САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/4010/25
Провадження №1-кп/726/69/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2026 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Чернівці, клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003365 від 08.10.2025, щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

У С Т А Н О В И В:

На розгляді Садгірського районного суду м. Чернівці перебуває обвинувальний акт, затверджений прокурором Окружної прокуратури міста Чернівці ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003365 від 08.10.2025, щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 подала клопотання у якому просить продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, посилаючись на існування встановлених ризиків, які продовжують існувати, а саме: переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення. Обрання іншого виду запобіжного заходу не забезпечить у повній мірі виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та не надасть реальної змоги запобігти встановленим ризикам.

Обвинувачений ОСОБА_3 не заперечив щодо продовження строку дії запобіжного заходу.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні просив змінити обвинуваченому запобіжний захід на інший більш м`який запобіжний захід.

Вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали обвинувального акту та долучені до нього матеріали з підстав заявленого клопотання, суд доходить такого висновку.

10.10.2025 слідчим суддею Чернівецького районного суду м. Чернівці ОСОБА_6 до ОСОБА_3 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Чернівецький слідчий ізолятор» строком до 08 грудня 2025 року включно.

Також визначено заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що дорівнює сумі в 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок ТУ ДСА України в Чернівецькій області код за , МФО 820172 Держказначейська служба України, м. Київ, рахунок отримувача UA 0008745, призначення платежу застава.

В подальшому ухвалою суду від 02.12.2025 та 20.01.2026 продовжено обвинуваченому ОСОБА_3 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 20 березня 2026 року із можливістю внесення застави.

Наразі обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України, перебуває на розгляді Садгірського районного суду м. Чернівці, розгляд кримінального провадження триває (стадія дослідження доказів у справі), а строк обраного запобіжного заходу спливає.

Згідно із ч.1 та ч.2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу (ч.4 ст. 199 КПК України).

Згідно із ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження (якими є зокрема запобіжні заходи) застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки (п.5 ч.2 ст. 183 КПК України).

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

За змістом ч.3 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Європейський Суд з прав людини в своїй прецедентній практиці вказав на те, що в розумінні Конвенції є обґрунтованою підозрою. Зокрема, для обґрунтованої підозри повинні бути факти або інформація, які б переконали неупередженого спостерігача в тому, що ця особа, можливо, вчинила злочин (п. 175, справа «Нечипорук і Йонкало проти України»).

Зазначені у клопотанні обставини вчинення кримінального правопорушення можуть мати місце і підтверджуються на даному етапі достатньою сукупністю даних та доказів.

Суд також вважає, що прокурором в судовому засіданні доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам передбаченим ст. 177 КПК України, які продовжують існувати, а тому обвинуваченому ОСОБА_3 потрібно продовжити строк дії раніше застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також суд враховує те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України, за яке передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна. ОСОБА_3 є особою раніше судимою, був засуджений до реального покарання у виді позбавлення волі, зокрема за вчинення кримінального правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та знову обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, що обґрунтовано свідчить про те, що обвинувачений перебуваючи на волі може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення.

Стримуючих факторів для можливості втечі органом досудового розслідування не встановлено та стороною захисту про їх наявність не вказано.

Враховуючи військовий стан та проведення бойових дій на території України, знаючи про тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності за вчинений ним злочин ОСОБА_3 може переховуватися від органу досудового розслідування та в подальшому від суду.

Також, відсутні дані про офіційне працевлаштування обвинуваченого, а наявність у нього батьків, не свідчить про міцність соціальних зав`язків та може бути безумовною обставиною, яка заперечує можливість обвинуваченого переховуватися від суду.

Розгляд кримінального провадження триває, обвинуваченому відомі свідки у кримінальному провадженні, однак конкретних осіб на яких він може вплинути не вказано, а докази вилучені та приєднані до матеріалів кримінального провадження, а тому не доведено, що ОСОБА_3 має реальну можливість незаконно впливати на свідків чи знищити докази у кримінальному провадженні, однак не заперечено ризик того, що обвинувачений може створювати іншим чином перешкоди судовому розгляду з метою неможливості встановлення усіх обставин скоєного кримінального правопорушення.

Жодні інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним вище ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Практика Європейського суду з прав людини вказує на те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину та повинно оцінюватися із іншими обставинами кримінального провадження (рішення у справі «Москаленко проти України»).

З урахуванням вимог ст. 178 КПК України, оцінивши у сукупності усі обставини, не вирішуючи наперед питання доведеності вини обвинуваченого, суд вважає, що раніше заявлені прокурором ризики не зменшилися та продовжують існувати, на час вирішення питання щодо продовження строку тримання під вартою судовий розгляд кримінального провадження триває, а тому наявні об`єктиві передумови для продовження строку дії запобіжного заходу.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого ОСОБА_3 , які зможуть забезпечити виконання ним покладених процесуальних обов`язків, а також запобігти реалізації ризиків, окрім як тримання під вартою неможливе. Тому суд не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу на інший більш м`який запобіжний захід, як про це просив захисник.

Також суд враховує, що запобіжний захід має на меті попереджати спроби особи вчиняти дії щодо перешкоджання здійсненню правосуддя, а не бути лише наслідком такого перешкоджання.

Встановлений законом обов`язок слідчого судді, суду визначити розмір застави в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою свідчить про те, що застава в певному розмірі здатна забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, обвинуваченого на тому ж рівні (з тією ж ефективністю), що і тримання під вартою.

Підстав для зміни розміру застави суд не вбачає, оскільки ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, розмір застави, відповідно до п.3 ч. 5 ст. 182 КПК України може бути визначено у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому застосований альтернативний запобіжний захід у виді застави є мінімально можливим.

Відповідно до ч.1 ст.197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Керуючись ст.ст. 183, 194, 197, 199, 331, 395 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора ОСОБА_4 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Чернівецький слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів, а саме до 14 травня 2026 року включно.

Заставу визначити в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що дорівнює сумі в 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Чернівецькій області код за , МФО 820172 Держказначейська служба України, м. Київ, рахунок отримувача UA 0008745, призначення платежу застава.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі обов`язки:

- прибувати прокурора та суду за викликом;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він буде перебувати, без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 14 травня 2026 року.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок ТУ ДСА коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора та Садгірський районний суд м. Чернівців.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали направити до ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор» та вручити обвинуваченому і прокурору.

Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а обвинуваченим - у той же строк, у тому ж порядку із моменту вручення ним копії ухвали.

Головуючий суддяОСОБА_1