Номер провадження 1-кс/754/588/26
Справа № 754/3987/26
У Х В А Л А

Іменем України

26 березня 2026 року слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача ВД Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 від 03.03.2026 року про відмову у визнанні її потерпілою у кримінальному провадженні №0000665 від 21.08.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

11.03.2026 року до Деснянського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову дізнавача ВД Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 від 03.03.2026 року про відмову у визнанні її потерпілою у кримінальному провадженні №0000665 від 21.08.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України за заявою ОСОБА_5 .

Скаргу мотивує тим, що в провадженні ВД1 Деснянського УП ГУНП у м. Києві перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до ЄРДР за №0000665 від 21.08.2025 року за ознаками кримінального проступку передбаченого ч.1 ст. 358 КК України.

Вважаючи себе потерпілою у даному кримінальному провадженні та не отримавши відповідну пам`ятку про права і обов`язки потерпілого, ОСОБА_3 02.03.2026 звернулась до дізнавача із заявою про визнання її потерпілою, яка була прийнята 02.03.2026 та зареєстрована за вх. №33360-2026. Постановою дізнавача СД ВП №1 Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 від 03.03.2026 у задоволенні заяви відмовлено.

Вважає, що постанова дізнавачем винесена без врахування вимог кримінально-процесуального законодавства, не містить мотивів та належного обґрунтування, а тому просить задовольнити скаргу, постанову дізнавача скасувати.

Скаржниця в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд скарги без її участі, скаргу підтримала та просила задовольнити з наведених у ній підстав.

Дізнавач та прокурор, будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду скарги, в судове засідання не з`явились, жодних заяв та/або клопотань до суду не надсилали.

Відповідно до вимог ч.3 ст.306 КПК України відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Згідно зі ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Слідчим суддею встановлено, що ВД Деснянського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування в кримінальному №0000665 від 21.08.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358КК України.

02.03.2026 року у рамках зазначеного кримінального провадження заявник ОСОБА_3 звернулася до дізнавача ВД Деснянського УП ГУНП у м. Києві із заявою, зареєстрованою за № 33360-2026, у якій просила повторно розглянути її заяву про залучення в якості потерпілої до даного кримінального провадження.

03.03.2026 року постановою дізнавача ВД Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 у задоволенні заяви відмовлено.

Так, процесуальною підставою прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілим відповідно до ст. 55 КПК України є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява подана особою, якій не завдано шкоди.

Прокурором, слідчим, дізнавачем мають бути наведені підстави, визначені ч. 3 ст. 55 КПК, які виключають визнання особи потерпілою, та мотиви прийняття такого рішення, постанова повинна містити правове обґрунтування відсутності підстав щодо задоволення клопотання про визнання заявника потерпілими.

Згідно з положеннями ч. 1, 2 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК постанова слідчого має містити, зокрема, відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви її прийняття, обґрунтування та посилання на відповідні положення КПК України.

Таким чином, враховуючи викладене, законним процесуальне рішення може визнаватись лише у разі його відповідності вищевказаним вимогам.

Тобто у разі встановлення факту неможливості визнання потерпілим конкретної особи, виходячи з кримінально-правової характеристики кримінального правопорушення, особа, яка приймає відповідне процесуальне рішення, у будь-якому випадку має сформувати свої висновки у такий спосіб, що б вони відповідали нормам ч. 5 ст. 55 КПК України, так як таке процесуальне рішення є фактично кінцевим для цієї особи-заявника у кримінальному провадженні, а тому воно відповідно має бути вмотивованим та зрозумілим, тобто відповідати критеріям законності, обґрунтованості і вмотивованості.

Слідчий суддя в силу своїх повноважень здійснює судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні в порядку, передбаченому нормами КПК України.

На переконання слідчого судді, оскаржувана постанова дізнавача вищенаведеним положенням КПК відповідає не повною мірою.

Так, постанова мотивована тим, що ОСОБА_3 не є стороною кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000665 від 21.08.2025.

При цьому зі скарги вбачається, що ОСОБА_3 надавала документи на підтвердження заяви про визнання потерпілою, а також обґрунтування факту та розміру завданої їй шкоди для приєднання до матеріалів досудового розслідування.

Натомість, оскаржувана постанова не містить аналізу доводів скаржника щодо вчинення кримінального правопорушення, порушення прав, завдання їй шкоди, доводи ОСОБА_3 дізнавачем залишені поза увагою та належним чином не аргументовано, чому їх не прийнято до уваги.

Крім того, оскаржувана постанова від 03.02.2026 не містить належного посилання на докази, які наявні у матеріалах кримінального провадження та стали підставою прийняття цієї постанови, оскільки у межах даного кримінального провадження не проведені необхідні слідчі дії, які б давали підстави прийти до такого висновку, зокрема, але не виключно, не проведений допит ОСОБА_3 щодо обставин завдання їй матеріальної та моральної шкоди та підстав, які слугували для визначення розміру цієї шкоди. Указане, у свою чергу, спростовує висновки дізнавача про відсутність об`єктивних відомостей, що підтверджують заподіяння ОСОБА_3 моральної та матеріальної шкоди, оскільки дізнавач не вжив жодних заходів, щоб підтвердити чи спростувати ці відомості.

Статтею 92 КПК України обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, покладається на прокурора та слідчого.

Відповідно до вимог п. 2 ст. 54 КПК права і обов`язки потерпілого виникають з моменту подання особою заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення.

У силу ч. 2 ст. 55 КПК особою, яка прийняла заяву про визнання певного суб`єкта потерпілим у кримінальному провадженні, має бути вручена останньому пам`ятка про права та обов`язки потерпілого.

Постанова дізнавача ВД Деснянського УП ГУНП у м. Києві від 03.03.2026 року про відмову у визнанні потерпілою у кримінальному 0000665 від 21.08.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України, не містить посилань на обставини, встановлені у ході досудового розслідування, які б слугували підставою для прийняття рішення про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілою у цьому кримінальному провадженні.

Так, досудове розслідування у кримінальному провадженні не закінчено та триває, заразом, слідчим не було проведено всіх необхідних слідчих дій на предмет перевірки заподіяння заявниці ОСОБА_3 будь-якої шкоди вчиненим кримінальним правопорушенням й не виключається можливість до закінчення досудового розслідування зібрання доказів на підтвердження її спричинення, тому висновок дізнавача є передчасним, у зв`язку з чим скарга підлягає задоволенню, а постанова дізнавача ВД Деснянського УП ГУНП у м. Києві від 03.03.2026 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні 0000665 від 21.08.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України - скасуванню.

Слід зазначити, що відповідно до вимог ч.ч. 1, 2, 6 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання сторонами їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Водночас, ні слідчий, ні прокурор не скористалися своїми процесуальними правами та не надали жодних пояснень, заперечень та доказів на спростування позиції скаржника.

У зв`язку з наведеним, слідчий суддя вважає правильним скасувати оскаржувану постанову.

Керуючись вимогами статей 303, 307, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача ВД Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 від 03.03.2026 року про відмову у визнанні її потерпілою у кримінальному провадженні №0000665 від 21.08.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України, - задовольнити.

Постанову дізнавача ВД Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 від 03.03.2026 про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні №№0000665 від 21.08.2025 року - скасувати.

Зобов`язати дізнавача ВД Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 розглянути повторно заяву ОСОБА_3 від 02.03.2026 про визнання потерпілою, прийнявши за результатами розгляду вмотивоване рішення із дотриманням вимог щодо процесуального документа, яким оформлюється таке рішення, відповідно до ст. 55, 110, 220 КПК України та з урахуванням висновків зазначених слідчим суддею у мотивувальній частині ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_6