ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №641/9212/25 Головуючий 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/637/26 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: в порядку КПК України
УХВАЛА

Іменем України

23 лютого 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження заапеляційною скаргою прокурора на ухвалу Слобідського районного суду м. Харкова від 24.12.2025 року стосовно ОСОБА_7 ,-

ВСТАНОВИЛА:

Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_8 про звільнення від кримінально відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудовий розслідувань № 0000412 від 01.02.2013 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Суд першої інстанції вказав, що клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_7 та закриття кримінального провадження не містить передбачених ч. 1 ст. 284 КПК України підстав для закриття даного кримінального провадження.

Суд першої інстанції зазначив, що положеннями п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, законодавцем встановлено імперативне правило, за яким суд приймає рішення про закриття кримінального провадження у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за умови, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення. Та вказав на те, що зазначена норма закону не передбачає підстав для закриття кримінального провадження судом за умови наявності особи якій повідомлено про підозру, у зв`язку з чим клопотання прокурора задоволенню не підлягає.

У судове засідання апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_7 не з`явивсяпро час та місце слухання справи повідомлявся належним чином жодних клопотань на момент розгляду справи до суду не надавав.

Враховуючи, що в поданій прокурором апеляційній скарзі питання про погіршення правового становища обвинуваченого не порушується, участьОСОБА_7 в судовому засіданні апеляційного суду є не обов`язковою (ч. 4 ст. 401 КПК України).

За таких обставин та відповідно до положень ч. 4 ст. 405 КПК апеляційний суд ухвалив провести апеляційний розгляд без участі обвинуваченого.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу. Ухвалити нову ухвалу, якою клопотання прокурора Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_8 про звільнення від кримінально відповідальності ОСОБА_7 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 2 ст. 187 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності - задовольнити. Закрити кримінальне провадження, відомості про яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000412 від 01.02.2013 за ч. 2 ст. 187 КК України, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовільнити частково, виходячи з наступних підстав.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків, відсутність обставин, що порушують їх перебіг.

Відповідно до ст. 284-288 КПК України процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого, згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 286 КПК України, у разі, якщо під час здійснення судового розгляду провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч. 4 ст. 49 КК України. Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа), але до набрання вироком суду законної сили.

Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою обвинуваченого відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення ще 21.11.2012. Органом досудового слідства дії обвинуваченого кваліфіковані за ч. 2 ст. 187 КК України.

У відповідності до положень ст. 12 КК України зазначене кримінальне правопорушення відносяться до категорії тяжких злочинів.

Санкція ч. 2 ст. 187 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі від 7 до 10 років з конфіскацією майна, тому згідно з п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України обвинувачений звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення ним діяння і до дня набрання вироком законної сили минуло десять років.

Зважаючи на вищевикладене, закінченням строку давності кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000412 від 01.02.2013 за ч. 2 ст. 187 КК України, слід вважати 21.11.2022.

Крім того, ОСОБА_7 14.08.2020 засуджений вироком Горохівського районного суду Волинської області до штрафу в розмірі 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян 1020 грн. за ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України, тобто по кримінальним правопорушенням (проступкам). Враховуючи, що згідно з ч. 3 ст. 49 КК України - перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Оскільки зазначені у вироці Горохівського районного суду Волинської області кримінальні проступки не переривають перебіг давності відповідно до вказаної матеріальної норми то слід констатувати, що минули строки притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності, що є підставою для його звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Водночас, відмовляючи у задоволенні клопотання прокурора, судом першої інстанції в мотивувальній частині ухвали від 24.12.2025 зазначив, що «згідно з абзацом 4 ч. 4 ст. 284 КПК України, закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора. У положенні п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України законодавцем встановлено імперативне правило, за яким суд приймає рішення про закриття кримінального провадження у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за умови, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення. Таким чином, указані норми кримінального процесуального закону пов`язують можливість закриття кримінального провадження виключно із наявністю одночасно двох підстав: невстановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що органом досудового слідства внаслідок проведення слідчих дій встановлена особа, яка причетна до вчинення кримінального правопорушення та повідомлено про підозру ОСОБА_7 .

Положення ст. 284 КПК України містять вичерпний перелік підстав для закриття кримінального провадження.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_7 та закриття кримінального провадження не містить передбачених ч. 1 ст. 284 КПК України підстав для закриття даного кримінального провадження. Зазначена норма закону не передбачає підстав для закриття кримінального провадження судом за умови наявності особи якій повідомлено про підозру, у зв`язку з чим клопотання прокурора задоволенню не підлягає.

Отже, суд при ухваленні судового рішення посилається на норму, передбачену п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, якою прокурор у клопотанні не керувався, тобто мається невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження.

Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що суд першої інстанції не проаналізував зазначені доводи прокурора в поданому клопотанні та не дав їм своєї оцінки, що у свою чергу позбавляє можливості суду апеляційної інстанції дати правовий аналіз цим обставинам.

При цьому, слід зазначити, що судом першої інстанції, усупереч вимогам ч. 4 ст. 288 КПК України, у разі встановлення необґрунтованості клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності - не повернуто клопотання прокурору для здійснення кримінального провадження в загальному порядку.

Допущені порушення кримінального процесуального закону, відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України, є істотними і такими, що перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Згідно з вимогами п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Частиною 1 статті 412 КПК України передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили або могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

За таких обставин, апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції, під час якого необхідно усунути зазначені порушення кримінального процесуального закону, всебічно, повно та об`єктивно дослідити всі обставини провадження, й прийняти законне і обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам закону.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 409, 412, 415, 418, 419 КПК, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу задовільнити частково.

Ухвалу Слобідського районного суду м. Харкова від 24.12.2025 року стосовно ОСОБА_7 скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді