Справа № 279/5211/19
У Х В А Л А

Іменем України

06 березня 2026 рокум .Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

судді ОСОБА_2

судді ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисників адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

ОСОБА_11

представника потерпілої адвоката ОСОБА_12

представника служби у справах дітей ОСОБА_13

розглянувши у закритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі клопотання адвоката ОСОБА_9 про скасування арешту на майно у кримінальному провадженні №0000090 від 13.03.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 152 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Корольовського районного суду м. Житомира перебуває кримінальне провадження №0000090 від 13.03.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 152 КК України.

Адвокатом ОСОБА_9 було подано клопотання про скасування арешту на майно посвідчення водія на ім`я ОСОБА_6 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ ВАЗ 2103 д.н.з НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 № НОМЕР_2 та на автомобіль «ВАЗ 2101» білого кольору д.н.з. НОМЕР_1 .

В обгрунтування свого клопотання адвокат зазначає, що 15 травня 2019 р. слідчий суддя Корольовського районного суду Житомира, розглянувши клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_14 про арешт майна, в межах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером №0000090 від 13.03.2019р., виніс ухвалу, відповідно до змісту якої наклав арешт на майно, а саме: автомобіль марки «ВАЗ 2103» білого кольору. з державним номерним знаком НОМЕР_3 , а також, 15 травня 2019 року слідчим суддею Корольовського районного суду м.Житомир була винесена ухвала, відповідно до змісту якої було накладено арешт на майно, а саме: посвідчення водія на імя ОСОБА_6 , свідоцтво про реєстрацію Т3 ВАЗ 2103» д.н.з. НОМЕР_1 на імя ОСОБА_6 N? НОМЕР_2 .

Згідно технічного паспорту, автомобіль належить на праві власності ОСОБА_6 .. Згідно з ухвалами суду, арешт був накладений з метою збереження слідів злочину, які на собі зберегли вилучені речі.

Після того, як було накладено арешт на автомобіль марки «ВАЗ 2103» білого кольору з державним номерним знаком НОМЕР_1 , не було проведено жодного обшуку чи огляду вищезазначеного арештованого автомобіля, що свідчить про те, що автомобіль не являється знаряддям злочину.

Безпосередньо сам автомобіль було вилучено та залишено на зберігання в невідомому місці, де можливо автомобіль може бути пошкоджений.

На думку сторони захисту, на даний час відпала необхідіність арешту автомобіля, реєстраційних документів на автомобіль, а також на водійське посвідчення, так як зазначалось, що метою арешту було збереження слідів злочину, які на собі зберіг вищезазначений автомобіль. Автомобіль не являється знаряддям злочину.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав клопотання свого захисника.

Прокурор ОСОБА_5 щодо вказаного клопотання заперечила, зазначила, що оскільки судовий розгляд справи по суті не завершений, повернення будь-яких речових доказів може зашкодити належному проведенню судового розгляду.

Представник потерпілої адвокат ОСОБА_12 підтримала думку прокурора.

Суд вислухавши клопотання про скасування арешту майна, думки усіх учасників даного кримінального провадження приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ст. 170 КПК України, Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Статтею 16 КПК України передбачено недоторканість права власності як одну із засад кримінального провадження. Цією нормою передбачено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі «АГОСІ проти Сполученого Королівства» (AGOSI v. The United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на тривалість арешту, виходячи з пропорційності обмеження права власності, мету накладення арешту, суд вважає клопотання таким, що підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статями 174, 350 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання про скасування арешту на майно задовольнити частково .

Частково скасувати арешт накладений ухвалами слідчих суддів Корольовського районного суду м. Житомира від 15.09.2019 року у рамках кримінального провадження №0000090 від 13.03.2019 року, а саме на: посвідчення водія на ім`я ОСОБА_6 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ ВАЗ 2103 д.н.з НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 № НОМЕР_2 та на автомобіль «ВАЗ 2101» білого кольору д.н.з. НОМЕР_1 в частині заборони користування цим майном, залишивши заборону на відчуження (розпорядження) до винесення остаточного рішення по кримінальному провадженню.

Передати вказане вище майно на відповідальне зберігання власнику майна ОСОБА_6 .

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м.Житомира протягом 7 днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_15