Справа № 461/5994/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/465/26 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 30 січня 2026 року про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_7 , підозрюваному у кримінальному провадженні № 0000194 від 30.06.2025 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України,

за участю прокурора: ОСОБА_6 ,

захисника: ОСОБА_8 ,

підозрюваного: ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

старший слідчий в ОВС-2 відділення Слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області капітан поліції ОСОБА_9 , звернувся до слідчого судді з клопотанням у кримінальному провадженні провадженні № 0000194 від 30.06.2025 року за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, яке погоджене прокурором Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 30 січня 2026 року таке клопотання частково задоволено та застосовано підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Перемишль, Республіки Польща, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 - запобіжний захід у вигляді домашнього арешт строком на два місяці.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора в провадженні якого перебуватиме дане кримінальне провадження, слідчого судді або суду за першим викликом;

- цілодобово не залишати місце свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 ;

- повідомляти слідчого, прокурора в провадженні якого перебуватиме дане кримінальне провадження, слідчого суддю або суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування із свідками у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до органів Державної міграційної служби свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснено підозрюваному ОСОБА_7 , що на підставі ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Строк дії ухвали становить два місяці, тобто до 30.03.2026 року.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що слідчим доведена наявність ризиків, передбачених у п.1 ч.1 ст.177 КПК України, які дають підстави вважати, що останній, перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також наявність вагомих доказів про вчинення ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

На ухвалу слідчого судді прокурор ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 30.01.2026 - скасувати, у зв`язку із невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи.

Постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб без визначенням розміру застави.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що висновок слідчого судді Галицького районного суду м. Львова про достатність запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків, є безпідставним та необґрунтованим.

Вважає, що висновок слідчого судді Галицького районного суду м. Львова про достатність запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків, є безпідставним та необґрунтованим.

Стверджує, що вчинення ОСОБА_7 нового кримінального правопорушення під час дії іспитового строку свідчить про відсутність у нього стійких, чи хоча б достатніх моральних та громадянських принципів, оскільки він діяв системно та усвідомлював наслідки своїх дій, а отже з великою імовірністю може вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Звертає увагу, що важливим фактором є те, що кримінальне правопорушення, вчинене підозрюваним, здійснювалося за допомогою Інтернет-мережі у месенджері «Viber» не під власним іменем, а під псевдонімом « ОСОБА_10 », тобто він усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій і можливість настання шкідливих наслідків не лише для ЗСУ - у вигляді зниження обороноздатності України в умовах воєнного стану, а і для себе самого - у вигляді притягнення до відповідальності, а відтак не бажав бути викритим. А отже будь-який інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не забезпечить відсутність доступу ОСОБА_7 до мережі Інтернет.

Зазначає, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти основ національної безпеки України; раніше притягувався до кримінальної відповідальності та вчинив новий злочин під час іспитового строку; характер та обставини вчиненого правопорушення визначають його як особу, що не має достатніх моральних цінностей, схильну до вчинення кримінальних правопорушень; стійкі соціальні зв`язки відсутні; існують ризики, передбачені ст.177 КПК України; тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали утриманню його в слідчому ізоляторі, не хворіє та будь-яких даних, які б перешкоджали його утриманню в слідчому ізоляторі немає.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора про задоволення апеляційної скарги, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 та виступ його захисника адвоката ОСОБА_8 , які просили рішення слідчого судді залишити без змін, перевіривши матеріали судової справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Як передбачено ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно положень ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язані оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого, його майновий стан, наявність у нього судимостей та інше.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відтак, на думку колегії суддів, перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності законних підстав для обрання стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, не в повній мірі дотрималася вимог ст. ст. 177, 178, 183 КПК України, та прийшла до хибного висновку про те, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, цілком реально забезпечить належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 .

Як вбачається з матеріалів провадження, Слідчим відділом УСБУ у Львівській області за процесуального керівництва прокурорів Львівської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000194 від 30.06.2025 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Слідчим суддею встановлено, що 28.01.2026 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 вказаного вище кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- повідомленням начальника Яворівського РВ Управління СБУ у Львівській області від 30.06.2025 про кримінальне правопорушення, у якому зазначено про протиправну діяльність ОСОБА_7

- показаннями свідка ОСОБА_7 від 25.09.2025 та 26.08.2025;

- протоколом обшуку від 25.07.2025 проведеного за місцем проживання ОСОБА_7 , в ході якого було виявлено та вилучено засоби вчинення кримінального правопорушення;

- протоколом огляду мобільного терміналу, вилученого у Танечника від 18.08.2025;

- актом огляду Viber-групи «Мостиська-Погода» від 23.06.2025;

- іншими матеріалами, отриманими в установленому порядку під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

Однак, на думку колегії суддів. слідчий суддя при обранні запобіжного заходу не в повній мірі врахувала обставини, які істотно впливають на законність прийнятого рішення, а саме особу підозрюваного, значну суспільну небезпеку та обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється.

Колегія суддів вважає, що при ухваленні рішення суд не врахував те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти основ національної безпеки (ч. 1 ст. 114-1 КК України), за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, а відтак існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховування від органу досудового розслідування та/або суду), оскільки, розуміючи наслідки притягнення до відповідальності, з метою її уникнення, він може переховуватись від слідства та суду.

У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, є неможливим перетин Державного кордону у легальний спосіб. Однак, оскільки лінія Державного кордону України станом на даний час частково непідконтрольна органам державної влади України, а це сприяє тому, що ОСОБА_7 може покинути територію України у спосіб, не передбачений законодавством України.

На думку колегії суддів слід врахувати, що адреса реєстрації та проживання підозрюваного практично межує з державним кордоном: АДРЕСА_1 , а поруч - по вул. Героїв України, 201 знаходиться контрольно-пропускний пункт «Шегині» Львівської митниці.

Крім того, хоч ОСОБА_7 одружений, у нього на утриманні немає дітей, відсутнє постійне місце роботи як джерело доходу, тобто немає жодних стримуючих факторів, а відтак у будь-який час він може покинути місце свого з проживання, оскільки володіє сталими соціальними зв`язками за кордоном, зокрема в Республіці Польща, де він народився.

Більше того, підозрюваний вчинив вищевказаний злочин будучи судимим та перебуваючи на іспитовому терміні, а саме вироком Яворівського районного суду Львівської області від 10.02.2025 (вступив в силу 11.03.2025) останнього визнано винним за ч. 1 ст. 121 КК України, засуджено до 5-ти років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком терміном 1 рік.

Ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, виражається у тому, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може незаконно впливати на інших осіб (зокрема, учасників адміністрованої ним Viber-групи), невідомих на даній стадії органу досудового розслідування, яким відомі обставини вчинення ним кримінального правопорушення, з метою примушування їх до дачі завідомо неправдивих показів, надання порад та вказівок стосовно показань майбутніх свідків або відмови від їх надання, що негативно вплине на хід досудового розслідування в цілому.

Колегія суддів вважає, що вчинення ОСОБА_7 нового кримінального правопорушення під час дії іспитового строку свідчить про відсутність у нього стійких, чи хоча б достатніх моральних та громадянських принципів, оскільки він діяв системно та усвідомлював наслідки своїх дій, а отже з великою імовірністю може вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Колегія суддів звертає увагу на те, що кримінальне правопорушення, вчинене підозрюваним, здійснювалося за допомогою Інтернет-мережі у месенджері «Viber» не під власним іменем, а під псевдонімом « ОСОБА_10 », тобто він усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій і можливість настання шкідливих наслідків не лише для ЗСУ - у вигляді зниження обороноздатності України в умовах воєнного стану, а і для себе самого - у вигляді притягнення до відповідальності, а відтак не бажав бути викритим. А отже будь-який інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не забезпечить відсутність доступу ОСОБА_7 до мережі Інтернет.

Таким чином, оцінка особу підозрюваного, з врахуванням статті ст.178 КПК України, свідчить про наступне: ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти основ національної безпеки України; раніше притягувався до кримінальної відповідальності та вчинив новий злочин під час іспитового строку; характер та обставини вчиненого правопорушення визначають його як особу, що не має достатніх моральних цінностей, схильну до вчинення кримінальних правопорушень; стійкі соціальні зв`язки відсутні; існують ризики, передбачені ст.177 КПК України; тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали утриманню його в слідчому ізоляторі, не хворіє та будь-яких даних, які б перешкоджали його утриманню в слідчому ізоляторі немає.

Згідно з наданими стороною обвинувачення даними, ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, саме незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, відтак застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Дані обставини є істотними та такими, що виправдовують тримання підозрюваного під вартою, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини повинно забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

З урахуванням фактичних обставин підозри, характеру вчинення інкримінованого правопорушення, колегія суддів не погоджується з висновком слідчого судді першої інстанції, що до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту та застави не зможе запобігти ризикам кримінального провадження та може негативно відобразитися на здійсненні досудового розслідування в тому числі щодо належного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Ризики, які дають достатні підстави колегії суддів вважати, що підозрювана особа може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними.

При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрювана особа обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Згідно із ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Однак, ч. 4 ст. 183 КПК України передбачено, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

Колегія суддів зазначає, що ОСОБА_7 підозрюється,у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, у зв`язку із чим відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні.

Ураховуючи вищезазначене, на переконання колегії суддів апеляційного суду, в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням апеляційним судом нової ухвали, якою клопотання старшого слідчого в ОВС-2 відділення Слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області капітана поліції ОСОБА_9 , погоджене прокурором ОСОБА_6 слід задоволити, застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком на 60 днів, до 16 квітня 2026 року.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 179, 183, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 задоволити.

Ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 30 січня 2026 року про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_7 , підозрюваному у кримінальному провадженні № 0000194 від 30.06.2025 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України скасувати.

Клопотання старшого слідчого в ОВС-2 відділення Слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_9 , погоджене із прокурором Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 задоволити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком на 60 днів, до 16 квітня 2026 року включно.

Виконання ухвали доручити старшому слідчому слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_9 , контроль за виконанням ухвали доручити процесуальним прокурорам.

Ухвала суду апеляційної інстанції є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4