КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 в інтересах власника майна ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 28 жовтня 2025 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 28.10.2025 задоволено клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 та накладено арешт на тимчасово вилучене в ході обшуку офісного приміщення «КПАП 0628» ЖИТОМИРСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ за адресою: м. Житомир, пров. 3-й Транзитний 65, майно, а саме:

- технологічний регламент роботи полігону на 5-ти арк.;

- інструкція з експлуатації роботи полігону ТПВ на 5-ти арк.;

- технічний звіт про визначення геодезичних координат з додатками на 13-ти арк.;

- документи фінансово-господарської діяльності які поміщено в сейф пакет №1 та №2;

- флеш носій «goodram» 16 Gb на якому скопійовано з робочого комп`ютера головного бухгалтера ОСОБА_7 в електронному вигляді реєстр виданих накладних за період з 01.01.2018 по 01.09.2025, оборотно-сальдові відомості «рахунок 631» за період з 01.01.2018 по 01.09.2025, оборотно-сальдові відомості «рахунок 361» за період з 01.01.2018 по 01.09.2025;

- лист формату А4 із записами заборгованості 22.09.2025 на 1-му арк;

- оборотно-сальдові відомості «рахунок 631» «КПАП 0628» прошиті, пронумеровані та скріплено печаткою на 36-ти арк.;

_____________________________________________________________________________

Справа № 760/26432/25 Слідчий суддя - ОСОБА_8

Апеляційне провадження № 11-сс/824/1386/2026 Суддя-доповідач - ОСОБА_1

- оборотно-сальдові відомості «рахунок 361» «КПАП 0628» прошиті, пронумеровані та скріплено печаткою на 4-ох арк.;

- реєстр документів (виданих накладних) за 01.01.2018-01.09.2025 прошито, пронумеровано та скріплено печаткою на 111 арк.;

- блокнот з чорновими записами з надписом «2025» який належить ОСОБА_7 ;

- папка синього кольору із вмістом талонів КПАП 0628 на прийом сміття на міське звалище з відтиском печатки КПАП 0628 та підписом, які роздруковані на папері формату А4;

- мобільний телефон Redmi Note 10 Pro IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , s/n НОМЕР_3 , який належить головному бухгалтеру «КПАП 0628» ОСОБА_7 .

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, представник ОСОБА_6 в інтересах власника майна ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на мобільний телефон Redmi Note 10 Pro IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , s/n НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_7 .

Апелянт зазначав, що розгляд клопотання прокурора відбувався без повідомлення ОСОБА_7 , а копію повного тексту оскаржуваної ухвали вона отримала лише 08.12.2025.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, апелянт зазначав, що при розгляді клопотання прокурор належним чином не обґрунтував необхідність накладення арешту на майно, зокрема на належний ОСОБА_7 мобільний телефон, а також те, що він відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України.

Також вказував, що згідно ухвали слідчого судді вилучене в ході обшуку майно було визнане речовими доказами у кримінальному провадженні №0000014, а відтак накладення арешту на це майно в рамках кримінального провадження № 0000386 є необґрунтованим.

Прокурор, власник майна ОСОБА_7 та її представник у судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, про поважні причини свого неприбуття не повідомив та клопотань про відкладення судового засідання не подавали.

У поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_6 в інтересах власника майна ОСОБА_7 просив проводити апеляційний розгляд у їх відсутності.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 172, ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає за можливе проводити апеляційний розгляд у відсутності учасників судового провадження, які не прибули в судове засідання.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог пункту 3 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Дослідженням матеріалів судового провадження встановлено, що клопотання прокурора про арешт майна розглянуто без повідомлення та у відсутності власника майна ОСОБА_7 або її представника.

Дані про направлення учасникам судового провадження копії оскаржуваної ухвали, у справі відсутні.

Як зазначив представник в апеляційній скарзі, копію оскаржуваної ухвали ОСОБА_7 отримала лише 08.12.2025, та цього ж дня представником було подано апеляційну скаргу за допомогою системи "Електронний суд".

Ураховуючи, що матеріали справи не містять інших відомостей про обізнаність власника майна або його представника із мотивами прийнятого рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга подана в строк, передбачений абзацом 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, а відтак не убачає підстав для розгляду клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження.

Як убачається із наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження, детективами ТУ БЕБ у Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000386 від 12.05.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 239, ч. 3 ст. 212 КК України.

Згідно даних клопотання, в ході досудового розслідування встановлено, що службові особи «КОМУНАЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО АВТОТРАНСПОРТНЕ ПІДПРИЄМСТВО 0628 ЖИТОМИРСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ» () з метою ухилення від сплати податків у період з 01.01.2018 по 31.12.2023 умисно занижували коефіцієнт до ставок екологічного податку за розміщення відходів використовуючи міський полігон по захороненню відходів, місцезнаходження - 0,5 км. від м. Житомира, за координатами 50.303474, 28.641417. Площа земельної ділянки 18,17 га.

Зокрема, встановлено відхилення обсягів розміщених відходів згідно даних ЄРПН та даних додатку 3 до декларації з екологічного податку (к.2-к.3) в кількості - 419 691,85 тони.

Відповідно до висновку аналітичного дослідження, проведеного аналізу повноти нарахування КПАП 0628 ЖИТОМИРСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ екологічного податку за розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об`єктах за період з 01.01.2018 по 31.12.2024, встановлено відхилення на загальну суму 30 147 288,19 грн.

Таким чином, як зазначено в клопотанні, службові особи «КПАП 0628» ЖИТОМИРСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ, порушуючи вимоги п.246.5 ст.246 Податкового кодексу України, а саме заниження коефіцієнтів до ставок екологічного податку, занизили податкові зобов`язання з екологічного податку за розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об`єктах за період на загальну суму 30 147 288,19 грн, а саме: 2018 рік - 3 850 854,80 грн, 2019 рік - 4 712 645,63 грн, 2020 рік - 5 092 996,48 грн, 2021 - 4 376 908,67 грн, 2022 - 4 337 366,63 грн, 2023 - 4 325 955,75 грн, 2024 - 3 450 560,23 грн.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 10.09.2025 року надано дозвіл на проведення обшуку будівель, які використовує «КПАП 0628» ЖИТОМИРСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ за адресою: м. Житомир, пров. 3-й Транзитний 65.

Згідно даних протоколу обшуку від 22.09.2025, цього ж дня проведено обшук офісного приміщення «КПАП 0628» ЖИТОМИРСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ за адресою: м. Житомир, пров. 3-й Транзитний 65, в ході якого виявлено та вилучено:

- технологічний регламент роботи полігону на 5-ти арк.;

- інструкція з експлуатації роботи полігону ТПВ на 5-ти арк.;

- технічний звіт про визначення геодезичних координат з додатками на 13-ти арк.;

- документи фінансово-господарської діяльності які поміщено в сейф пакет №1 та №2;

- флеш носій «goodram» 16 Gb на якому скопійовано з робочого комп`ютера головного бухгалтера ОСОБА_7 в електронному вигляді реєстр виданих накладних за період з 01.01.2018 по 01.09.2025, оборотно-сальдові відомості «рахунок 631» за період з 01.01.2018 по 01.09.2025, оборотно-сальдові відомості «рахунок 361» за період з 01.01.2018 по 01.09.2025;

- лист формату А4 із записами заборгованості 22.09.2025 на 1-му арк;

- оборотно-сальдові відомості «рахунок 631» «КПАП 0628» прошиті, пронумеровані та скріплено печаткою на 36-ти арк.;

- оборотно-сальдові відомості «рахунок 361» «КПАП 0628» прошиті, пронумеровані та скріплено печаткою на 4-ох арк.;

- реєстр документів (виданих накладних) за 01.01.2018-01.09.2025 прошито, пронумеровано та скріплено печаткою на 111 арк.;

- блокнот з чорновими записами з надписом «2025» який належить ОСОБА_7 ;

- папка синього кольору із вмістом талонів КПАП 0628 на прийом сміття на міське звалище з відтиском печатки КПАП 0628 та підписом, які роздруковані на папері формату А4;

- мобільний телефон Redmi Note 10 Pro IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , s/n НОМЕР_3 , який належить головному бухгалтеру «КПАП 0628» ОСОБА_7 .

Постановою старшого детектива ТУ БЕБ у Київській області ОСОБА_9 від 23.09.2025 вищевказане майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000014.

24.09.2025 прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва із клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене в ході обшуку офісного приміщення «КПАП 0628» ЖИТОМИРСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ за адресою: м. Житомир, пров. 3-й Транзитний 65, майно, а саме:

- технологічний регламент роботи полігону на 5-ти арк.;

- інструкція з експлуатації роботи полігону ТПВ на 5-ти арк.;

- технічний звіт про визначення геодезичних координат з додатками на 13-ти арк.;

- документи фінансово-господарської діяльності які поміщено в сейф пакет №1 та №2;

- флеш носій «goodram» 16 Gb на якому скопійовано з робочого комп`ютера головного бухгалтера ОСОБА_7 в електронному вигляді реєстр виданих накладних за період з 01.01.2018 по 01.09.2025, оборотно-сальдові відомості «рахунок 631» за період з 01.01.2018 по 01.09.2025, оборотно-сальдові відомості «рахунок 361» за період з 01.01.2018 по 01.09.2025;

- лист формату А4 із записами заборгованості 22.09.2025 на 1-му арк;

- оборотно-сальдові відомості «рахунок 631» «КПАП 0628» прошиті, пронумеровані та скріплено печаткою на 36-ти арк.;

- оборотно-сальдові відомості «рахунок 361» «КПАП 0628» прошиті, пронумеровані та скріплено печаткою на 4-ох арк.;

- реєстр документів (виданих накладних) за 01.01.2018-01.09.2025 прошито, пронумеровано та скріплено печаткою на 111 арк.;

- блокнот з чорновими записами з надписом «2025» який належить ОСОБА_7 ;

- папка синього кольору із вмістом талонів КПАП 0628 на прийом сміття на міське звалище з відтиском печатки КПАП 0628 та підписом, які роздруковані на папері формату А4;

- мобільний телефон Redmi Note 10 Pro IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , s/n НОМЕР_3 , який належить головному бухгалтеру «КПАП 0628» ОСОБА_7 .

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 28.10.2025 задоволено клопотання прокурора та накладено арешт на вищевказане майно.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки вищевказана ухвала слідчого судді фактично оскаржена в частині накладення арешту на мобільний телефон Redmi Note 10 Pro IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , s/n НОМЕР_3 , який належить головному бухгалтеру «КПАП 0628» ОСОБА_7 , то колегія суддів, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, переглядає ухвалу слідчого судді в межах апеляційної скарги, та лише щодо арешту вказаного мобільного телефону.

Ухвала слідчого судді в частині питання законності та обґрунтованості накладення арешту на інше майно ніким не оскаржена, а відтак колегією суддів не перевіряється.

Із висновками слідчого судді суду першої інстанції щодо наявності підстав для накладення арешту на вилучений мобільний телефон погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Предметом апеляційного оскарження є ухвала слідчого судді, яка переглядається, виходячи з тих обставин кримінального провадження, які існували на день її постановлення.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 131-132, 170-173 КПК України, задовольнив клопотання прокурора про накладення арешту на мобільний телефон, вилучений в ході проведення обшуку приміщення «КПАП 0628» ЖИТОМИРСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ за адресою: м. Житомир, пров. 3-й Транзитний 65, з тих підстав, що вказане майно може зберігати на собі сліди вчинення кримінального правопорушення або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, які мають значення для кримінального провадження, відповідає ознакам речових доказів, передбаченим ст. 98 КПК України, а тому наявна необхідність у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою збереження речових доказів.

З огляду на наведене та враховуючи, що слідчим суддею першої інстанції ретельно перевірено майно, на яке прокурор просив накласти арешт і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання та накладення арешту на вилучене майно, оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що вказане майно може бути пошкоджене, втрачене, знищене, відчужене чи передане.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя наклав арешт на вилучений мобільний телефон з дотриманням вимог закону, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Викладені в апеляційній скарзі доводи про невідповідність вилученого мобільного телефону ознакам речових доказів, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки встановлені органом досудового розслідування фактичні обставини у даному кримінальному провадженні, містять сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вказане майно може містити на собі відомості, які мають значення для кримінального провадження та можуть бути використані як доказ факту та обставин вчинення кримінального правопорушення, що згідно ч. 3 ст. 170 КПК України дає підстави для їх арешту як речового доказу з метою його збереження.

Необхідність фіксації інформації, яка міститься на мобільному телефоні, відновлення вже видаленої інформації обумовлює подальше його утримання з метою проведення досліджень, у тому числі, за необхідності, шляхом застосування відповідного програмного забезпечення та комп`ютерного обладнання, залучення осіб (спеціалістів, експертів), які володіють спеціальними технічними знаннями.

Та обставина, що вилучений мобільний телефон постановою слідчого визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, з огляду на положення ст. 170 КПК України, не виключає можливість, у випадку необхідності, накладення арешту на таке майно з метою його збереження, а тому доводи апелянта у цій частині не грунтуються на вимогах закону.

Незастосування в даному випадку заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до знищення доказів у провадженні і таким чином позбавить реалізацію мети досудового розслідування та дотримання завдання арешту майна, передбаченого ч. 1 ст. 170 КПК України.

Крім того, накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, а носить тимчасовий характер застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження, тому відповідні обмеження є розумними і співмірними з огляду на завдання кримінального провадження.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, колегією суддів не встановлено.

Колегією суддів не встановлено недотримання прокурором вимог ст.ст. 171, 172 КПК України при зверненні із клопотанням про арешт майна, які б слугували підставою для відмови у його задоволенні.

Інші зазначені в апеляційній скарзі доводи не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, колегією не встановлено.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що слідчим суддею рішення прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 376, 395, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 в інтересах власника майна ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 28 жовтня 2025 року, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3