Справа № 643/5904/26
Провадження № 1-кс/643/2539/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2026 слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у місті Харкові клопотання слідчого СВ Управління СБ України в Харківській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні № 0000021 від 16.01.2026,

ВСТАНОВИВ:

Слідчому судді Салтівського районного суду міста Харкова 25.03.2026 надійшло клопотання слідчого, в якому він просить:

надати у кримінальному провадженні № 0000021 від 16.01.2026 за ч. 1 ст. 114-2 КК України, дозвіл слідчому в ОВС 2 відділення слідчого відділу Управління СБ України в Харківській області ОСОБА_3 , на тимчасовий доступ до документів з можливістю їх вилучення, які знаходяться в оператора мобільного зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (Код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , ел. скринька: ІНФОРМАЦІЯ_2 ), стосовно надання телекомунікаційних послуг, в період з 00 годин 00 хвилин 01.12.2025 року по 00 годин 00 хвилин 24.03.2026 року за номерами мобільних телефонів « НОМЕР_2 » та « НОМЕР_3 », та містять інформацію про:

телефонні з`єднання із зазначенням дати, часу і тривалості вхідних та вихідних телефонних з`єднань абонента, з посиланням на ретранслятор та прив`язку до базових станцій та їх адресу в момент кожного вхідного та вихідного телефонного з`єднання;

вхідних, вихідних SMS-повідомлень і інформацію про GPRS-трафік, з урахуванням нульових дзвінків таких номерів телефонів;

належність номеру конкретній особі (у випадку, якщо абонент є контрактним);

міжнародних ідентифікаторів мобільного обладнання ІМЕІ мобільних телефонів, які використовували номер мобільного телефону « НОМЕР_2 », « НОМЕР_3 »;

Клопотання обґрунтоване тим, що СВ Управління СБ України в Харківській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню, відомості по якому внесено до ЄРДР за № 0000021 від 16.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 1 ст. 114-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлюються обставини вчинення кримінального правопорушення військовослужбовцем 14 АК. Так, під час моніторингу всесвітньої мережі «Інтернет», на сайті « ІНФОРМАЦІЯ_3 », виявлено допис опублікований о 00:43 08.12.2025, який дискредитує діяльність корпусної системи ЗСУ та, зокрема, командування НОМЕР_4 АК. Дану публікацію здійснив військовослужбовець - офіцер відділу радіоелектронної боротьби штабу НОМЕР_4 АК громадянин України майор ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , моб. тел.: НОМЕР_3 , НОМЕР_2 ).

На теперішній час органом досудового розслідування отримано відомості про те, що громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , під час здійснення своєї протиправної діяльності використовував мобільний телефон із номером телефону « НОМЕР_2 » оператора мобільного зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_5 », « НОМЕР_3 » оператора мобільного зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » .

Відомості щодо деталізацій вхідних та вихідних з`єднань вищевказаного абонентського номеру, який обслуговувався базовими станціями оператору рухомого (мобільного) зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », а також вхідних та вихідних текстових (SMS) і мультимедійних (MMS) повідомлень, із прив`язкою до базових станцій та ідентифікаційних номерів абонентського обладнання, самі по собі та у сукупності з іншими доказами дозволять отримати відомості про дійсні обставини справи, які нададуть можливість підтвердити або спростувати вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 114-2 КК України зазначеною або іншою особою, встановити можливих виконавців вищезазначеної злочинної діяльності та встановити місцезнаходження ОСОБА_5 у період вчинення зазначеного кримінального правопорушення.

В силу п. 7 ч. 1 ст. 162 КПК України вказані дані є охоронюваною законом таємницею. Іншими способами перевірити викладені обставини не видається за можливе, оскільки необхідні відомості зберігаються виключно у оператора рухомого (мобільного) телефонного зв`язку, що надає відповідні послуги, а саме у ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

На підставі викладеного, приймаючи до уваги наявність достатніх підстав вважати, що зазначена у даному клопотанні інформація має суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та перебуває у ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », відтак є необхідність у здійсненні тимчасового доступу до речей і документів.

У судове засідання слідчий та прокурор не з`явилися, слідчий подав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Для забезпечення дотримання розумних строків досудового розслідування у кримінальному провадженні, розгляд вказаного клопотання проводиться без виклику осіб, у володінні яких перебуває вказана інформація, оскільки їх явка в судове засідання не вплине на повноту та неупередженість при наданні тимчасового доступу до документів, які містять охоронювану законом таємницю.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання та дослідивши надані в його обґрунтування докази дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення з огляду на таке: відповідно до ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження, яким відповідно до ст. 131 КПК України є й тимчасовий доступ до речей і документів, не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження. При цьому вказана стаття зобов`язує подати слідчому судді докази обставин, на які посилається сторона кримінального провадження. В цій частині вимоги ст. 132 КПК України кореспондуються з вимогами ст. 160 КПК України.

В обґрунтування доводів клопотання до нього додані витяг з ЄРДР, який не містить підпису реєстратора, лист СіЗ ДВКР СБ України УОС щодо ознак вчинення кримінального правопорушення, копія постанов про призначення групи слідчих та прокурорів, постанова про визначення підслідності та заява слідчого про розгляд клопотання без його участі.

Проте зазначені документи, крім посилання на розслідування кримінального провадження, не містять жодних відомостей про наявність ознак злочину, не підтверджують факт вчинення будь-якого злочину взагалі та злочину проти основ національної безпеки України зокрема, до яких відноситься передбачений ч. 1 ст. 114-2 КК України.

Посилання слідчого на необхідність отримання відомостей, які він просить у клопотанні, оскільки наведені обставини (виявлення публікації в мережі Інтернет) не підтверджені належними, допустимими та достатніми доказами і самі по собі не свідчать про вчинення кримінального правопорушення.

Крім цього, диспозиція ч. 1 ст. 114-2 КК України вказує, що злочином визнається поширення інформації про направлення, переміщення зброї, озброєння та бойових припасів в Україну, у тому числі про їх переміщення територією України, якщо така інформація не розміщувалася (не поширювалася) у відкритому доступі ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 чи ІНФОРМАЦІЯ_9 або в офіційних джерелах країн-партнерів, вчинене в умовах воєнного або надзвичайного стану.

Проте, з клопотання слідує, що органом досудового розслідування здійснюється слідство щодо обставин, які не підпадають під диспозицію ч. 1 ст. 114-2 КПК України.

Так, з витягу ЄРДР слідує, що дії ОСОБА_5 дикредитують діяльність корпусної системи ЗСУ та, зокрема, командування НОМЕР_4 АК.

Отже, надані суду матеріали не підтверджують факту вчинення кримінального правопорушення, оскільки вони не містять відомостей, які б свідчили про наявність ознак складу кримінального правопорушення, а сама по собі наявність публікації в мережі Інтернет не вказує на вчинення злочину.

За вказаних обставин слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим не доведено не лише існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеню тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, а й не встановлено ознак вчинення будь-якого кримінального правопорушення.

Відповідно до правових позицій Європейського Суду з прав людини будь-яка інформація, що стосується існуючого наміру вчинити злочин або вчинюваного злочину, має бути такою, що може бути перевіреною, та державне обвинувачення повинно мати змогу продемонструвати на будь-якій стадії, що в його розпорядженні наявні достатні підстави для проведення оперативного заходу (§ 38 42 рішення у справі Баннікова проти росії; § 90 рішення у справі Веселов та інші проти росії; § 49 рішення у справі Ванян проти росії; § 134 рішення у справі Ванян проти росії; § 36 рішення у справі Малінінос проти Литви).

Згідно з положенням ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Положення ст. 26 КПК України наголошують на тому, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Як зазначено в Рішенні Конституційного Суду України від 23.05.2001 у справі № 6-рп/2001, кримінальне судочинство це врегульований нормами КПК України порядок діяльності органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду (судді) щодо порушення, розслідування, розгляду і вирішення кримінальних справ, а також діяльність інших учасників кримінального процесу підозрюваних, обвинувачених, підсудних, потерпілих, цивільних позивачів і відповідачів, їх представників та інших осіб з метою захисту своїх конституційних прав, свобод та законних інтересів.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність наданих доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що клопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 159, 160, 163, 164 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Управління СБ України в Харківській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні № 0000021 від 16.01.2026 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_6