Роздільнянський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/733/26

Номер провадження: 1-кс/511/173/26

08.03.2026 року слідчий суддя Роздільнянського районного суду Одеської областіОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Роздільна Одеської області, клопотання слідчого відділення № 1 СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Чорна Окнянського району Одеської області, громадянки України, із загальною середньою освітою, непрацюючої, незаміжньої, маючої на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 332 КК України

Учасники розгляду клопотання:

прокурор ОСОБА_4 (дистанційно)

слідчий ОСОБА_3

підозрювана ОСОБА_6

захисник ОСОБА_7 (дистанційно)

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад обґрунтування клопотання сторони обвинувачення.

10 лютого 2026 року (більш точного часу встановити не представилося за можливе) за допомогою месенджеру «telegram» невстановлена досудовим розслідуванням особа під ніком « ОСОБА_8 » ім`я користувача « ОСОБА_9 » підшукала ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яких необхідно було переправити через державний кордон України поза пунктами пропуску, та повідомила останнім контакт іншої невстановленої досудовим розслідуванням особи під ніком « ОСОБА_12 », яка згодом зв`язалася з ОСОБА_10 та підшукала невстановлену досудовим розслідуванням особу, яка доставить їх до державного кордону України з Республікою Молдова.

06 березня 2026 року близько 12:00 години (більш точного часу встановити не представилося за можливе) до ОСОБА_5 , яка перебувала за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , прийшов ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та запропонував їй прийняти участь у незаконному переправленні двох осіб через державний кордон України, шляхом супроводу їх в пішому порядку до державного кордону на околиці села Великокомарівка Роздільнянського району Одеської області, за грошову винагороду, на що остання погодилася.

Того ж дня, о 13 годині 20 хвилин невстановлена досудовим розслідуванням особа, виконуючи відведену йому роль, реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, та за вказівками невстановленої досудовим розслідуванням особи, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, направлених на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, прибув на автомобілі марки «HONDA CR-V», реєстраційний номер НОМЕР_1 , за адресою: місто Одеса, вулиця Віталія Нестеренка, де зустрів та забрав ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого перевіз останніх до домоволодіння АДРЕСА_1 , де того ж дня, о 15 годині 58 хвилин, отримавши від ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 4500 гривень, залишив останніх, після чого направився їхати в напрямку с-ща Велика Михайлівка Роздільнянського району Одеської області, а ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , біля зазначеного будинку зустріли ОСОБА_5 та ОСОБА_13 , які наказали зайти до будинку та чекати подальших вказівок.

Далі, ОСОБА_5 та ОСОБА_13 , після отримання від ОСОБА_10 грошових коштів у розмірі 9 000,00 гривень в якості оплати за їх незаконне переправлення через державний кордон України, які останні поділили між собою порівно, дочекавшись сприятливого моменту, реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, спільно з невстановленою досудовим розслідуванням особою, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, направлених на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, діючи за вказівками невстановленої досудовим розслідуванням особи, 06 березня 2026 року о 19 годині 55 хвилин вийшли з вказаного домоволодіння та ОСОБА_13 повів в пішому порядку ОСОБА_10 і ОСОБА_11 в бік державного кордону України для їх подальшого переправлення на територію Республіки Молдова (ПМР), а ОСОБА_5 виконуючи відведену їй роль, здійснювала патрулювання вулиці Центральної села Великокомарівка Роздільнянського району Одеської області з метою забезпечення безперешкодного переправлення вказаних осіб через державний кордон, та в разі виявлення нарядів прикордонної служби чи поліції мала за допомогою мобільного телефону повідомити ОСОБА_13 , однак на відстані близько 500 метрів від Державного кордону України в західному напрямку від села Великокомарівка Роздільнянського району Одеської області ОСОБА_10 та ОСОБА_11 було викрито працівниками прикордонної служби при спробі незаконного перетину кордону, а ОСОБА_5 , ОСОБА_13 , того ж дня, о 20 годині 45 хвилин виявлено на північній околиці вказаного села неподалік вулиці Центральної на відстані близько 1500 метрів від Державного кордону України.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 332 КК України, кваліфікованого як незаконне переправлення осіб через державний кордон України, тобто сприяння їх вчиненню шляхом усунення перешкод, вчинене щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Поряд із цим, у ході проведення досудового розслідування встановлено ряд ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України, а саме:

-підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

-підозрювана може вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

З метою запобігання встановленим у ході досудового розслідування ризикам та забезпечення виконання підозрюваною своїх процесуальних обов`язків сторона обвинувачення вважає необхідним застосувати до неї запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави у розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки інші, більш м`які запобіжні заходи не забезпечать запобігання цим ризикам.

Стислий виклад позиції учасників розгляду клопотання.

Прокурор та слідчий клопотання підтримали, просили задовольнити.

Захисник підозрюваної та підозрювана просили застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Висновки слідчого судді за результатами розгляду клопотання.

Відділенням № 1 СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000116 від 13 лютого 2026 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 332 КК України.

Відповідно до частини першої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

1. Щодо обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення.

Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття «обґрунтованої підозри», слідчий суддя, враховуючи статті 8, 9 КПК України, керується усталеною практикою ЄСПЛ, згідно з якою обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення ЄСПЛ від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», п. 175; рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). Водночас факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

Із клопотання та доданих до нього матеріалів кримінального провадження встановлено, що обґрунтованість підозри ОСОБА_5 наразі підтверджується наступними доказами, а саме: показаннями свідків, протоколом огляду та вилученими речовими доказами, протоколом допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_14 , протоколом затримання в порядку статті 208 КПК України, протоколами оглядів мобільних телефонів та іншими матеріалами кримінального провадження у сукупності.

2. Щодо наявності ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України.

Частина 1 статті 177 КПК України регламентує, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Щодо заявленого ризику про можливе переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та/або суду, слідчий суддя зазначає, що існування зазначеного ризику обумовлюється можливістю притягнення підозрюваної до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для неї наслідками і суворістю передбаченого покарання, оскільки кримінальне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 332 КК України за класифікацією є тяжкими.

Разом із цим, у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26 січня 1993 року ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Оцінюючи наявність ризику, зокрема, що підозрювана може вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, слідчий суддя бере до уваги, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству, а тому на даній стадії досудового розслідування зазначений ризик існує та стороною захисту не спростовано.

3. Вирішення питання щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

При розгляді можливості застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення не доведено про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою з одночасним визначенням розміру застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні та забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків.

Частина 4 статті 194 КПК України регламентує, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

На підставі викладеного, врахувавши думку сторін, встановлені ризики, особу підозрюваної, яка є раніше не судимою, наявність на її утриманні двох малолітніх дітей, матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що достатнім для забезпечення виконання підозрюваною своїх процесуальних обов`язків та запобігання встановленим ризикам буде застосування до неї запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби, з покладенням обов`язків, передбачених частиною 5 статті 194 КПК України.

Керуючись статтями 176-178, 182, 183, 194, 197, 199, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого відділення № 1 СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 332 КК України - відмовити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, заборонивши залишати житло з 21:00 години по 06:00 годину наступного дня за адресою: АДРЕСА_1 (крім випадків оголошення про повітряну тривогу на території Одеської області, стихійного лиха, отримання невідкладної медичної допомоги), на строк проведення досудового розслідування, тобто до 08 травня 2026 року (включно), з покладенням наступних обов`язків:

-прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

-не відлучатися з села Великокомарівка Роздільнянського району Одеської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.

Негайно звільнити підозрювану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти.

Зобов`язати підозрювану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , невідкладно прибути до місця свого проживання: АДРЕСА_1 .

Роз`яснити підозрюваній, що відповідно до частини п`ятої статті 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за її поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено - 12 березня 2026 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1