Провадження № 1-кп/211/995/26
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2026 року м. Кривий Ріг

Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в особі головуючої судді ОСОБА_1 , розглянувши в спрощеному порядку без проведення судового розгляду за відсутністю учасників судового провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000029 від 10 лютого 2026 року, за обвинуваченням

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, який має середню освіту, неодружений, на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей не має, офіційно працює двірником в ЖКХ №13, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України,

встановив:

10 лютого 2026 року приблизно о 12 годні 50 хвилин ОСОБА_2 , перебував у дворі будинку АДРЕСА_2 , де сидів та вживав алкогольні напої. В цей момент потерпілий ОСОБА_3 вийшов з під`їзду та йшов у власних справах, та проходячи повз ОСОБА_2 зупинився біля нього, щоб привітатись. В ході подальшого спілкування ОСОБА_2 запропонував потерпілому ОСОБА_3 вжити разом з ним алкогольні напої, на що потерпілий ОСОБА_3 відмовився. Почувши відмову потерпілого у ОСОБА_2 раптово виник протиправний умисел, спрямований на завдання ударів з метою заподіяння фізичного болю потерпілому ОСОБА_4 . В подальшому ОСОБА_2 , реалізуючи свій протиправний намір, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у виді заподіяння фізичного болю потерпілому ОСОБА_4 та бажаючи їх настання, наніс долонею своєї правої руки 2 (два) удари в область голови, а саме маківки потерпілому ОСОБА_4 , від чого останній відчув фізичний біль. Після завершення своїх протиправних дій, які ОСОБА_2 вважав необхідними для доведення правопорушення до кінця, останній припинив їх та залишив місце вчинення кримінального правопорушення.

До обвинувального акту прокурором додано клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту було додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_2 , складену в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , про беззаперечне визнання ОСОБА_2 винуватості за вчинення проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоду з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні. В даній заяві захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності.

До обвинувального акту було додано письмову заяву потерпілого ОСОБА_3 , в якій він висловив свою добровільну згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України дотримані, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст.ст. 381, 382 КПК України.

Вивчивши обвинувальний акт, долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд визнає доведеним, що ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 126 КК України, а саме умисне завдання побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_2 , інтереси якої представляє захисник ОСОБА_5 , обставини вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000029 від 10 лютого 2026 року, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_3 , зафіксованого на DVD-R-диск до нього, протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_3 , зафіксованого на DVD-R-диск до нього, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_3 , відеозаписом допиту свідка ОСОБА_6 , зафіксованого на DVD-R-диск до нього, протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_6 , зафіксованого на DVD-R-диск до нього, протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_6 , протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_2 .

При призначенні ОСОБА_2 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обвинувачений скоїв кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, під наглядом лікаря-психіатра не перебував та не перебуває, звертався за медичною допомогою до лікаря-нарколога КНТ «ДБКЛПД» ДОР» з 2007 по 2024 рр. з приводу: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання каннабіоїдів. Синдром залежності.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, фактичні обставини та їх наслідки, обставини, що пом`якшують покарання, за відсутністю обставин, що обтяжують покарання, суд вважає, що покарання обвинуваченому повинно бути призначено у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 126 КК України, оскільки таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і буде необхідним для попередження нових кримінальних правопорушень.

Заходи забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_2 не застосовувались.

Речові докази та судові витрати у кримінальному проваджені відсутні, цивільний позов не заявлений.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 368-370, 373, 374, 381, 382, 394 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень на користь держави.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. ст. 381, 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя: ОСОБА_1