ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/184/26 Справа № 705/3280/25 Категорія: ч. 1 ст. 289 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2026 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю секретарки ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

законного представника неповнолітнього ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

особи, відносно якої застосовані примусові заходи виховного

характеру ОСОБА_9 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу прокурора Монастирищенського відділу Уманської окружної прокуратури Черкаської обл. ОСОБА_10 на ухвалу Уманського міськрайсуду Черкаської обл. від 3.07.2025 р. у кримінальному провадженні № 0000566 від 25.04.2025 р., -

В С Т А Н О В И В:

Зазначеною ухвалою застосовано до ОСОБА_9 , який

народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Колодисте

Уманського р-ну Черкаської обл., українця,

учня 9-го класу Колодистенської гімназії

Ладижинської сільської ради, проживає

АДРЕСА_1 ,

примусові заходи виховного характеру у виді передачі під нагляд матері ОСОБА_8 .

Строк застосування заходів виховного характеру визначено терміном на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в розмірі 10 696,80 грн.

Питання про речові докази судом вирішені відповідно до вимог КПК України.

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою суду встановлено, що 25.04.2025 р. в 00:10 год. ОСОБА_9 , перебуваючи на території неогородженого домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 , з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, діючи умисно і цілеспрямовано, шляхом вільного доступу, через відчинені дверцята водія сів до салону автомобіля ВАЗ-21043, р/номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_11 . Після чого ключем запалювання, який знаходився в автомобілі, привів в роботу двигун та залишив місце вчинення злочину. Ринкова вартість автомобіля ВАЗ-21043, р/номер НОМЕР_1 , станом на 25.04.2025 р. становить 60 030 грн.

В подальшому ОСОБА_9 розпорядився автомобілем ВАЗ-21043, р/номер НОМЕР_1 , на власний розсуд, а саме 24.04.2025 р. в 00:10 год. продовжив рух на вказаному автомобілі через сусідні села до а/д Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знамянка, де приблизно о 3:00 год. поблизу с. Паланка Уманського р-ну Черкаської обл. вчинив ДТП, виїхавши за межі проїзної частини із подальшим наїздом на нерухому перешкоду у вигляді бетонного стовпчика. Автомобіль ВАЗ-21043, р/номер НОМЕР_1 , внаслідок ДТП отримав механічні пошкодження на загальну суму 10 000 грн.

Своїми умисними діями ОСОБА_9 вчинив суспільно - небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 289 КК України - незаконне заволодіння транспортним засобом, яке вчинене ним до досягнення шістнадцятирічного віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність.

Не погоджуючись з ухвалою суду, прокурор Монастирищенського відділу Уманської окружної прокуратури Черкаської обл. ОСОБА_12 подав апеляційну скаргу, в якій він, не оспорюючи фактичних обставин вчиненого неповнолітнім ОСОБА_9 суспільно небезпечного діяння та доведеності винуватості останнього у його вчиненні, просить змінити ухвалу суду в зв`язку з допущеними істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, оскільки ухвала постановлена з порушенням вимог ч. 2 ст. 124 КПК України.

Питання на кого мають бути покладені процесуальні витрати та в якому розмірі вирішуються судом при ухваленні вироку згідно п. 13 ч. 1 ст. 368 та ч. 4 ст. 374 КПК України.

При постановленні ухвали суд, відповідно до ст. ст. 372, 501 КПК України, такі питання не вирішує, водночас, згідно ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

В даному випадку обвинувальний вирок щодо ОСОБА_9 не ухвалювався, він не мав процесуального статусу обвинуваченого, оскільки не досяг віку кримінальної відповідальності, а суд мотивував стягнення судових витрат із законного представника неповнолітнього на підставі ст. 124 КПК України. Стягнення процесуальних витрат із законних представників неповнолітніх, які не досягли віку кримінальної відповідальності, не врегульовано нормами кримінального процесуального законодавства. Рішення суду про стягнення процесуальних витрат із законного представника особи, до якої застосовано примусові заходи виховного характеру, його матері ОСОБА_8 ухвалене з порушенням принципів законності і недоторканості права власності, чим суд вийшов за межі своїх повноважень.

Просить виключити з мотивувальної та резолютивної частин ухвали посилання про стягнення із законного представника неповнолітнього ОСОБА_8 процесуальних витрат на залучення експертів в розмірі 10 696,80 грн. На підставі ст. 124 КПК України, процесуальні витрати на залучення експертів у розмірі 10 696,80 грн. віднести на рахунок держави, а в решті ухвалу суду залишити без змін.

Потерпілий ОСОБА_11 належним чином повідомлений про дату, час і місце апеляційного розгляду, клопотань про відкладення судового засідання до суду апеляційної інстанції, заяв про намір прийняти участь в апеляційному розгляді не надавав, тому апеляційний суд вважає за можливе провести розгляд апеляції без участі останнього.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора ОСОБА_6 , яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити, захисника ОСОБА_7 , законного представника неповнолітнього ОСОБА_8 , особу відносно якої застосовані примусові заходи виховного характеру ОСОБА_9 , які не заперечували проти задоволення апеляційної скарги сторони обвинувачення, перевіривши матеріали кримінального провадження, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що в апеляційній скарзі сторони обвинувачення не оспорюються рішення суду в частині встановлення фактичних обставин вчиненого неповнолітнім ОСОБА_9 суспільно небезпечного діяння, тому, відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, ухвала суду в цій частині не перевіряється.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора, який наполягає на зміні ухвали суду та віднесенні процесуальних витрат за проведення експертизи на рахунок держави, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 122 КПК України, витрати, пов`язані із залученням, зокрема експерта, несе сторона кримінального провадження, яка його залучила, крім випадків, встановлених КПК України. Залучення стороною обвинувачення спеціалістів, експертів спеціалізованих державних установ, проведення експертизи (обстежень і досліджень) за дорученням слідчого судді або суду здійснюються за рахунок коштів, що за цільовим призначенням виділяються таким експертним установам з Державного бюджету України.

Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України, в разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Відповідно до ч. 1 ст. 126 КПК України, суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Оскаржуваною ухвалою суду до ОСОБА_9 застосовані примусові заходи виховного характеру у виді передачі під нагляд матері ОСОБА_8 , строк застосування заходів виховного характеру визначено 1 рік, проте, суд першої інстанції стягнув з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в розмірі 10 696,80 грн., що є істотним порушенням норм КПК України.

Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

У висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному в постанові від 17.06.2020 р. (справа № 598/1781/17, провадження № 13-47кс20), зазначено, що суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Тобто Великою Палатою Верховного Суду вказано на необхідність вирішення питання щодо процесуальних витрат у різних за процесуальною формою судових рішеннях.

У висновку Об`єднаної палати ККС Верховного Суду від 12.09.2022 р. (справа № 203/241/17), зазначено, що стягнення процесуальних витрат з обвинуваченого можливе за наявності таких підстав: визнання особи винною у вчиненні злочину (обвинувальний вирок суду), факт понесення процесуальних витрат (документально підтверджені витрати), залучення спеціаліста/експерта саме стороною захисту.

Стягнення процесуальних витрат із законних представників неповнолітніх, які не досягли віку кримінальної відповідальності, не врегульовано та не передбачено нормами кримінального процесуального закону, оскільки судом першої інстанції обвинувальний вирок не ухвалювався, то застосування ст. 124 КПК України та як наслідок, стягнення судом витрат на проведення експертиз з законного представника неповнолітнього ОСОБА_9 є неправомірним та суперечить вимогам кримінального процесуального закону.

Таким чином, оскільки суд першої інстанції застосував до неповнолітнього ОСОБА_9 примусові заходи виховного характеру, при цьому стороною кримінального провадження, яка ініціювала проведення експертизи, був орган досудового розслідування, тому відповідно до приписів ст. ст. 122 та 124 КПК України, витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз в розмірі 10 696, 80 грн. підлягають віднесенню на рахунок держави, а тому ухвала суду першої інстанції підлягає зміні в частині вирішення питання про розподіл процесуальних витрат.

Суд першої інстанції не дотримався вимог КПК України, ухвалив незаконне рішення стосовно стягнення витрат на залучення експертів із законного представника неповнолітньої особи та яке не ґрунтується на вимогах закону, а тому рішення суду першої інстанції підлягає зміні як резолютивної частини, так і виключенню з мотивувальної частини ухвали доводів суду про підстави застосування такого рішення.

З урахуванням наведеного апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги прокурора про необхідність зміни ухвали суду є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 408, 409, 412 та 419 КПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Ухвалу Уманського міськрайсуду Черкаської обл. від 3.07.2025 р. стосовно ОСОБА_9 змінити.

Виключити з мотивувальної та резолютивної частин ухвали посилання про стягнення із законного представника неповнолітнього ОСОБА_8 процесуальних витрат на залучення експертів в розмірі 10 696,80 грн.

На підставі ст. 124 КПК України, процесуальні витрати на залучення експертів у розмірі 10 696,80 грн. віднести на рахунок держави.

В решті ухвалу Уманського міськрайсуду Черкаської обл. від 3.07.2025 р. стосовно ОСОБА_9 залишити без змін.

Апеляційну скаргу прокурора Монастирищенського відділу Уманської окружної прокуратури Черкаської обл. ОСОБА_12 задовольнити.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення апеляційної інстанції.

Головуючий

Судді