ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 594/335/26Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/80/26 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ухвала слідчого судді
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2026 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючої - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі матеріали судового провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_7 - ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Борщівського районного суду Тернопільської області від 12 березня 2026 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено у відкритті провадження за клопотанням представника заявника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 поданого в порядку ст. 206 КПК України.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_7 просить вказану ухвалу слідчого судді скасувати і призначити новий розгляд у суд першої інстанції.

Свої доводи аргументує тим, що слідчий суддя необґрунтовано відмовив у відкритті провадження, оскільки в порядку ст. 206 КПК України він мав перевірити незаконність позбавлення свободи ОСОБА_7 працівниками ТЦК та СП.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, котрий вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, яку просить залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, представник ОСОБА_7 - ОСОБА_8 звернулася до слідчого судді із клопотанням, поданим в порядку ст. 206 КПК України щодо незаконності позбавлення свободи ОСОБА_7 , повідомивши компетентний орган досудового розслідування про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст.146 КК України, у діях посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 та посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У відповідності до ст.306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею, а суд апеляційної інстанції відповідно до ст.422 КПК перевіряє ухвалу слідчого судді, винесену по наслідках цього розгляду.

Приймаючи оскаржуване рішення про відмову у відкритті провадження за клопотанням представника ОСОБА_7 - ОСОБА_8 , суд своє рішення мотивував тим, що клопотання не містить відомостей про те, що ОСОБА_7 має статус учасника будь-якого кримінального провадження, і що саме в рамках кримінального провадження тримається під вартою, чи був затриманим в порядку ст.208 КПК України, або затриманим неуповноваженою службовою особою в порядку ст.207 КПК України, чи утримується правоохоронними органами у зв`язку з розслідуванням у рамках якогось кримінального правопорушення. Також клопотання не містить даних про те, що в межах територіальної юрисдикції Борщівського районного суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили або не звільнена з-під варти після внесення застави у встановленому КПК України порядку, тобто була затримана саме у кримінальному провадженні.

З таким рішенням слідчого судді повністю погоджується колегія суддів, виходячи з наступного.

Частиною 3 ст. 26 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

При цьому, відповідно до ч.2-5 ст. 260 КПК України, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Якщо до доставлення такої особи до слідчого судді прокурор, слідчий звернеться з клопотанням про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний забезпечити проведення у найкоротший строк розгляду цього клопотання.

Незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе:

1) існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;

2) неперевищення граничного строку тримання під вартою;

3) відсутність зволікання у доставленні особи до суду.

Аналіз наведених положень КПК України свідчить, що слідчого суддю наділено повноваженнями забезпечити додержання прав особи, за умови тримання такої особи під вартою з порушенням її прав в межах кримінального провадження, тобто, за наявності даних про незаконне затримання, тримання під вартою з порушенням прав особи, яка утримується в межах кримінального провадження, слідчий суддя зобов`язаний діяти за приписами ст. 206 КПК України.

Однак, за змістом поданого ОСОБА_8 до слідчого судді клопотання, остання просить перевірити законність позбавлення свободи громадянина ОСОБА_7 та за наслідками перевірки повідомити компетентний орган досудового розслідування про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст.146 КК України у діях посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 , посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 , посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_3 . Зі змісту поданого клопотання вбачається, що заявник вважає, що ОСОБА_9 незаконно 10.03.2026 року позбавили волі та утримують працівники ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів враховує, що відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року на території України введено воєнний стан задля протидії російській агресії та на теперішній час продовжено строк проведення загальної мобілізації.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до ч. 2 ст. 102, п. 1, 17, 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Указом Президента України № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року оголошено про проведення загальної мобілізації.

Відповідно до ст. 64, 65 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 Конституції. Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

У відповідності до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Із положень ст.206 КПК України вбачається, що вона стосується випадків затримання особи і її тримання під вартою, тобто запобіжних заходів, що застосовуються під час досудового розслідування і не відносяться до дій працівників ТЦК, що здійснюються ним в межах повноважень, визначених ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», «Про військовий обов`язок і військову службу».

Разом з тим, згідно з нормами кримінального процесуального законодавства службові (посадові) особи РТЦК та СП не є уповноваженими службовими особами, яким надано право на здійснення затримання в рамках кримінальної юрисдикції. Відтак, ОСОБА_7 не є затриманою особою у розумінні кримінально-процесуального законодавства, а тому повноваження слідчого судді на вказані правовідносини не поширюються.

Таким чином, колегія суддів доходить висновку, що у даному випадку має місце незгода ОСОБА_7 та його представника з діями працівників РТЦК та СП, пов`язаними з мобілізаційною процедурою.

В даному випадку, колегія суддів доходить висновку, що вимоги, викладені у клопотанні виходять за межі повноважень слідчого судді, встановленими КПК України, а тому слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що така заява не підлягає розгляду слідчим суддею Борщівського районного суду.

Відповідно до ч.4 ст.304 КПК України, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Таким чином, з висновком слідчого судді про відмову у відкритті провадження за клопотанням представника ОСОБА_7 - ОСОБА_8 , згідно вимог ч.4 ст.304 КПК України, колегія суддів повністю погоджується, у зв`язку із тим, що вимоги, які ставить скаржник не підлягають оскарженню до слідчого судді.

Порушень кримінального процесуального закону, які б були підставою для скасування ухвали слідчого судді колегією суддів не встановлено, а тому апеляційна скарга представника ОСОБА_7 - ОСОБА_8 задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного та керуючись ст. 303, 404, 405, 407, 419, 422, 423 КПК України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 - ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Борщівського районного суду Тернопільської області від 12 березня 2026 року без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді