Справа №345/598/26
Провадження № 1-кп/345/204/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.05.2026 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано Франківської областіу складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні з обвинувальним актом по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та зареєстрованого АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , раніше судимого, востаннє вироком Ужгородського міськрайонного суду від 27.05.2024 року за ч. 2 ст. 301, ч. 3 ст. 301 КК України до покарання із застосуванням ст. 70 КК України у вигляді позбавлення волі строком 3 роки, на підставі ст. 75 КК України, звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців,

за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357 КК України.

Від прокурора поступило клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у виді тримання під вартою строком на 60 днів. Мотивує його тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357 КК України, у зв`язку з чим існують ризики, які дають підстави вважати, що він з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду є те, що останній раніше притягувався до кримінальної відповідальності, не має постійного місця проживання, міцних соціальних зв`язків у м. Калуші, сім`ї та утриманців, а також є безробітним і не має постійного джерела доходів.

Крім того, відповідно до п.4 ч.1 ст.177 КПК існує ризик незаконного впливу на потерпілого та свідків, оскільки на час проведення досудового розслідування ОСОБА_4 тимчасово проживав у знайомого у м.Калуші, що є місцем проживання потерпілого та свідків, у зв`язку із чим мав реальну можливість у стислі терміни встановити їх адреси проживання та здійснити на них вплив, спрямований на зміну показів. Відповідно до ч.5 ч.1 ст. 177 КПК України підставою вважати, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, є відсутність у нього постійного джерела доходу, а тому існували підстави вважати, що він може вчинити нове кримінальне правопорушення, у тому числі з метою отримання доходу, зокрема злочин проти власності.

Окрім цього, згідно ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.12.2024 року по справі № 308/874/24 обвинуваченого ОСОБА_4 оголошено у розшук у зв`язку із тим, що він неодноразово не з`являвся у судові засідання на розгляд обвинувального акту за його обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України. Враховуючи вищевикладені ризики, тяжкість злочину, обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання до ОСОБА_4 є неможливим.

Застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки не може запобігти вищезазначеним ризикам, оскільки ні до органів досудового розслідування, ні до суду не надходило жодних заяв від осіб про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України.

Застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є недоцільним, оскільки ОСОБА_4 не має постійного місця проживання і в будь який час може покинути м. Калуш і межі області.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 підтримав клопотання прокурора.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 просив застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав захисника та при вирішенні клопотання просив застосувати до нього домашній арешт.

Суд, вислухавши думку прокурора, потерпілого, обвинуваченого та його захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 331 КПК - під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В судовому засіданні прокурор довів наявність обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357 КК України та наявність підстав вважати, що існують ризики, передбачені пунктами 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

27.01.2026 року слідчим суддею Калуського міськрайонного суду підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжного захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 66560,00 грн. до 28.03.2026 включно.

Ухвалою суду від 27.03.2026 продовжено обвинуваченому ОСОБА_4 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 66560,00 грн. строком на 60 днів до 26.05.2026 включно.

Частина 3 ст.183 КПК України передбачає, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

При продовженні запобіжного заходу суд враховує особу обвинуваченого та тяжкість вчинених злочинів.

Вирішуючи питання про зпродовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику ЄСПЛ, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

ЄСПЛ неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Так, ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість злочину; обгрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Як зазначає ЄСПЛ, підозрюваного необхідно звільнити з-під варти, якщо він зможе забезпечити достатні гарантії явки до суду (органу досудового розслідування), в тому числі, через внесення застави.

Враховуючи особу обвинуваченого, тяжкість злочинів, у вчиненні яких він обвинувачується, суд вважає необхідним визначити заставу в сумі, що відповідає 20 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Такий розмір застави, на думку суду, є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні, не порушує права обвинуваченого, та підстав вважати його завідомо непомірним для обвинуваченого суд не вбачає.

Також, суд вважає необхідним, відповідно до норм ч.3 ст.183 та ч.5 ст.194 КПК України, у разі внесення застави покласти на обвинуваченого відповідні обов`язки.

Керуючись ст.ст. 177,178,182,183, 194, 199, 331,376, 392, 395 КПК України, суд-

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 24.07.2026 включно.

Визначити заставу 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 66 560 (шістдесят шість тисяч п`ятсот шістдесят) гривень 00 копійок, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок (одержувач ТУ ДСА України в Івано-Франківській області, код: 26289647, банк: ДКСУ України, м. Київ, МФО: 820172, р/р: UA158 201 720 355 259 002 000 002 265).

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

прибувати до суду за кожною вимогою;

не відлучатися з місця постійного проживання без дозволу суду;

повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

утриматись від спілкування з свідками у даному кримінальному провадженні;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Визначити 2-х місячний термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, з дня внесення застави.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти обвинувачений вважатиметься таким, щодо якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 здійснювати в ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)».

Копію ухвали для виконання направити керівнику ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12) та вручити обвинуваченому і прокурору негайно після її оголошення, інші сторонни мають право отримати її копію в суді.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Головуючий: