Справа № 138/2875/25
Провадження №:1-кп/138/98/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2026 року м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області, в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

в ході розгляду у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Могилів-Подільського міськрайонного суду кримінального провадження №0000418 від 24.08.2025 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, - ВСТАНОВИВ:

В провадженні Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області знаходиться кримінальне провадження ОСОБА_4 у скоєні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 мотивуючи наступним.

26.08.2025 ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_4 обрано міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб із заставою у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181 680 гривень, якийв подальшому продовжено.

Термін утримання обвинуваченого під вартою спливає 27.03.2026, у зв`язку з чим є необхідним та доцільним вирішити питання, щодо продовження строку обвинуваченому утримання під вартою, без зміни раніше обраного запобіжного заходу у вигляді утримання під вартою, на більш м`який, що обґрунтовується наступним.

Обставинами, що вказують на законне і обґрунтоване продовження, щодо обвинуваченого, строку запобіжного заходу у вигляді утримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено максимальне покарання від 3 до 7 років позбавлення волі, а тому, усвідомлюючи можливу відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене. На даний час ризики, які були враховані слідчим суддею при обрані запобіжного заходу обвинуваченому, а в подальшому при продовжені строку їх дії не зникли та ніяким чином не змінилися і не відпали. Таким чином, на підставі викладеного вище, жоден з більш м`яких запобіжних заходів, передбачених пунктами ч.1 ст.176 КПК України не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 , заперечували стосовно клопотання про продовження строку тримання під вартою. Просили застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши клопотання прокурора, думки обвинуваченого, захисника, дослідивши зміст клопотання з додатками, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховування від органів досудового розслідування та/або суду, знищення чи спотворення речей чи документів, незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити вищевказані дії.

Вирішуючи питання щодо запобіжного заходу, суд приймає до уваги, що ухвалою слідчого судді Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 26.08.2025 до ОСОБА_4 вже застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який подальшому продовжено. Строк запобіжного заходу закінчується 27.03.2026. Під час застосування запобіжного заходу, встановлені ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється, незаконно впливати на свідків чи інших учасників кримінального провадження. На час судового засідання ризики не відпали.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення в сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути не взявши особу під варту. Суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику втечі. ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, по місцю проживання характеризується посередньо, ніде не працює, не має постійного джерела доходів, раніше неодноразово судимий за скоєння корисливих злочинів, суд вважає, що ризики скоєння нового кримінального правопорушення та переховування від суду доведено.

Крім того, станом на день розгляду клопотання, справа перебуває на стадії судового розгляду. Потерпілий не допитаний.

Обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення та наявної обґрунтованої підозри на даний час не виходить за межі розумного строку. Він кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Під час розгляду клопотання в судовому засіданні не здобуто відомостей, які би безумовно свідчили про неможливість тримання обвинуваченого під вартою, також судом не отримано відомостей, щодо міцних соціальних зав`язків чи іншого комплексу обставин, які би переважили ризики передбачені ст.177 КПК України або свідчили би про те, що ризики, встановлені під час застосування запобіжного заходу, відпали.

Наявність зареєстрованого місця проживання не є тим стримуючим фактором, який може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та запобігти встановленим ризикам. Інших обставин, які б свідчили про те, що встановлені ризики відпали або зменшились настільки, що до обвинуваченого з метою забезпечення належної процесуальної поведінки, може бути застосовано більш м`який запобіжний захід суду не доведено.

Враховуючи викладе вище, суд вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, є недостатнім для запобігання вищевказаним ризикам, тому з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження є доцільним продовжити запобіжний захід обвинуваченому у виді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст.183, 194, 196, 199, 331, 369-372 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задоволити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) діб до 22 травня 2026 року.

Визначити заставу ОСОБА_4 у розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181 680 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят) гривень, в разі внесення якої обвинуваченого ОСОБА_4 , необхідно звільнити з-під варти з покладенням на нього, на строк 60 (шістдесят) днів, з моменту звільнення з-під варти, обов`язків прибувати до слідчого, прокурора та суду за викликом, а також повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснити, що в разі невиконання зазначених обов`язків, які будуть покладені на нього, застава буде звернута в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.

Копію цієї ухвали необхідно вручити обвинуваченому ОСОБА_4 негайно після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1