Справа № 192/2146/25
Провадження № 1-кп/192/118/26
Ухвала

12 березня 2026 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-ще Солоне, Дніпровського (колишнього Солонянського) району, Дніпропетровської області, кримінальне провадження №0000284, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 травня 2025 року, відносно ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , в м. Олександрія, Кіровоградської області, який до затримання був зареєстрований та мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

власника майна (в режимі відеоконференції) ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

В судовому засіданні 17 грудня 2025 року представник власника майна ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_5 подала клопотання про скасування арешту майна, а саме просила скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Соборного районного суду міста Дніпра від 18 липня 2025 року на грошові кошти в загальній сумі 3140 доларів США та 70000 грн. (3100 по 100$ - 31 купюра, 40 купюр по 1$ - 40$, 106 купюр по 500 грн. 53000 грн., 17 купюр по 1000 грн. 17000 грн.).

На обґрунтування клопотання зазначила, що накладений арешт підлягає скасуванню, оскільки вважає, що подальше обмеження власника у праві користування майна суперечить положенням Конституції України, КПК України та Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

В судовому засіданні власник майна та представник власника майна клопотання підтримали та просили його задовольнити, також представник власника майна зазначила, що вважає арешт накладений на майно ОСОБА_7 необґрунтовано.

Прокурор в судовому засіданні проти клопотання власника майна заперечував частково, оскільки вважав, що арешт на майно в частині коштів в сумі 70000 грн. 00 коп. накладено обґрунтовано, що стосується коштів в сумі 3140 доларів США, то він не впевнений, що вказані кошти належать саме обвинуваченому.

Обвинувачений та захисник ОСОБА_6 підтримали клопотання власника майна та просили його задовольнити.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, ознайомившись з клопотанням та наявними матеріалами кримінальної справи, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Пунктом 2 вказаної частини передбачено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ст. 174 КПК України - підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно ухвали слідчого судді Соборного районного суду міста Дніпра від 18 липня 2025 року клопотання слідчого СВ відділу поліції №2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області про накладення арешту за матеріалами кримінального провадження №0000284, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 травня 2025 року задоволено, накладено арешт зокрема на грошові кошти в загальній сумі 3140 доларів США та 70000 грн. (3100 по 100$ - 31 купюра, 40 купюр по 1$ - 40$, 106 купюр по 500 грн. 53000 грн., 17 купюр по 1000 грн. 17000 грн.), які вилучені у власника майна під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 та заборонено розпоряджатись, користуватись та відчужувати зазначене майно на час досудового розслідування та судового розгляду (Т. 1 а. с. 221-225).

Підставою арешту майна слідчим суддею вказано те, що зазначене майно може зберігати на собі сліди або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що вказує на його відповідність ст. 98 КПК України.

На підтвердження необґрунтованості арешту майна власник майна надав суду розписку згідно якої він 01 червня 2025 року отримав в борг від ОСОБА_8 70000 грн. 00 коп., а також три квитанції: №66394212 від 14 липня 2023 року, №63655566 від 08 листопада 2022 року та №64202785 від 23 грудня 2022 року, відповідно до яких ОСОБА_7 здійснив валютні операції купівлю іноземної валюти доларів США в розмірі 2500 доларів та 1000 доларів, а ОСОБА_9 здійснив валютну операцію купівлю іноземної валюти доларів США в розмірі 1000 доларів (Т. 2 а. с. 77 зворот-78 зворот).

Під час судового розгляду, а саме допиту потерпілого ОСОБА_10 та свідка ОСОБА_11 , судом було встановлено, що грошові кошти, якими заволодів за пред`явленим обвинуваченням обвинувачений були в національній валюті в сумі 934500 грн. 00 коп.

В судовому засіданні під час розгляду клопотання про скасування арешту майна, прокурор пояснив суду, що будь-яких даних чи відомостей, що обвинувачений за пред`явленим обвинуваченням заволодів будь-якими коштами потерпілого в іноземній валюті немає, і він вважає, що можливо обвинувачений здійснив переведення коштів потерпілого, якими заволодів на кошти в іноземній валюті.

Проте будь-яких доказів вказаного у прокурора немає, і це його припущення.

В подальшому прокурор після пояснень власника майна, висловив припущення, що оскільки обвинувачений повернув грошові кошти потерпілому, і ОСОБА_7 додав до клопотання про скасування арешту майна копії квитанцій на придбання іноземної валюти, тому він не впевнений, що вказані кошти є коштами обвинуваченого.

Відповідно до ухвали слідчого судді Соборного районного суду міста Дніпра від 18 липня 2025 року, слідчий суддя зазначив, що грошові кошти на які накладається арешт були вилучені під час обшуку за місцем реєстрації ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ухвали слідчого судді Соборного районного суду міста Дніпра від 01 липня 2025 року про надання дозволу на проведення обшуку, власником житла за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_12 , яка є бабусею ОСОБА_3 (Т. 1 а. с. .153-155).

Згідно протоколу обшуку від 15 липня 2025 року, під час обшуку був присутній ОСОБА_7 , який пояснював, що вилучені кошти належать йому, але будь-яких підстав перебування ОСОБА_7 за вказаною адресою, як і зберігання його грошових коштів за вказаною адресою, ні клопотання власника майна, ні додані матеріали не містять, як і не містить будь-яких зауважень протокол обшуку щодо вилучення у ОСОБА_7 його коштів (Т. 1 а. с. 156-160).

В судовому засіданні ОСОБА_7 зазначив, що він проживає за адресою за якою проводився обшук, але зареєстроване місце проживання його розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .

Будь-яких доказів на підтвердження факту проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 суду не надано.

За таких підстав, суд вважає, що з врахуванням санкції кримінального правопорушення ч. 5 ст. 190 КК України, яке інкримінується ОСОБА_3 , яка передбачає застосування конфіскації майна обвинуваченого, а також відсутності доказів, які обґрунтовано свідчать, що грошові кошти на які накладено арешт є власністю саме ОСОБА_7 , тому суд вважає, що ОСОБА_7 не довів суду підстави передбачені ст. 174 КПК України для скасування арешту майна.

Що стосується доданої до клопотання про скасування арешту майна боргової розписки, то згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Вказана розписка передається позикодавцю позичальником.

Будь-яких підстав наявності розписки позичальника саме у позичальника до повернення боргу ОСОБА_7 суду не пояснив, зазначивши, що ОСОБА_8 передав її для представлення суду, але доказів цього суду не надано.

Стосовно квитанцій про купівлю іноземної валюти, то суд зауважує, що вказані квитанції не містять будь-яких характерних ознак купюр іноземної валюти, що були придбані ОСОБА_7 , і тому без належного підтвердження факту проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , вказані докази не свідчать про належність вилучених коштів саме ОСОБА_7 .

На підставі викладеного та керуючись ст. 174 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволені клопотання ОСОБА_7 про скасування арешту майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: суддя ОСОБА_1