Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/1955/26
Провадження № 1-кс/644/304/26
УХВАЛА

про розгляд скарги під час досудового розслідування

02 березня 2026 року м. Харків

Індустріальний районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

скаржника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2А приміщення Індустріального районного суду м. Харкова скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб ВП № 1 Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань

ВСТАНОВИВ:

26.02.2026 року на адресу Індустріального районного суду м. Харкова надійшла скарга ОСОБА_3 (надалі за текстом ОСОБА_3 /скаржник) про визнання бездіяльності уповноважених осіб ВП № 1 Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (надалі за текстом - ЄРДР) за заявою ОСОБА_3 від 24.02.2026 про скоєння кримінального правопорушення протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування скарги ОСОБА_3 посилається на те, що 24.02.2026 ним подано до ВП №1 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області заяву про вчинення кримінального правопорушення яка прийнята та зареєстрована у ЄО № 6433 від 25.02.2026 та за вх. № Т-2623 від 24.02.2026, проте в порушення вимог ст. 214 КПК України, відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені не були, чим порушено вимоги процесуального закону та права, законні інтереси заявника.

У зв`язку з цим, ОСОБА_3 просив суд визнати бездіяльність уповноважених осіб ВП № 1 Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за його заявою від 24.02.2026 про скоєння кримінального правопорушення протиправною та зобов`язати уповноважену особу ВП №1 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про скоєння кримінального правопорушення.

Відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ між суддями від 26.02.2026 справа № 644/1955/26 визначена на розгляд слідчому судді ОСОБА_1 (а.с. 6).

У судовому засіданні ОСОБА_3 підтримано подану скаргу у повному обсязі, надано відповідні пояснення по суті.

Представник ВП №1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області до судового засідання не з`явився, про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом направлення повідомлення на офіційну електронну пошту установи (а.с. 13).

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши доводи заявника, дослідивши та проаналізувавши скаргу та документи, що долучені до неї, а також надані ВП №1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області матеріали за заявою ОСОБА_3 , оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов висновку про часткове задоволення скарги з таких підстав.

Судом установлено, що 24 лютого 2026 року ОСОБА_3 подано до ВП №1 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області заяву про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України (а.с. 3, 8), яку отримано ВП №1 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області 24.02.2026, про що свідчить відповідна відмітка за вхідним номером Т-2623 від 24.02.2026 (а.с. 3, 8).

25 лютого 2026 року зазначену вище заяву ОСОБА_3 зареєстровано у журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події ВП №1 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області за № 6433 від 25.02.2026 (а.с. 18,19).

Станом на час звернення до суду 26.02.2026 та на час розгляду 02.03.2026 скарги ОСОБА_3 будь-якої інформації про внесення відомостей за заявою скаржника суду не надано.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Вказана норма знайшла своє втілення і в національному законодавстві, як на конституційному рівні, а саме в ст. 55 Конституції України, так і на рівні кримінального процесуального Закону, в ст. 24 КПК України, якою законодавцем кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Так, порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про зобов`язання вчинити певну дію.

Порядок внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань визначений у статті 214 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Частиною 2 цієї статті визначено, що досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. При цьому, в реєстрі, серед іншого, згідно з п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України, зазначається короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність. Аналогічні вимоги закріплені у Положенні про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженому Наказом Генерального прокурора від 30.06.2020 № 298.

Частина 2 Глави 1 Розділу ІІ вказаного Положення закріплює, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема - мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Положення ст. 214 КПК перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого ним Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Отже, для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті КК України). Вказане узгоджується з позицією, викладеною в Узагальненні Вищого спеціалізованого суду України № 9-49/0/4-17 від 12.01.2017, за якою КПК України дійсно передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

У свою чергу, якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

Аналіз зазначених правових норм свідчить про те, що повноваженнями щодо оцінки відомостей, повідомлених потерпілим чи наведених у заяві, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені лише слідчий, дізнавач, прокурор, що також узгоджується із загальними засадами кримінального судочинства, в тому числі принципом диспозитивності щодо розподілу процесуальних функцій.

Разом з цим, зміст ч. 1 ст. 214 КПК України не зобов`язує слідчого, дізнавача чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим КК України.

У постанові від 01.12.2022 у справі № 522/7836/21 (провадження №51-2328км22) Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду констатував той факт, що слідчий суддя під час здійснення судового контролю може скасовувати постанови слідчого/прокурора та зобов`язувати вчиняти певні дії передбачені КПК України, однак при цьому не повинен втручатися в процесуальну діяльність слідчого.

Виходячи з цього, слідчий суддя, на етапі проведення досудового розслідування, не виконує функції слідчого у провадженні, а лише забезпечує судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та позбавлений повноважень надати вказівку слідчому щодо прийняття конкретного за змістом процесуального рішення, адже слідчий є самостійним у своїй процесуальній діяльності.

Вирішуючи питання про наявність або відсутність правових підстав для задоволення скарги, суд бере до уваги, що заяву про вчинення кримінального правопорушення подано ОСОБА_3 24.02.2026 (а.с. 3, 8), в якій заявником свідомо повідомляється про скоєння кримінального правопорушення, за ознаками передбаченими ч. 5 ст. 190 КК України, а саме: вчинення шахрайства в особливо великих розмірах. Зазначена заява 25.02.2026 зареєстрована у ЖЕО за № 6433 від 25.02.2026, про що свідчать відповідні відмітки про реєстрацію (а.с. 18,19), заразом наразі відомості за заявою ОСОБА_3 до ЄРДР не внесені.

З урахуванням зазначеного, слідчий суддя дійшов переконання, що перевірка відомостей викладених у заяві ОСОБА_3 від 24.02.2026 щодо неправомірних дій ОСОБА_4 повинна проводитись в межах відкритого кримінального провадження, внесеного до ЄРДР. Лише потім, у разі, якщо посадова особа дійде висновку, що у викладеній ситуації немає ознак складу кримінального правопорушення, вона може винести постанову про закриття кримінального провадження, відповідно до ст. 284 КПК України.

Оцінивши обставини цієї справи, слідчий суддя дійшов висновку, що після отримання 24.02.2026 уповноваженою особою ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області заяви ОСОБА_3 , та реєстрації її у ЖЕО за № 6433 від 25.02.2026 (а.с. 18,19), в якій зазначено, на думку заявника, про вчинення кримінального злочину, органом досудового розслідування, в порушення вимог ст. 214 КПК України (не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення), не внесені відповідні відомості до ЄРДР та не розпочато досудове розслідування за його заявою, тим самим допущено бездіяльність, яка, на думку слідчого судді, є протиправною.

Станом на день розгляду скарги ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області не спростовано доводи скарги щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 24.02.2026 ОСОБА_3 , тобто продовжується бездіяльність органу досудового розслідування.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що вказану скаргу в цій частині необхідно задовольнити, зобов`язавши уповноважених осіб ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області протягом 24 годин з моменту отримання копії ухвали внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за заявою ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення від 24 лютого 2026 року, вручивши даній особі витяг з ЄРДР.

Отже, скарга ОСОБА_3 в цій частині є законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.

Заразом, суд зауважує, що аналіз положень пункту 4 ч. 5 ст. 214 КПК України дає підстави зробити висновок, що короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення та вносяться до реєстру, наводяться заявником. Проте, аналіз змісту пункту 5 ч. 5 ст. 214 КПК не дає підстав вважати, що до повноважень заявника належить вирішення питання про попередню правову кваліфікацію наведеного ним злочину.

Так, частиною 2 статті 60 КПК України встановлено, що заявник має право:

1) отримати від органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію;

1-1) отримувати витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань;

2) подавати на підтвердження своєї заяви речі і документи;

3) отримати інформацію про закінчення досудового розслідування.

Однак, вказаною нормою не передбачено права заявника самостійно вирішувати питання про попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення, відомості про яке вносяться прокурором, слідчим або дізнавачем до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Вирішення питання про попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення, які вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань, вирішується саме слідчим, дізнавачем або прокурором, які вносять відповідні відомості до Реєстру. Отже, попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення, зроблена заявником у заяві, не має обов`язкового характеру для слідчого, дізнавача або прокурора.

Враховуючи викладене, слідчий суддя на етапі проведення досудового розслідування лише забезпечує судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів у кримінальному провадженні та позбавлений змоги надати вказівку слідчому/дізнавачу щодо прийняття конкретного за змістом процесуального рішення, в тому числі й щодо правової кваліфікації кримінального провадження, адже слідчий/дізнавач є самостійним у своїй процесуальній діяльності.

Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора слідчим суддею може бути постановлена ухвала про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Вимоги скарги ОСОБА_3 в частині визнання бездіяльності уповноважених осіб ВП № 1 Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області протиправною не ґрунтуються на положеннях ч. 1 ст. 303 КПК України та не належать до компетенції слідчого судді загального місцевого суду і не відносяться до питань, регламентованих главою 26 КПК України.

Отже, вимоги за скаргою про визнання бездіяльності уповноважених осіб ВП № 1 Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області протиправною, в цій частині задоволенню не підлягають.

Приписами ст.214 КПК України передбачено обов`язок внесення відомостей до ЄРДР дізнавача, слідчого чи прокурора, заявником подано повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, отже слідчий суддя вважає за доцільним зобов`язати уповноважену особу ВП №1 ХРУП №2 2 ГУНП в Харківській області внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за поданою заявою ОСОБА_3 від 24.02.2026 та розпочате досудове розслідування.

Отже, на підставі викладеного, керуючись ст. 214, 303-307, 369-372, 376, 395 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на бездіяльність уповноважених осіб ВП № 1 Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 від 24.02.2026 про скоєння кримінального правопорушення, та зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважену особу ВП №1 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області протягом 24 годин з моменту отримання копії цієї ухваливнести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості, викладені у заяві ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 24.02.2026 про скоєння кримінального правопорушення, що зареєстрована в реєстраційному журналі ЄО за № 6433 від 25.02.2026, та видати відповідний витяг з ЄРДР у строки, передбачені приписами ч. 1 ст. 214 КПК України.

У задоволенні решти вимог скарги - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Ухвала слідчого судді в частині відмови у задоволенні скарги може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки: http://og.hr.court.gov.ua /sud2029/.

Слідчий суддя ОСОБА_1