Номер провадження: 11-кп/813/805/26
Справа № 522/2769/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_7 на вирок Приморського районного суду м. Одеси від 20.02.2023 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеса, громадянки України, українки, офіційно не працевлаштованої, з середньою освітою, неодруженої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої: АДРЕСА_2 , раніше засудженої:

-22.11.2022 року Київським районним судом м. Одеси за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі. На підставі ст. 75, 76 КК України, звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

установив

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції

Вироком Приморського районного суду м. Одеси від 20.02.2023 року ОСОБА_7 , визнано винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та їй призначено покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, враховуючи покарання, призначене ОСОБА_7 вироком Київського районного суду м. Одеси від 22.11.2022 року, яким ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді обмеження волі на строк 1 рік, на підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_8 звільнена від відбування з випробуванням з встановленням іспитового строку, тривалістю 1 рік, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно визначено ОСОБА_7 , покарання у вигляді 1 (одного) року 1 (одного) місяця обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі ч.1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Також вказаним вироком вирішені питання речових доказів та судових витрат.

Відповідно до вироку суду першої інстанції, 11.05.2022, у точно невстановлений час та місці, ОСОБА_7 , шляхом знахідки придбала для особистого вживання наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, який знаходився в пластиковій коробці жовтого кольору з 7 згортків з полімерної плівки білого кольору в якому знаходилась кристалічна речовина білого кольору, тим самим почала незаконно зберігати наркотичний засіб при собі для особистого вживання без мети збуту.

11.05.2022, о 16:59 годин, ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою: м. Одеса, вул. Торгова біля будинку №1-Б, була зупинена працівниками ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, які виявили та в подальшому слідчо- оперативною групою вилучено пластикову коробку жовтого кольору з 7 згортків з полімерної плівки білого кольору в якому знаходилась кристалічна речовина білого кольору, яка містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, кількісний вміст в наданій речовині становить 0,726г., яку ОСОБА_7 незаконно зберігала при собі для особистого вживання, без мети збуту.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_7 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 309 КК України, за кваліфікуючими ознаками: незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Не погодившись із вказаним вироком суду першої інстанції, обвинувачена ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій не оскаржуючи доведеності обвинувачення та правильності кваліфікації її дій, порушує питання про зміну вироку суду першої інстанції з підстав неправильного застосування вимог КК України.

Так, в обґрунтування апеляційної скарги зазначила, що суд в порушення вимог КК України, за наявності у неї неповнолітньої дитини, призначив покарання у виді обмеження волі; також вказує, що суд в порушення вимог т.70 КК України, призначаючи покарання за ч.4 ст.70 КК України незаконно приєднав покарання за попереднім вироком суду, за яким їй призначено покарання з випробуванням.

На підставі цього просить: вирок Приморського районного суду м. Одеси від 20.02.2023 року змінити в частині призначеного покарання, призначити їх покарання за ч.1 ст.309 КК України у виді пробаційного нагляду, строком на 1 рік, а покарання призначене вироком Київського районного суду м. Одеси від 22.11.2022 року виконувати окремо. Посилання на застосування ч.4 ст.70 КК України виключити.

Під час судового засідання апеляційного суду обвинувачена ОСОБА_7 заявила клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із спливом строку притягнення до кримінальної відповідальності.

В судовому засіданні апеляційного суду обвинувачена ОСОБА_7 підтримала заявлене клопотання, у зв`язку з чим колегією суддів роз`яснено наслідки поданого клопотання, а також і те, що кримінальне провадження буде закрито з нереабілітуючих підстав, на що обвинувачена погодилась.

Прокурор ОСОБА_6 не заперечував проти задоволення клопотання, у зв`язку з чим просив апеляційну скаргу задовольнити частково, кримінальне провадження закрити.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст. 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

У відповідності до положень ст. 2 КПК одним із завдань кримінального провадження є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.

Відповідно до ст.ст. 8, 9 КПК кримінальне провадження здійснюється з додержанням засад законності та верховенства права, згідно з якими людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями і визначають зміст та спрямованість діяльності держави.

Законність, як загальна засада кримінального провадження, полягає в забезпеченні єдиного порядку кримінального провадження в усіх кримінальних провадженнях, неухильному дотриманні процесуальної форми та передбаченої процедури, однаковості застосування закону і поширюється на всі стадії та інститути кримінального процесу, всіх його суб`єктів, усі дії і процесуальні рішення.

При розгляді поданих клопотань, апеляційний суд враховує позицію Верховного Суду, викладену в постанові ККС ВС від 18 лютого 2025 року у справі № 712/8174/23 (провадження № 51-2807км24) про те, що кримінальний процесуальний закон зобов`язує суд розглянути клопотання сторони захисту про звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності невідкладно.

При цьому, КПК України не встановлює обмежень для розгляду клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності під час апеляційного розгляду.

Положення ч. 13 ст. 49 КК України, якими передбачено підстави та умови звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, не наділяють суд дискрецією, оскільки законодавець чітко визначив, що суд звільняє від кримінальної відповідальності особу в разі існування підстав для застосування положень ст. 49 КК України. Ця підстава звільнення від кримінальної відповідальності є безумовною.

Як зазначив ККС ВС, у результаті закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України за ініціативою та згодою особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, суд не може і не повинен констатувати факт вчинення цією особою кримінально караного діяння. Адже, у разі розгляду такого клопотання без проведення повного судового розгляду суд не може констатувати винуватість або навпаки невинуватість особи у вчиненні інкримінованого діяння.

Відповідно до роз`яснень, викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005, звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим, тобто суд, встановивши наявність всіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності на цій підставі незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа), - досудове розслідування, попередній розгляд справи суддею (за КПК України 1960 року), підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але важливо, - до набрання вироком суду законної сили (ст.532 КПК).

Так, згідно вироку суду, ОСОБА_7 інкримінується вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, а саме: 11.05.2022, у точно невстановлений час та місці, ОСОБА_7 , шляхом знахідки придбала для особистого вживання наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, який знаходився в пластиковій коробці жовтого кольору з 7 згортків з полімерної плівки білого кольору в якому знаходилась кристалічна речовина білого кольору, тим самим почала незаконно зберігати наркотичний засіб при собі для особистого вживання без мети збуту.

11.05.2022, о 16:59 годин, ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою: м. Одеса, вул. Торгова біля будинку №1-Б, була зупинена працівниками ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, які виявили та в подальшому слідчо- оперативною групою вилучено пластикову коробку жовтого кольору з 7 згортків з полімерної плівки білого кольору в якому знаходилась кристалічна речовина білого кольору, яка містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, кількісний вміст в наданій речовині становить 0,726г., яку ОСОБА_7 незаконно зберігала при собі для особистого вживання, без мети збуту.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_7 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.309 КК України, за кваліфікуючими ознаками: незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Відповідно до ст. 12 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року) кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини. У свою чергу, злочини поділяються на нетяжкі, тяжкі та особливо тяжкі.

Згідно з ч.2 ст. 12 КК України (в редакції Закону України № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року) кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Вчинене ОСОБА_7 кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.309 КК України, відповідно до ст. 12 КК України віднесено до кримінальних проступків.

Частиною 1 ст. 49 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року) передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 2 роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 3 роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше 2 років; 5 років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у п. 2 цієї частини; 10 років - у разі вчинення тяжкого злочину; 15 років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 06 грудня 2021 року (справа № 521/8873/18, провадження № 51-413 кмо 21), за змістом п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, частинами 1, 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК України суди першої та апеляційної інстанцій мають обов`язок відповідно роз`яснити особі, яка притягується до кримінальної відповідальності, що на момент судового розгляду чи апеляційного перегляду закінчились строки давності притягнення цієї особи до кримінальної відповідальності, що є правовою підставою, передбаченою ст. 49 КК України, для звільнення особи від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому КПК України, і таке звільнення є підставою для закриття кримінального провадження на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України, а також право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави та наслідки такого заперечення.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_9 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності, так як інкриміновані йому дії були вчинені не пізніше 04.06.2022 року та на час апеляційного розгляду минуло більше 3 років.

Згідно п.1 ч.2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Разом з тим, апеляційним судом роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_9 , що закриття кримінального провадження у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КПК України не відноситься до числа реабілітуючих обставин передбачених п.п. 1-3 ч.1 ст.284 КПК України (встановлена відсутність події кримінального правопорушення; встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення; не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді та вичерпані можливості їх отримати).

Як прямо передбачено ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до положень ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки, зокрема: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі.

Оскільки з дня вчинення інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення і до цього часу, враховуючи ту обставину, що вирок Приморського районного суду м. Одеси від 20.02.2023 року не набрав законної сили, минули строки притягнення до кримінальної відповідальності, передбачені п.2 ч.1 ст.49 КК України, у зв`язку з чим обвинувачена підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, оскільки остання не тільки надала свою згоду на звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, а й заявила про це відповідне клопотання, яке, відповідно до вимог ч.4 ст.286 КПК України, має бути розглянуто невідкладно.

Будь-яких обставин, які б свідчили про наявність підстав для зупинення перебігу строку давності, зокрема даних про вчинення ОСОБА_7 нового кримінального правопорушення чи вчинення умисних дій, направлених на ухилення від досудового розслідування або суду, колегією суддів не встановлено.

Таким чином, клопотання обвинуваченої ОСОБА_7 про звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття з цих підстав кримінального провадження підлягає задоволенню, оскільки воно ґрунтується на вимогах закону та не суперечить даним, які наявні у матеріалах кримінального провадження.

Згідно п.4 ч.1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є: неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є , зокрема, незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

Отже, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, натомість клопотання сторони захисту про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження підлягає задоволенню, а вирок суду 1-ої інстанції скасуванню, з підстав, викладених вище.

Керуючись статтями 117, 350, 395, 401, 418, 419 КПК України апеляційний суд, -

ухвалив

Клопотання ОСОБА_7 задовольнити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Приморського районного суду м. Одеси від 20.02.2023 року відносно ОСОБА_7 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.309 КК України скасувати.

Звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України на підставі п.2 ч.1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за № 0000564 від 12.05.2022 відносно ОСОБА_7 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України - закрити на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Речові докази по справі:

-Сейф-пакет №5729742, в якому знаходиться об`єкт дослідження до висновку експерта № СЕ-19/116-22/7057 НЗПРАП від 24.01.2023 року знищити.

Судові витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз, які становлять 3398 (три тисячі триста дев`яносто вісім) гривень 04 (чотири) копійки покласти на державу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4