Дата документу 25.03.2026 Справа № 336/9751/25
ЗАПОРІЗЬКИЙ Апеляційний суд
Провадження №11-о/807/2/26Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №336/9751/25Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

25 березня 2026 року м.Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду ОСОБА_2 , вирішуючи питання про прийняття до розгляду заяви обвинуваченого ОСОБА_3 про перегляд ухвали Запорізького апеляційного суду від 17 березня 2026 року за нововиявленими обставинами,

ВСТАНОВИВ

В провадженні Шевченківського районного суду м.Запоріжжя перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні передбачених ч.3 ст.436-2, ч.ч.1, 2 ст.110 КК України кримінальних правопорушень.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 19.01.2026 року строком до 19.03.2026 року включно продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 .

Не погодившись зі вказаним судовим рішенням, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу.

Запорізьким апеляційним судом 17.03.2026 року постановлено ухвалу, якою апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_3 залишено без задоволення, а ухвалу Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 19.01.2026 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_3 залишено без змін.

24.03.2026 року до Запорізького апеляційного суду надійшла заява обвинуваченого ОСОБА_3 , в якій він просив переглянути ухвалу Запорізького апеляційного суду від 17.03.2026 року за нововиявленими обставинами.

ОСОБА_3 у своїй заяві як на нововиявлені обставини посилався на те, що станом на день апеляційного розгляду ухвала Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 02.03.2026 року, якою ОСОБА_3 знову продовжено строк тримання під вартою, ще не набрала законної сили. ОСОБА_3 наполягав на тому, що дію запобіжного заходу щодо нього було визначено саме ухвалою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 19.01.2026 року та вважаючи, що дана обставина залишилась поза увагою апеляційного суду, наполягав на перегляді за нововиявленими обставинами ухвали апеляційного суду, постановленої за наслідками апеляційного перегляду ухвали Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 19.01.2026 року.

Перевіряючи заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, апеляційний суд зауважує, що у відкритті провадження за поданою заявою слід відмовити, враховуючи наступне.

Порядок здійснення провадження за нововиявленими обставинами регламентовано главою 34 КПК.

Відповідно до ч.1 ст.459 КПК судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.

Згідно із ч.2 ст.464 КПК не пізніше наступного дня після надходження заяви до суду суддя перевіряє її відповідність вимогам ст.462 цього Кодексу і вирішує питання про відкриття кримінального провадження за нововиявленими обставинами. При цьому наведене у вказаній частині статті КПК формулювання означає наявність у судді дискреційних повноважень вирішувати питання про відкриття чи про відмову у відкритті провадження за нововиявленими обставинами.

Системний аналіз положень кримінального процесуального законодавства вказує на те, що перегляд судових рішень, які набрали законної сили, за нововиявленими обставинами є екстраординарною процедурою перегляду судових рішень у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи в звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанцій) виявлено обставини, які мають такі ознаки: вони існували на момент ухвалення відповідних судових рішень, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами, під час судового розгляду; вони мають істотне значення, оскільки самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Конституційний Суд України у Рішенні №5-р(ІІ)/2024 від 10.04.2024 року визнав таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), припис ч.1 ст.459 КПК, який не містить заборони на перегляд за нововиявленими обставинами будь-яких видів судових рішень, що набрали законної сили, зокрема й щодо ухвали суду під час судового розгляду чи реалізації інших стадій кримінального провадження. У даному рішенні також визначено, що додержання принципу остаточності судового рішення зумовлює право на їх перегляд за нововиявленими обставинами лише за наявності істотних та переконливих передумов для такого перегляду.

Спираючись на висновки вищенаведеного рішення КСУ, Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 24.02.2025 року (справа №991/7253/23, провадження №51-7441 кмо 23) сформувала правозастосовну позицію, за якою рішення за наслідками перегляду за нововиявленими обставинами може бути оскаржене в порядку, передбаченому КПК, для оскарження того рішення, перегляду якого вимагала зацікавлена особа.

Наведена у вказаній постанові ОП ККС ВС правозастосовна позиція надає можливість дійти висновку, що й ухвала суду, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути переглянута судом за нововиявленими обставинами, зазначеними в ч.2 ст.459 КПК, але за умови, що таке судове рішення безпідставно обмежує конституційні права та свободи людини і його подальша чинність суперечитиме меті здійснення кримінального судочинства, а також якщо воно не втратило законної сили внаслідок спливу строку її дії або внаслідок її виконання та відсутні інші засоби правового захисту цих прав і свобод (апеляційне оскарження, періодичний перегляд, нове звернення тощо).

Натомість зава обвинуваченого ОСОБА_3 таких обставин не містить, а заявлені ним доводи фактично зводяться до незгоди обвинуваченого з мотивами прийнятого судового рішення. Про істотні та переконливі передумови для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами у заяві ОСОБА_3 не йдеться.

Апеляційний суд зауважує, що ухвалою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 02.03.2026 року продовжено строк тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою до 30.04.2026 року включно.

Станом на 17.03.2026 року, тобто на момент постановлення судового рішення, на перегляді якого за нововиявленими обставинами наполягає ОСОБА_3 , дію запобіжного заходу щодо останнього вже було визначено іншою ухвалою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 02.03.2026 року, а не попередньою ухвалою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 19.01.2026 року.

Таким чином, ані ухвала Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 19.01.2026 року, ані постановлена за наслідками її апеляційного перегляду ухвала Запорізького апеляційного суду від 17.03.2026 року, не відповідають закріпленому відповідно до вказаної вище правової позиції ОП ККС ВС критерію можливості їх перегляду за нововиявленими обставинами через те, що вони вже втратили своє значення і силу внаслідок спливу строку дії ухвали районного суду та внаслідок їх виконання.

За таких обставин слід відмовити у відкритті провадження за заявою обвинуваченого ОСОБА_3 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами на підставі ч.4 ст.399 КПК.

Враховуючи наведене та керуючись ч.4 ст.399 КПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ

Відмовити у відкритті провадження за заявою обвинуваченого ОСОБА_3 про перегляд ухвали Запорізького апеляційного суду від 17 березня 2026 року за нововиявленими обставинами.

Копію ухвали разом із заявою надіслати обвинуваченому ОСОБА_3 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня отримання її копії.

Суддя ОСОБА_2