Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/2332/26
Номер провадження 1-кс/711/783/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2026 року м.Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 ,

за участі

секретаря судових засідань - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

слідчого - ОСОБА_4

підозрюваного - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Придніпровського районного суду м. Черкаси клопотання слідчого відділу розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження №0000297 від 13.09.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, про продовження строку тримання під вартою, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, громадянина України, з повною вищою освітою, який не є особою з інвалідністю, одруженого, командира 1 відділення радіоперешкод взводу радіоелектронної боротьби 1 роти радіоелектронної боротьби військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «молодший сержант», раніше несудимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий відділу розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням, погодженим прокурором Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , поданим в рамках кримінального провадження №0000297 від 13.09.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що СУ ГУНП в Черкаській області за процесуального керівництва Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000297 від 13.09.2025 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 проходячи військову службу за мобілізацією на посаді «молодшого сержанта», 12.09.2025 близько 08 год., більш точний час досудовим розслідуванням встановити не вдалося, керуючи автомобілем «Jeep Cherokee», іноземний реєстраційний номер НОМЕР_2 , та рухаючись по лісовій дорозі в межах с. Мліїв Черкаського р-ну Черкаської обл., перебуваючи на ділянці зазначеної дороги неподалік місцевості за координатами 49.3716191, 31.4935615, зустрів знайомого ОСОБА_8 , який керував автомобілем ВАЗ 21214, реєстраційний номер НОМЕР_3 , та рухався по вказаній дорозі, з яким у ОСОБА_5 були тривалі неприязні відносини. Під час зустрічі, між ОСОБА_8 та ОСОБА_5 виник словесний конфлікт та в останнього раптово виник умисел на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_8 . Після цього, ОСОБА_5 , реалізовуючи зазначений умисел, діючи з мотивів особистої неприязні, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді настання смерті потерпілого ОСОБА_8 , взяв до рук невстановлений під час досудового розслідування пістолет системи Макарова (ПМ), споряджений патронами калібру 9 мм, який зберігався при ньому та здійснив за допомогою нього два постріли в область голови ОСОБА_8 та один постріл в тулуб останнього, в результаті чого, спричинив ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді травми тулуба із ранами передньої черевної стінки та задньої поверхні нижньої частини грудної клітки, ушкодженнями м`яких тканин тулубу, внутрішніх органів, 11 ребра справа, які відповідно до висновку експерта № 05-11-02/79 від 30.12.2025 є вогнепальним ушкодженням, відносно живих осіб мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя, а також тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно мозкової травми із ранами голови (два вхідних та два вихідних вогнепальних ушкодження), крововиливами в м`які покрови голови, переломами кісток черепу, ушкодженням твердої і м`яких мозкових оболонок, зруйнуванням речовини головного мозку, та які відповідно до висновку експерта № 05-11-02/79 від 30.12.2025 являються вогнепальними відносно живих осіб мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя та від яких настала смерть ОСОБА_8 .

Потім, ОСОБА_5 , з метою приховування вчиненого ним злочину, відтягнув тіло ОСОБА_8 до лісу, а саме до ділянки місцевості за координатами 49.3716191, 31.4935615, де прикидав землею та гілками, а транспортний засіб марки ВАЗ 21214, реєстраційний номер НОМЕР_3 перемістив вглиб лісу, залишив місце вчинення злочину та направився у невідомому напрямку.

Він же, діючи з прямим умислом на придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї, боєприпасів, вибухових речовин та пристроїв без передбаченого законом дозволу, всупереч встановленому законом порядку, без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи в невстановленому під час досудового розслідуванням місці, в невстановлений під час досудового розслідування час, але не пізніше 14.09.2025, придбав: 2 предмети схожих на патрони, які відповідно до висновку експерта Черкаського НДЕКЦ від 21.11.2025 № СЕ-19/124-25/16577-БЛ являються патронами 12,7-мм, боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї; речовину зовні схожу на порох, яка відповідно до висновку експерта Черкаського НДЕКЦ від 30.10.2025 № КСЕ-19/124-25/14584, а саме об`єкти № 1-17 одноосновний нітроцелюлозний (бездимний) порох загальною масою брутто 6355, 01 грама та відноситься до категорії вибухових речовин метальної дії; 1 предмет схожий на гранату М-67, який відповідно до висновку експерта Черкаського НДЕКЦ від 24.10.2025 №СЕ-19/124-25/14576-ВТХ являється конструктивним поєднанням корпусу бойової наступальної осколкової ручної гранати М67 з підривником дистанційної дії М213, що являє собою ручну бойову гранату М67 та відноситься до категорії вибухових пристроїв; 1 предмет схожий на підривач типу AF-11, який відповідно до висновку експерта Черкаського НДЕКЦ від 15.10.2025 № СЕ-19/124-25/14572-ВТХ являється бойовим підривником AF11 (FD-1), що є засобом підриву до ручних гранат типу GHO-1, GHO-2, GHD -1, GHD-2, GHTB та відноситься до категорії вибухових пристрої; 1 предмет схожий на підривач типу JVA 1634, який відповідно до висновку експерта Черкаського НДЕКЦ від 15.10.2025 № СЕ-19/124-25/14572-ВТХ являється бойовим підривником JVA 1634, що є засобом підриву до ручних гранат М/50 та відноситься до категорії вибухових пристрої; 3 предмети схожі на гранати DM-51, які відповідно до висновку експерта Черкаського НДЕКЦ від 27.10.2025 № СЕ-19/124-25/14577-ВТХ являються конструктивними поєднаннями корпусів бойових гранат DM51А2 наступальної дії з оборонними кожухами та бойовими підривниками DM82А3, що являють собою ручні гранати DM51А2 оборонної дії, які відносяться до категорії вибухових пристроїв; 2 предмети схожі на гранату М-67, які відповідно до висновку експерта Черкаського НДЕКЦ від 23.10.2025 № СЕ-19/124-25/14575-ВТХ являються двома конструктивними поєднаннями корпусів бойових наступальних осколкових ручних гранат М67 з підривниками дистанційної дії М213, що являють собою ручні бойові гранати М67, які відносяться до категорії вибухових пристрої, 1 предмет схожий на гранату ДМ51, яка відповідно до висновку експерта Черкаського НДЕКЦ від 23.10.2025 № СЕ-19/124-25/14575-ВТХ являється конструктивним поєднанням корпусу ручної бойової гранати DM51A2, що являє собою ручну бойову гранату DM51A2 оборонної дії, яка відносяться до категорії вибухових пристрої; 2 предмети схожі на гранати з підривниками М-213, які відповідно до висновку експерта Черкаського НДЕКЦ від 22.10.2025 № СЕ-19/124-25/14574-ВТХ, являють собою конструктивні поєднання корпусів бойових наступальних осколкових ручних гранат М67 з підривниками дистанційної дії М213 та являються ручними бойовими гранатами М67 та відносяться до категорії вибухових пристроїв; 9 предметів схожих на корпуси гранати Ф-1, які відповідно до висновку експерта Черкаського НДЕКЦ від 08.10.2025 № КСЕ-19/124-25/14583 являються корпусами бойових оборонних осколкових ручних гранат Ф-1, які споряджені конструктивно оформленими зарядами бризантної вибухової речовини тротилом, 2 предмети схожі на корпуси гранат РГД-5, які відповідно до висновку експерта Черкаського НДЕКЦ від 08.10.2025 № КСЕ-19/124-25/14583 являються корпусами бойових наступальних осколкових ручних гранат РГД-5, які споряджені конструктивно оформленими зарядами бризантної вибухової речовини тротилом; 9 предметів схожих на корпуси гранат РГД-5, які відповідно до висновку експерта Черкаського НДЕКЦ від 09.10.2025 № КСЕ-19/124-25/14679 являються корпусами бойових наступальних осколкових ручних гранат РГД-5, споряджені конструктивно оформленими зарядами бризантної вибухової речовини тротилом, 1 предмет схожий на корпус гранати Ф-1, який відповідно до висновку експерта Черкаського НДЕКЦ від 09.10.2025 № КСЕ-19/124-25/14679 являється корпусом бойової оборонної осколкової ручної гаранти Ф-1, яка споряджена конструктивно оформленими зарядами бризантної вибухової речовини тротилом; 1 предмет схожий на корпус гранати GНO-1, який відповідно до висновку експерта Черкаського НДЕКЦ від 07.10.2025 № КСЕ-19/124-25/14581, являється корпусом бойової наступальної осколкової ручної гранати GНO-1, спорядженим конструктивно оформленим зарядом бризантної вибухової речовини на основі гексогену; 1 предмет схожий на корпус гранати M50, який відповідно до висновку експерта Черкаського НДЕКЦ від 07.10.2025 № КСЕ-19/124-25/14581, являється корпусом бойової оборонної осколкової ручної гранати М/50, спорядженим конструктивно оформленим зарядом бризантної вибухової речовини - тротилом; речовина схожа на пластичну вибухову речовину, яка відповідно до висновку експерта Черкаського НДЕКЦ від 09.10.2025 № КСЕ-19/124-25/14585, яка являється пластичною вибуховою речовиною на основі гексогену та металічного алюмінію, масою 1898,5 грама та відноситься до категорії бризантних вибухових речовин; 14 предметів зовні схожі на підривачі типу УЗРГМ, які відповідно до висновку експерта Черкаського НДЕКЦ від 10.10.2025 № СЕ-19/124-25/14570-ВТХ, являються бойовими уніфікованими підривниками дистанційної дії до ручних гранат модернізованими УЗРГМ (УЗРГМ-2) та є засобами підриву для ручних гранат типу Ф-1, РГД-5, РГ-42, відносяться до категорії вибухових пристроїв; 10 предметів зовні схожих на підривачі типу УЗРГМ-2, які відповідно до висновку експерта Черкаського НДЕКЦ від 13.10.2025 № СЕ-19/124-25/14571-ВТХ, являються бойовими уніфікованими підривниками дистанційної дії до ручних гранат модернізованими УЗРГМ-2, які є засобами підриву для ручних гранат типу Ф-1, РГД-5, РГ-42 та відносяться до категорії вибухових пристроїв; предмет зовні схожий на реактивну гранату типу RPG-75 M, яка відповідно до висновку експерта Черкаського НДЕКЦ від 08.10.2025 № СЕ-19/124-25/14578-ВТХ, являється реактивним протитанковим гранатометом RPG-75, який відноситься до категорії боєприпасів; 60 предметів схожих на патрони, які відповідно до висновку експерта Черкаського НДЕКЦ від 15.10.2025 № СЕ-19/124-25/14664-БЛ являються боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї 5,45-мм; 2 предмети схожі на підствольні гранатомети ГП-25 з маркуванням № 925701 та № 703356, які відповідно до висновку експерта Черкаського НДЕКЦ від 03.10.2025 № СЕ-19/124-25/14320-БЛ, являються нарізною вогнепальною зброєю, один з яких являється 40-мм підствольним гранатометом «ГП-25» (6Г15), № 70 3356, промислового виробництва, інший 40-мм підствольним гранатометом «ГП-25» (6Г15), № 92 5701, промислового виробництва, конструкція якого розукомплектована шляхом видалення прицільного пристрою; предмет схожий на автомат АК-74, 1982 року випуску № НОМЕР_4 , який відповідно висновку експерта Черкаського НДЕКЦ від 24.10.2025 № СЕ-19/124-25/14318-БЛ являється нарізною бойовою вогнепальною зброєю 5,45-мм автоматом Калашникова зразка 1974 року конструкція якого змінена шляхом заміни прикладу, видалення магазину та дульного гальма-компенсатора, встановлення кронштейну з коліматорним прицілом, даний автомат приданий до пострілу; 1050 предметів схожих на патрони, які відповідно висновку експерта Черкаського НДЕКЦ від 24.10.2025 № СЕ-19/124-25/14318-БЛ являються боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї 5,45-мм бойовими патронами та придатні до стрільби; 104 предмети схожі на патрони, які відповідно до висновку експерта Черкаського НДЕКЦ від 17.10.2025 № СЕ-19/124-25/14321-БЛ, являються боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї, проміжними патронами калібру 7,62-мм, які придатні до стрільби; 2 тротилові шашки вагою 400 г кожна, які відповідно до висновку експерта Черкаського НДЕКЦ від 09.10.2025 № КСЕ-19/124-25/14680, являються двома 400-грамовими тротиловими шашками та відносяться до категорії вибухових речовин, чим вчинив придбання вогнепальної зброї, боєприпасів, вибухових речовин та пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , в невстановлений досудовим розслідуванням час та дату перевіз вказану вогнепальну зброю, боєприпаси, вибухові речовини та пристрої до м. Черкаси та помістив їх до автомобіля «Citroen Berlingo», іноземний реєстраційний номер НОМЕР_5 , з метою подальшого перевезення та зберігання, без передбаченого законом дозволу.

Потім, ОСОБА_5 14.09.2025 близько 19 год., більш точний час досудовим розслідуванням встановити не вдалося, на власному автомобілі марки «Citroen Berlingo», іноземний реєстраційний номер НОМЕР_5 , разом з ОСОБА_9 , який не був обізнаний про злочинні наміри ОСОБА_5 , перевіз зазначену вогнепальну зброю, боєприпаси, вибухові речовини та пристрої до приміщення гаражу, що знаходиться на земельній ділянці (кадастровий номер :02028:0014) поміж будинків АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , що перебуває в користуванні ОСОБА_9 , де продовжив її зберігати без передбаченого законом дозволу, до 17.09.2025, чим вчинив носіння та зберігання вогнепальної зброї, боєприпасів, вибухових речовин та пристроїв без передбаченого законом дозволу.

У подальшому, 17.09.2025, в період часу з 08 год. 38 хв. по 13 год. 49 хв., на підставі ухвали слідчого судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області, працівниками поліції проведений обшук в гаражному приміщенні, розташованому на земельній ділянці (кадастровий номер :02028:0014), що знаходиться поміж будинків № 350 та № 356 по вул. Гоголя в м. Черкаси, під час якого виявлено та вилучено: 2 предмети схожих на патрони, які відповідно до висновку експерта Черкаського НДЕКЦ від 21.11.2025 № СЕ-19/124-25/16577-БЛ являються патронами 12,7-мм, боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї; речовину зовні схожу на порох, яка відповідно до висновку експерта Черкаського НДЕКЦ від 30.10.2025 № КСЕ-19/124-25/14584, а саме об`єкти № 1-17 одноосновний нітроцелюлозний (бездимний) порох загальною масою брутто 6355, 01 грама та відноситься до категорії вибухових речовин метальної дії; 1 предмет схожий на гранату М-67, який відповідно до висновку експерта Черкаського НДЕКЦ від 24.10.2025 №СЕ-19/124-25/14576-ВТХ являється конструктивним поєднанням корпусу бойової наступальної осколкової ручної гранати М67 з підривником дистанційної дії М213, що являє собою ручну бойову гранату М67 та відноситься до категорії вибухових пристроїв; 1 предмет схожий на підривач типу AF-11, який відповідно до висновку експерта Черкаського НДЕКЦ від 15.10.2025 № СЕ-19/124-25/14572-ВТХ являється бойовим підривником AF11 (FD-1), що є засобом підриву до ручних гранат типу GHO-1, GHO-2, GHD -1, GHD-2, GHTB та відноситься до категорії вибухових пристрої; 1 предмет схожий на підривач типу JVA 1634, який відповідно до висновку експерта Черкаського НДЕКЦ від 15.10.2025 № СЕ-19/124-25/14572-ВТХ являється бойовим підривником JVA 1634, що є засобом підриву до ручних гранат М/50 та відноситься до категорії вибухових пристрої; 3 предмети схожі на гранати DM-51, які відповідно до висновку експерта Черкаського НДЕКЦ від 27.10.2025 № СЕ-19/124-25/14577-ВТХ являються конструктивними поєднаннями корпусів бойових гранат DM51А2 наступальної дії з оборонними кожухами та бойовими підривниками DM82А3, що являють собою ручні гранати DM51А2 оборонної дії, які відносяться до категорії вибухових пристроїв; 2 предмети схожі на гранату М-67, які відповідно до висновку експерта Черкаського НДЕКЦ від 23.10.2025 № СЕ-19/124-25/14575-ВТХ являються двома конструктивними поєднаннями корпусів бойових наступальних осколкових ручних гранат М67 з підривниками дистанційної дії М213, що являють собою ручні бойові гранати М67, які відносяться до категорії вибухових пристрої, 1 предмет схожий на гранату ДМ51, яка відповідно до висновку експерта Черкаського НДЕКЦ від 23.10.2025 № СЕ-19/124-25/14575-ВТХ являється конструктивним поєднанням корпусу ручної бойової гранати DM51A2, що являє собою ручну бойову гранату DM51A2 оборонної дії, яка відносяться до категорії вибухових пристрої; 2 предмети схожі на гранати з підривниками М-213, які відповідно до висновку експерта Черкаського НДЕКЦ від 22.10.2025 № СЕ-19/124-25/14574-ВТХ, являють собою конструктивні поєднання корпусів бойових наступальних осколкових ручних гранат М67 з підривниками дистанційної дії М213 та являються ручними бойовими гранатами М67 та відносяться до категорії вибухових пристроїв; 9 предметів схожих на корпуси гранати Ф-1, які відповідно до висновку експерта Черкаського НДЕКЦ від 08.10.2025 № КСЕ-19/124-25/14583 являються корпусами бойових оборонних осколкових ручних гранат Ф-1, які споряджені конструктивно оформленими зарядами бризантної вибухової речовини тротилом, 2 предмети схожі на корпуси гранат РГД-5, які відповідно до висновку експерта Черкаського НДЕКЦ від 08.10.2025 № КСЕ-19/124-25/14583 являються корпусами бойових наступальних осколкових ручних гранат РГД-5, які споряджені конструктивно оформленими зарядами бризантної вибухової речовини тротилом; 9 предметів схожих на корпуси гранат РГД-5, які відповідно до висновку експерта Черкаського НДЕКЦ від 09.10.2025 № КСЕ-19/124-25/14679 являються корпусами бойових наступальних осколкових ручних гранат РГД-5, споряджені конструктивно оформленими зарядами бризантної вибухової речовини тротилом, 1 предмет схожий на корпус гранати Ф-1, який відповідно до висновку експерта Черкаського НДЕКЦ від 09.10.2025 № КСЕ-19/124-25/14679 являється корпусом бойової оборонної осколкової ручної гаранти Ф-1, яка споряджена конструктивно оформленими зарядами бризантної вибухової речовини тротилом; 1 предмет схожий на корпус гранати GНO-1, який відповідно до висновку експерта Черкаського НДЕКЦ від 07.10.2025 № КСЕ-19/124-25/14581, являється корпусом бойової наступальної осколкової ручної гранати GНO-1, спорядженим конструктивно оформленим зарядом бризантної вибухової речовини на основі гексогену; 1 предмет схожий на корпус гранати M50, який відповідно до висновку експерта Черкаського НДЕКЦ від 07.10.2025 № КСЕ-19/124-25/14581, являється корпусом бойової оборонної осколкової ручної гранати М/50, спорядженим конструктивно оформленим зарядом бризантної вибухової речовини - тротилом; речовина схожа на пластичну вибухову речовину, яка відповідно до висновку експерта Черкаського НДЕКЦ від 09.10.2025 № КСЕ-19/124-25/14585, яка являється пластичною вибуховою речовиною на основі гексогену та металічного алюмінію, масою 1898,5 грама та відноситься до категорії бризантних вибухових речовин; 14 предметів зовні схожі на підривачі типу УЗРГМ, які відповідно до висновку експерта Черкаського НДЕКЦ від 10.10.2025 № СЕ-19/124-25/14570-ВТХ, являються бойовими уніфікованими підривниками дистанційної дії до ручних гранат модернізованими УЗРГМ (УЗРГМ-2) та є засобами підриву для ручних гранат типу Ф-1, РГД-5, РГ-42, відносяться до категорії вибухових пристроїв; 10 предметів зовні схожих на підривачі типу УЗРГМ-2, які відповідно до висновку експерта Черкаського НДЕКЦ від 13.10.2025 № СЕ-19/124-25/14571-ВТХ, являються бойовими уніфікованими підривниками дистанційної дії до ручних гранат модернізованими УЗРГМ-2, які є засобами підриву для ручних гранат типу Ф-1, РГД-5, РГ-42 та відносяться до категорії вибухових пристроїв; предмет зовні схожий на реактивну гранату типу RPG-75 M, яка відповідно до висновку експерта Черкаського НДЕКЦ від 08.10.2025 № СЕ-19/124-25/14578-ВТХ, являється реактивним протитанковим гранатометом RPG-75, який відноситься до категорії боєприпасів; 60 предметів схожих на патрони, які відповідно до висновку експерта Черкаського НДЕКЦ від 15.10.2025 № СЕ-19/124-25/14664-БЛ являються боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї 5,45-мм; 2 предмети схожі на підствольні гранатомети ГП-25 з маркуванням № 925701 та № 703356, які відповідно до висновку експерта Черкаського НДЕКЦ від 03.10.2025 № СЕ-19/124-25/14320-БЛ, являються нарізною вогнепальною зброєю, один з яких являється 40-мм підствольним гранатометом «ГП-25» (6Г15), № 70 3356, промислового виробництва, інший 40-мм підствольним гранатометом «ГП-25» (6Г15), № 92 5701, промислового виробництва, конструкція якого розукомплектована шляхом видалення прицільного пристрою; предмет схожий на автомат АК-74, 1982 року випуску № НОМЕР_4 , який відповідно висновку експерта Черкаського НДЕКЦ від 24.10.2025 № СЕ-19/124-25/14318-БЛ являється нарізною бойовою вогнепальною зброєю 5,45-мм автоматом Калашникова зразка 1974 року конструкція якого змінена шляхом заміни прикладу, видалення магазину та дульного гальма-компенсатора, встановлення кронштейну з коліматорним прицілом, даний автомат приданий до пострілу; 1050 предметів схожих на патрони, які відповідно висновку експерта Черкаського НДЕКЦ від 24.10.2025 № СЕ-19/124-25/14318-БЛ являються боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї 5,45-мм бойовими патронами та придатні до стрільби; 104 предмети схожі на патрони, які відповідно до висновку експерта Черкаського НДЕКЦ від 17.10.2025 № СЕ-19/124-25/14321-БЛ, являються боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї, проміжними патронами калібру 7,62-мм, які придатні до стрільби; 2 тротилові шашки вагою 400 г кожна, які відповідно до висновку експерта Черкаського НДЕКЦ від 09.10.2025 № КСЕ-19/124-25/14680, являються двома 400-грамовими тротиловими шашками та відносяться до категорії вибухових речовин.

За вказаних обставин ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, а саме:

- у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіяння смерті іншій людині, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України;

- в носінні, придбанні та зберіганні вогнепальної зброї, боєприпасів, вибухових речовин та пристроїв без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

За вказаним фактом 17.09.2025 розпочато кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000664 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

17.09.2025 ОСОБА_5 затриманий в порядку п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

18.09.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру в придбанні та зберіганні вогнепальної зброї, боєприпасів, вибухових речовин та пристроїв без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Крім того, слідчими слідчого управління Головного управління Національної поліції в Черкаській області здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000297 від 13.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за фактом умисного вбивства ОСОБА_8

18.09.2025 кримінальні провадження № 0000297 та № 0000664 об`єднані в одне кримінальне провадження.

19.09.2025 ОСОБА_5 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, тобто, у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіяння смерті іншій людині та в придбанні та зберіганні вогнепальної зброї, боєприпасів, вибухових речовин та пристроїв без передбаченого законом дозволу.

19.09.2025 ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком на 60 діб, до 15.11.2025.

10.11.2025 ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси відносно ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, до 18.12.2025.

15.12.2025 слідчим суддею Придніпровського районного суду м. Черкаси продовжено строк досудового розслідування до п`яти місяців, тобто до 18.02.2026.

15.12.2025 слідчим суддею Придніпровського районного суду м. Черкаси продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_5 до 12.02.2026 включно.

10.02.2026 слідчим суддею Придніпровського районного суду м. Черкаси продовжено строк досудового розслідування до шести місяців, тобто до 18.03.2026.

10.02.2026 слідчим суддею Придніпровського районного суду м. Черкаси продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_5 до 18.03.2026 включно.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме:

- протоколами оглядів місцевості від 14.09.2025 та 16.09.2025;

- протоколом огляду трупа від 14.09.2025;

- протоколами обшуків від 17.09.2025 в будинку за місцем проживання підозрюваного та в приміщенні гаражу по АДРЕСА_3 ;

- показаннями потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ;

- показаннями свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24

- висновком трасологічної експертизи № СЕ-19/124-25/14358-ТР від 09.10.2025;

- висновками балістичних експертиз №СЕ-19/124-25/13606-БЛ від 15.09.2025, №СЕ-19/124-25/14318-БЛ від 24.10.2025, №СЕ-19/124-25/14320-БЛ від 03.10.2025, №СЕ-19/124-25/14321-БЛ від 17.10.2025, №СЕ-19/124-25/14664-БЛ від 15.10.2025;

- висновками вибухо - технічних експертиз №СЕ-19/124-25/14578-ВТХ від 08.10.2025, №КСЕ-19/124-25/14581 від 07.10.2025, №КСЕ-19/124-25/14585 від 09.10.2025, №СЕ-19/124-25/14571 - ВТХ від 13.10.2025, №СЕ-19/124-25/14570-ВТХ від 10.10.2025, №КСЕ-19/124-25/14680 від 09.10.2025, №КСЕ-19/124-25/14679 від 09.10.2025, №КСЕ-19/124-25/14583 від 08.10.2025;

- висновком судово медичної (імунологічної) експертизи №05-1-08/267 від 07.11.2025;

- висновком судово-медичної експертизи № 05-11-02/79 від 30.12.2025;

- висновком експерта № СЕ-19-26/12220-БД від 06.03.2026;

- висновком експерта № СЕ-19/124-26/2672-БД від 09.03.2026;

- іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Вказані матеріали свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, санкція яких передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років.

09.03.2026 підозрюваному ОСОБА_5 вручене повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та цього ж дня на підставі доручення прокурора стороні захисту, а саме підозрюваному ОСОБА_5 та його захиснику ОСОБА_6 відкрито матеріали досудового розслідування та надано до них доступ для ознайомлення, 09.03.2026 стороною захистку розпочато ознайомлення з матеріалами кримінального провадження № 0000297 від 13.09.2025.

Обставинами, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_5 , є перебування кримінального провадження на стадії завершення досудового розслідування та триває процес ознайомлення із матеріалами досудового розслідування.

Процес ознайомлення з матеріалами досудового розслідування у більшій мірі залежить саме від представників сторони захисту, зокрема і підозрюваного. Так, обсяг матеріалів складає 11 томів, а початок ознайомлення розпочато 09.03.2026, тобто з моменту повідомлення про завершення досудового розслідування і на момент розгляду клопотання підозрюваний ознайомився з 7 томами матеріалів кримінального провадження. Таким чином, тривалість строку, протягом якого вказане досудове розслідування може бути закінчено залежить наразі від активності представників сторони захисту у процесі ознайомлення.

Відповідно до ч. 1ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Згідно ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

При цьому, згідно з положеннями ч. 5 ст. 219 КПК України строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 КПК України, не включається у строки, передбачені цією статтею. Таким чином, законодавством передбачено, що саме з моменту відкриття матеріалів досудового розслідування в порядку, визначеному ст.290 КПК України, строки ознайомлення з матеріалами досудового розслідування не включаються у загальний строк досудового розслідування.

Отже, не включення строку ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 КПК України, у зазначені в ст. 219 КПК України строки, не свідчить про обмеження строку застосування запобіжного заходу строками досудового розслідування.

З наведеного вбачається, що строк на який до підозрюваного може бути застосовано запобіжний захід, КПК України не обмежує строками досудового розслідування, у рамках якого особі обирається відповідний захід, а тому ухвала про застосування до особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою може лишатися чинною і після закінчення досудового розслідування в кримінальному провадженні до настання однієї з обставин, наведених у ст.203 КПК України.

Одже, у вказаний строк досудове розслідування закінчити неможливо, а підстави для зміни запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 відсутні, у зв`язку із тим, що ризики передбачені п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховані судом при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшилися та продовжують існувати та відсутні підстави для зміни запобіжного заходу на більш м`який. Тому, виникла необхідність у продовженні строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , строком на 60 днів.

Оцінюючи особу підозрюваного та обставини вчинення тяжкого та особливо тяжкого кримінального правопорушення, в яких він підозрюється, орган досудового розслідування приходить до переконання в тому, що наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а тому є підстави для продовження запобіжного заходу виключно у вигляді тримання під вартою.

Згідно вимог ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Необхідність продовження стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю наступних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які можуть настати, якщо підозрюваний буде залишатись на волі.

Метою застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 , згідно ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

- переховуватись від органів досудового розслідування та суду;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні;

- іншим чином перешкодити кримінальному провадженню;

- продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється та/або вчинити нове кримінальне правопорушення.

Обставинами, які дають підстави зробити висновки про те, що ризики зазначені в ст. 177 КПК України не зменшились є:

Ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 усвідомлюючи свою вину та невідворотність суворого покарання за вчинення інкримінованих йому злочинів, санкція яких передбачає безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років (особливо тяжкий злочин), може ухилятись від органів досудового розслідування та суду.

При цьому, ОСОБА_5 має належний стан здоров`я та проходить військову службу за призовом під час мобілізації на посаді командира 1 відділення радіоперешкод взводу радіоелектронної боротьби 1 роти радіоелектронної боротьби військової частини НОМЕР_1 , у зв`язку з чим, може бути переведений/відряджений до інших регіонів країни для виконання завдань військової служби.

Також, враховуючи що ОСОБА_5 являється військовослужбовцем, останній має право на виїзд за межі України, та таким чином може ухилитися від органу досудового розслідування та суду.

Крім того, під час проведення слідчих дій, за участю ОСОБА_5 , 17.09.2025, останній намагався без дозволу слідчого залишити місце проведення слідчої дії та таким чином ухилитися від органу досудового розслідування, що також вказує на існування вказаного ризику.

Ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 , виконуючи свої службові обов`язки, як військовослужбовець Збройних Сил України, має стійкі професійні та особисті зв`язки з працівниками правоохоронних органів та військових частинах, що свідчить про те що, підозрюваний, перебуваючи на волі, для уникнення від кримінальної відповідальності, може використати свої повноваження та зв`язки для знищення, приховання або спотворення документів, які в подальшому будуть використані як докази у зазначеному кримінальному провадженні.

Також, враховуючи, що після вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, ОСОБА_5 вживав заходів до приховування слідів кримінального правопорушення, місцезнаходження знаряддя вчинення кримінального правопорушення, на даний час не встановлено, існує ризик того, що перебуваючи на свободі, останній зможе знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що перебуваючи на волі, ОСОБА_5 матиме змогу незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, зокрема на: свідків понятих, які були присутні під час проведення слідчих дій та затримання останнього, а також осіб, які були присутніми під час його проведення; свідків військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 та інших військових частин та формувань, які можуть бути обізнані про походження зброї, бойових припасів, вибухових речовин та пристроїв, які ОСОБА_5 придбав та зберігав без передбаченого законом дозволу; свідків та потерпілих, які надали органу досудового розслідування викривальні показання щодо мотивів та причетності ОСОБА_5 шляхом підкупу, вмовлянням та/або застосуванням погроз та фізичного насильства, що перешкоджатиме об`єктивному розслідуванню кримінального провадження та судового розгляду, зокрема в частині відмови надання ним показань або зміни показань.

Ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що на даний час органом досудового розслідування не встановлені всі обставини вчинення кримінальних правопорушень, інкримінованих ОСОБА_5 , останній, перебуваючи на волі зможе підговорити осіб, необізнаних про обставини вчинення кримінальних правопорушень до надання завідомо неправдивих показань на користь підозрюваного, на підтвердження висунутих ним захисних версій, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні декількох умисних кримінальних правопорушень, зокрема, тяжкого та особливо тяжкого злочинів, що свідчить про стійку антисоціальну поведінку підозрюваного та здатність останнього до вчинення нових злочинів.

На переконання ініціатора клопотання, неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, полягає в тому, що ОСОБА_5 фактично буде перебувати поза межами виконання обов`язків військової служби, весь свій час буде використовувати на власний розсуд, матиме можливість безконтрольно спілкуватися, в тому числі за допомогою телефонних засобів зв`язку, зокрема, зі свідками та потерпілим у кримінальному провадженні, що об`єктивно може зашкодити встановлення істини у цій справі, а також є підстави вважати, що у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу, підозрюваний змінить місце проживання (перебування), що може негативно вплинути на подальше проведення досудового розслідування.

Крім того ініціатор клопотання вказує, що відповідно до положень п. п. 1, 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування та щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Враховуючи вище викладене, слідчий, за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з даним клопотанням та просив продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 строком на 60 днів без визначення застави.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 підтримали клопотання, просили його задоволити, посилаючись на обставини викладені у ньому та додані до нього докази. Також прокурор вказав, що враховуючи зібрані в ході досудового розслідування, підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, є обґрунтованою. 09.03.2026 ОСОБА_5 повідомлено про зміну підозри та того ж дня стороні захисту відкрито матеріали кримінального провадження, яке налічує 11 томів, що потребує значного часу для ознайомлення. На даний час сторона захисту ознайомилась з сімома томами кримінального провадження, через що сторона обвинувачення не може виконати в повному обсязі вимоги ст. 290 КПК України та скерувати до суду обвинувальний акт щодо підозрюваного. В той же час, застосований до ОСОБА_5 запобіжний захід закінчується 18.03.2026, тому виникла необхідність у його продовженні. При цьому прокурор посилалась на те, що окрім обґрунтованості підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які були встановлені слідчими суддями при обранні відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу та при його продовженні не втратили своєї актуальності та продовжують існувати, оскільки усвідомлюючи невідворотність покарання, яка йому загрожує у разі визнання винним, ОСОБА_5 може переховуватись від суду. Крім того, як військовослужбовець він може бути переведений/відряджений до інших регіонів країни для виконання завдань військової служби. Також, підозрюваний, перебуваючи на волі, для уникнення від кримінальної відповідальності, може використати свої повноваження та зв`язки для знищення, приховання або спотворення документів, які в подальшому будуть використані як докази у зазначеному кримінальному провадженні, а також, враховуючи, що знаряддя вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, на даний час не встановлено, існує ризик того, що перебуваючи на свободі, останній зможе вчинити дій на його знищення, приховування або спотворення. Крім того, ОСОБА_5 може здійснювати незаконний вплив на свідків, в тому числі на свідків з числа понятих та військовослужбовців, з метою зміни ними наданих показів, відмови від надання показань чи надання показань, які відповідатимуть висунутій ним версії подій для уникнення кримінальної відповідальності. Оскільки на даний час органом досудового розслідування не встановлені всі обставини вчинення кримінальних правопорушень, інкримінованих ОСОБА_5 , останній, перебуваючи на волі зможе підговорити осіб, необізнаних про обставини вчинення кримінальних правопорушень до надання завідомо неправдивих показань на користь підозрюваного, чи перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином. Окрім цього, слід враховувати, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні декількох умисних кримінальних правопорушень, зокрема, тяжкого та особливо тяжкого злочинів, що свідчить про стійку антисоціальну поведінку підозрюваного та здатність останнього до вчинення нових злочинів. Відтак, на думку сторони обвинувачення, є всі підстави для продовження строку тримання під вартою підозрюваного. На підставі викладеного прокурор просив продовжити ОСОБА_5 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення застави.

Захисник ОСОБА_6 заперечувала проти задоволення клопотання сторони обвинувачення, посилаючись на про безпідставність та необґрунтованість підозри по ч. 1 ст. 115 КК України, оскільки прямих доказів про причетність її підзахисного до даного злочину в матеріалах кримінального провадження немає. Також вказала, що досудове розслідування закінчено, всі докази стороною обвинувачення зібрано, а тому ризики, про які зазначає прокурор, втратили свою актуальність. Доводи сторони обвинувачення ґрунтуються лише на припущеннях та не підтверджуються жодними доказами. ОСОБА_5 не має наміру переховуватись від слідства та суду, а посилання прокурора на те, що він може виїхати за межі України є безпідставними, оскільки він військовозобов`язаний та не може вільно виїхати з країни. Її підзахисний виведений поза штат військової частини, а тому не має доступу до речей та документів, що перебувають у вказаній військовій частині, тому він немає змоги щось знищити, спотворити чи приховати. Всі свідки на даний час опитані, їх було попереджено про кримінальну відповідальність, а тому ризик впливу на вказаних осіб відсутній. Крім того, ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином втратив свою актуальність, оскільки досудове розслідування закінчено, ОСОБА_5 повідомлено остаточну підозру та відкрито матеріали для ознайомлення. Всі ризики необґрунтовані та виступають формальними доводами сторони обвинувачення. Просила врахувати, що ОСОБА_5 має сім`ю, постійне місце проживання, позитивні характеристики, є військовослужбовцем. Вважала за необхідне врахувати особу її підзахисного, його стан здоров`я, соціальні зв`язки, наявність дружини та неповнолітньої дитини, участь ОСОБА_5 у бойових діях та отримання нагород, наявність захворювань, що вказують на незадовільний стан здоров`я. Просила відмовити у задоволенні клопотання слідчого та змінити запобіжний захід з тримання під вартою на взяття на поруки.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав позицію свого захисника, просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого та обрати відносно інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. При цьому зазначив, що доказів його причетності до вбивства нема, на його захисника, сім`ю та на нього здійснюється моральний тиск. Покази свідків не відповідають дійсності.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши копії матеріалів, якими сторона обвинувачення обґрунтовує доводи клопотання, та докази, надані стороною захисту, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять.

Відповідно до ч. 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення, а також наявність доказів, яким обґрунтовуються відповідні обставини.

Виходячи зі змісту зазначених норм вбачається, що виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а застосування таких заходів завжди пов`язане з необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Крім того, при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя відповідно до вимог ст. 199 КПК зобов`язаний впевнитися в тому, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також встановити обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Черкаській області перебувають матеріали об`єднаного кримінального провадження №0000297 від 13.09.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.

Так, 17.09.2025 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 18.09.2025 останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а саме в придбанні та зберіганні вогнепальної зброї, боєприпасів, вибухових речовин та пристроїв без передбаченого законом дозволу.

19.09.2025 ОСОБА_5 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України (у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіяння смерті іншій людині, та в придбанні та зберіганні вогнепальної зброї, боєприпасів, вибухових речовин та пристроїв без передбаченого законом дозволу).

19.09.2025 ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси (справа №711/8672/25) відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком на 60 діб, до 15.11.2025.

05.11.2025 постановою керівника Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_25 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000297 від 13.09.2025 продовжено до трьох місяців, тобто до 18.12.2025.

10.11.2025 ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси (справа №711/10535/25) відносно ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, до 18.12.2025.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15.12.2025 (справа №711/11747/25) строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000297 від 13.09.2025 продовжено до п`яти місяців, тобто до 18.02.2026.

15.12.2025 ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси (справа №711/11748/25) відносно ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, до 12.02.2026.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10.02.2026 (справа №711/999/26) строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000297 від 13.09.2025 продовжено до шести місяців, тобто до 18.03.2026.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10.02.2026 (справа №711/997/26) відносно ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, до 18.03.2026.

09.03.2026 ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, а саме:

- у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіяння смерті іншій людині, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України;

- в носінні, придбанні та зберіганні вогнепальної зброї, боєприпасів, вибухових речовин та пристроїв без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Згідно положень ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України, санкція якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів; кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, санкція якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, відноситься до категорії тяжких злочинів.

Висновок про те, що повідомлена ОСОБА_5 підозра у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, залишається обґрунтованою та підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, доданими до клопотання, а саме: протоколами оглядів місцевості від 14.09.2025 та 16.09.2025; протоколом огляду трупа від 14.09.2025; протоколами обшуків від 17.09.2025 в будинку за місцем проживання підозрюваного та в приміщенні гаражу по АДРЕСА_3 ; показаннями потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ; показаннями свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 ; висновком трасологічної експертизи № СЕ-19/124-25/14358-ТР від 09.10.2025; висновками балістичних експертиз №СЕ-19/124-25/13606-БЛ від 15.09.2025, №СЕ-19/124-25/14318-БЛ від 24.10.2025, №СЕ-19/124-25/14320-БЛ від 03.10.2025, №СЕ-19/124-25/14321-БЛ від 17.10.2025, №СЕ-19/124-25/14664-БЛ від 15.10.2025; висновками вибухо-технічних експертиз №СЕ-19/124-25/14578-ВТХ від 08.10.2025, №КСЕ-19/124-25/14581 від 07.10.2025, №КСЕ-19/124-25/14585 від 09.10.2025, №СЕ-19/124-25/14571 - ВТХ від 13.10.2025, №СЕ-19/124-25/14570-ВТХ від 10.10.2025, №КСЕ-19/124-25/14680 від 09.10.2025, №КСЕ-19/124-25/14679 від 09.10.2025, №КСЕ-19/124-25/14583 від 08.10.2025; висновком судово-медичної (імунологічної) експертизи №05-1-08/267 від 07.11.2025; висновком судово-медичної експертизи № 05-11-02/79 від 30.12.2025; висновком експерта № СЕ-19-26/12220-БД від 06.03.2026; висновком експерта № СЕ-19/124-26/2672-БД від 09.03.2026; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності..

При цьому слідчий суддя враховує усталену практику ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86), згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).

Разом з тим, слід наголосити, що слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

Доводи сторони захисту щодо необґрунтованості підозри за фактом вбивства зводились до оцінки доказів, зібраних та наданих до клопотання стороною обвинувачення.

Слід враховувати, що кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, тому суд лише на підставі розумної та об`єктивної оцінки отриманих доказів визначає чи виправдовують вони в своїй сукупності факт проведення досудового розслідування та чи дозволяють встановити причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яка є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходу забезпечення кримінального провадження.

Крім того, правильність кваліфікації дій підозрюваної особи, так само як і наявність чи відсутність в її діях складу злочину вирішуються виключно вироком суду та не підлягають вирішенню на досудовому провадженні.

З положень п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України вбачається, що при застосуванні запобіжного заходу слідчий суддя перш за все має переконатися в наявності доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, в якому він підозрюється. Закон не вимагає, щоб докази були повними, але вони повинні бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у застосуванні того чи іншого запобіжного заходу.

Також слідчий суддя враховує, що за визначенням Європейського суду з прав людини "обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1 (с) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин".

Крім того у п. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" N 35615/06 від 13 листопада 2007 року - Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".

Таким чином, на думку слідчого судді, надані стороною обвинувачення докази переконали б неупередженого спостерігача в тому, що підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.

Зазначені стороною захисту доводи не спростовують висновки про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 на такому рівні, який є достатнім для обрання запобіжного заходу стосовно нього.

При цьому, питання наявності обґрунтованої підозри перевірялась слідчими суддями під час постановлення ухвал про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та при продовженні застосованого запобіжного заходу.

Разом з тим, вищенаведеним висновком про обґрунтованість підозри не констатується наявності в діях ОСОБА_5 вини у вчиненні інкримінованих йому органом досудового розслідування злочинів.

Розглядаючи питання наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на які посилалась сторона обвинувачення у клопотанні слідчий суддя зазначає наступне.

При вирішенні питання доцільності продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому, ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. Кримінальний процесуальний кодекс України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Зазначений стандарт доказування (переконання) слідчий суддя використовує для перевірки продовження існування ризиків, які стали підставою для застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у цьому кримінальному провадженні.

Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та суду.

Ризик переховування від органу досудового розслідування/суду є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений серед іншого можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання за інкриміновані в провину ОСОБА_5 особливо тяжкий злочин, санкцією якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років (ч. 1 ст. 115 КК України), а також тяжкий злочин (ч. 1 ст. 263 КК України) санкцією якої передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк трьох до семи років. Тяжкість ймовірного покарання підвищує ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Разом з тим, самої лише тяжкості інкримінованого злочину недостатньо для висновку про можливі спроби підозрюваного переховуватися, тому вона оцінюється у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні зв`язки, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності (рішення у справі «Becciev v. Moldova», п. 58).

Слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведено існування ризику можливого переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду, який ґрунтується на тяжкості інкримінованих злочинів, оскільки з урахуванням санкції ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України у разі засудження останнього, навіть у разі застосування до підозрюваного ст. 68 КК України, до нього не може бути застосовано звільнення від відбування покарання, а тому, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність реального відбуття покарання, яке йому загрожує, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Крім того, ОСОБА_5 є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_6 проходить військову службу за призовом під час мобілізації, у зв`язку з чим, може бути переведений/відряджений до інших регіонів країни для виконання завдань військової служби, а тому таким чином може ухилитися від органу досудового розслідування та суду.

В розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не узявши особу під варту.

Суд також бере до уваги й інформацію щодо особи підозрюваного, зокрема, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, а саме наявність дружини ОСОБА_26 та неповнолітньої дитини ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проте у світлі наведених вище актуальних даних про існування ризику переховуватися, наявність вказаних вище обставин наведених стороною захисту, не можуть бути вирішальними, що могло б знизити цей ризик до маловірогідного чи до його виключення.

Таким чином, слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення щодо наявності ризику переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду.

Одночасно у клопотанні сторони обвинувачення зазначено про наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість ОСОБА_5 знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, що мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Фактором, що може братися до уваги при оцінці реальності ризику знищення, приховування або спотворення речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення щодо підозрюваного є реальна можливість у ОСОБА_5 у разі перебування не під вартою вживати активні дії, спрямовані на знищення або приховання речей, які мають доказове значення у кримінальному провадженні.

В той же час, варте уваги те, що органом досудового розслідування не встановлено місце знаходження знаряддя вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, який може бути перехований, в тому числі і підозрюваним.

Тож ризик знищити, спотворити або сховати речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення є ймовірним, а тому приймається слідчим суддею до уваги. Слідчий суддя вважає, що вказаний ризик хоч і мінімальний, проте продовжує існувати, а загроза знищення та приховування яких наразі залишається реальною.

Що стосується ризику впливу на потерпілих та свідків, в тому числі на свідків понятих, які були присутні під час проведення слідчих дій та затримання останнього, а також осіб, які були присутніми під час його проведення; свідків військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 та інших військових частин та формувань, які можуть бути обізнані про походження зброї, бойових припасів, вибухових речовин та пристроїв, які ОСОБА_5 придбав та зберігав без передбаченого законом дозволу, - слідчий суддя враховує встановлену кримінальним процесуальним законодавством процедуру отримання показань на стадії судового розгляду, відповідно до яких, свідки допитуються безпосередньо в судовому засіданні. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

Отже зазначений ризик існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідка та дослідження їх судом.

Крім того, слідчий суддя вважає встановленим, доведеним та актуальним існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки обставини та мотиви інкримінованих в провину ОСОБА_5 злочинів, які є тяжким та особливо тяжким злочинами, свідчать про відсутність гарантій належної правомірної поведінки підозрюваного та необхідність застосування до нього суттєвих заходів процесуального примусу.

В той же час, ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, є необґрунтованим належним чином та виступає формальним доводом сторони обвинувачення, оскільки досудове розслідування закінчено та стороні захисту відкрито матеріали кримінального провадження для ознайомлення.

Щодо доводів сторони захисту стосовно недоведеності належними доказами існування вказаних ризиків, то слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що Кримінальний процесуальний кодекс України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому. Отже, ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначений дій.

Таким чином підстави, за яких слідчим суддею було застосовано до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та при його продовженні, а також обставини, які при цьому враховувались не змінились, а ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились та продовжують існувати, відтак слідчий суддя дійшов висновку про необхідність продовження обраного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Під час оцінки виправданості втручання у права і свободи підозрюваного слідчий суддя також враховує необхідність додаткового часу для проведення та завершення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні, що мають важливе значення для кримінального провадження, та обставини, які перешкоджали здійснити ці дії раніше та строку, необхідного для їх проведення або завершення.

Статтею 197 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

09.03.2026 стороні захисту відкрито матеріали досудового розслідування та надано до них доступ для ознайомлення. На даний час, сторона захисту продовжує ознайомлюватись з матеріалами кримінального провадження, в той же час дія застосованого до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою закінчується 18.03.2026.

З огляду на зазначене, враховуючи дані про особу підозрюваного, особливості його життєдіяльності, вагомість доказів на підтвердження обґрунтованості підозри, обставини кримінальних правопорушень, зокрема кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, направленим проти життя та здоров`я особи, яке відповідно до ст. 3 Конституції України, визнається найвищою соціальною цінністю, слідчий суддя вважає неможливим застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, як особисте зобов`язання, порука, застава чи домашній арешт.

Так, враховуючи особливості події кримінальних правопорушень та відомості про особу підозрюваного, вбачається, що особисте зобов`язання не забезпечить достатніх гарантій належної процесуальної поведінки підозрюваного, оскільки його поведінка свідчить про нездатність самостійно додержуватись встановлених норм правопорядку та свідоме їх ігнорування.

Щодо застосування особистої поруки, про яку клопотала сторона захисту, слід зазначити наступне.

Особиста порука полягає у наданні особами, яких суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу (ч. 1 ст. 180 КПК України).

Особиста порука, як і особисте зобов`язання, належить до тієї категорії запобіжних заходів, у ході яких використовується моральний (психічний) метод впливу на поведінку обвинуваченого.

Довіра до поручителя перш за все полягає в усвідомленні суду того факту, що поручитель зможе сприяти досягненню мети запобіжних заходів та виконанню обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Згідно ч. 2 ст.180 КПК України кількість поручителів визначає слідчий суддя, суд, який обирає запобіжний захід. Наявність одного поручителя може бути визнано достатньою лише в тому разі, коли ним є особа, яка заслуговує на особливу довіру.

Особиста порука як запобіжний захід застосовується з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого та його своєчасної участі в кримінальному провадженні. Вона обирається за наявності загальних підстав (ст. 177 КПК), і, крім того, особливих підстав. Особиста порука основана на довірі до поручителя з боку суду, яка, в свою чергу, ґрунтується на особливих моральних якостях поручителя, його авторитеті, зокрема, для обвинуваченого, що робить можливим для поручителя забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та у разі потреби - доставку його до органу розслідування чи в суд на першу вимогу.

Таким чином, особиста порука належить до запобіжних заходів, які поєднані із психологічним впливом на поведінку обвинуваченого, що ґрунтується на моральній відповідальності цієї особи перед тими особами, які за нього поручилися.

До слідчого судді надійшли клопотання ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 застосування відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, запобіжного заходу у виді особистої поруки, відповідно до яких ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 готові взяти підозрюваного на особисту поруку та ручаються за його належну поведінку, зобов`язуючись забезпечити явку і при необхідності доставку до суду на першу вимогу.

У судовому засіданні заслухано ОСОБА_29 , який зазначив, що він є головою ГО «Золотоніського Координаційного комітету сприяння оборони України», член Золотоніського міського виконкому, приватний підприємець, діяч, волонтер, готовий поручитись за ОСОБА_5 та просить передати його на поруки. ОСОБА_5 знає з 2022 року. Він обізнаний в чому підозрюється ОСОБА_5 , але переконаний у його невинуватості. Не зважаючи те, що може перебувати в різних населених пунктах країни, переконаний, що зможе забезпечити належне виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків..

Також, заслухано ОСОБА_38 , який зазначив, що він є директором БО «БФ «Козацький Спадок», технічним директором ТОВ «Управлінська компанія «Нова якість Газ-Сервіс», засновник та очільник ТОВ «Газінстал» та газети «Репортер», працює та постійно перебуває в м. Черкаси. Знає ОСОБА_5 більше 20 років, обізнаний в чому підозрюється ОСОБА_5 , переконаний у його невинуватості та готовий взяти останнього на поруки.

Крім того, заслухано ОСОБА_39 , який вказав, що є учасником бойових дій, ветераном війни, на даний час є військовослужбовцем, у 2022 році приймав безпосередню участь у бойових діях на Донецькому напрямку разом із ОСОБА_5 . Він обізнаний в чому підозрюється ОСОБА_5 , але заперечує його причетність до інкримінованих злочинів. Підтримав заяву про бажання взяти особу на поруки.

Заслухано ОСОБА_40 , який зазначив, що він є директором ТОВ «СУЕРТЕ» та знає ОСОБА_5 приблизно 20 років, тому впевнений, що останній буде добросовісно виконувати покладені на нього судом процесуальні обов`язки та з`являтиметься до слідчого та суду. Він обізнаний в чому підозрюється ОСОБА_5 , але переконаний у його невинуватості, тому готовий особисто поручитись за ОСОБА_5 . Зазначив, що може взяти ОСОБА_5 на цей період на роботу до свого підприємства, оскільки останній має приносити користь країні. Підтримав заяву про бажання взяти особу на поруки.

Також, заслухано ОСОБА_41 , який зазначив, що він є вчителем Черкаської ЗОШ №15, кандидат економічних наук, доцент, член Всеукраїнської спілки офіцерів, голова Черкаської обласної ГО «Козацтво Нової України», та знає ОСОБА_5 як відповідальну та порядну людину. Він обізнаний в яких злочинах останній підозрюється, але не вірить у вчинення ОСОБА_5 вбивства. Готовий особисто поручитись за ОСОБА_5 та підтримав подану заяву.

ОСОБА_37 в судове засідання не з`явився.

Особиста порука належить до запобіжних заходів, які поєднані із психологічним впливом на поведінку підозрюваного, що ґрунтується на моральній відповідальності цієї особи перед тими особами, які за нього поручилися.

Крім того, однією з умов обрання такого запобіжного заходу є впевненість слідчого судді в тому, що поручитель дійсно може впливати на поведінку підозрюваного та забезпечити його доставлення до органу досудового розслідування чи суду на першу про те вимогу. При цьому, важливою передумовою ефективної дії запобіжного заходу у вигляді особистої поруки є почуття довіри і поваги підозрюваного до поручителя. Такі взаємовідносини гарантують, з одного боку, прагнення самої особи до дотримання цього запобіжного заходу, а з другого - забезпечують можливість реального впливу поручителів на його поведінку.

Суд, визначаючи одного поручителя - особу, яка заслуговує на особливу довіру, повинен встановити чи заслуговує поручитель на його довіру, чи здатний поручитель (в силу особливих моральних якостей, авторитету, фізичного і психічного стану здоров`я тощо) достатньо впливати на обвинуваченого, щоб забезпечити його належну процесуальну поведінку. Авторитет поручителя визначається його службовим становищем, поведінкою в колективі, побуті, його особистими якостями.

Так, особи, які подали заяви про бажання взяти ОСОБА_5 , мають певний авторитет у суспільстві. Проте, враховуючи введений на даний час воєнний стан в Україні, зайнятість поручителів у зв`язку з виконанням службових обов`язків, в тому числі військового обов`язку перед країною, можливу відсутність/віддаленість від місця проживання підозрюваного, відсутні гарантії реального впливу на поведінку підозрюваного, що значно ускладнить контроль за повним та своєчасним виконанням підозрюваним своїх процесуальних обов`язків і, як наслідок, не виключає наявних ризиків встановлених під час розгляду даного клопотання, зокрема, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, що негативно вплине на хід досудового розслідування та судового розгляду.

З урахуванням усіх обставин, встановлених на цьому етапі досудового розслідування, та існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, запобіжний захід у вигляді особистої поруки, з урахуванням всіх обставин кримінального провадження, на думку слідчого судді, не здатний, на даний час, належним чином забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 , а тому клопотання ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_38 , ОСОБА_40 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 про особисту поруку за підозрюваного не підлягає задоволенню.

Домашній арешт, не може бути застосований з огляду на те, що застосування такого запобіжного заходу не забезпечить гарантування усунення вищезазначених ризиків, а саме можливості переховування від органів досудового розслідування та суду, можливості знищити, спотворити чи приховати речі, які мають значення для кримінального провадження, спілкуванню підозрюваного зі свідками у даному кримінальному провадженні та можливого вчинення дій спрямованих на перешкоджання кримінальному провадженню та встановленню всіх обставин вчинення злочинів.

Окремо слід зазначити, що слідчий суддя не відхиляє доводів сторони захисту, але вважає, що у даному випадку, ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому здійсненні досудового розслідування у даному кримінальному провадженні у встановлені законом строки, а також, забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та запобіганню процесуальних ризиків, а тому підстав для зміни запобіжного заходу із тримання під вартою на взяття на поруки, про що клопотала сторона захисту, слідчий суддя не вбачає.

На переконання слідчого судді, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, про який ідеться в клопотанні, оскільки існує обґрунтована підозра щодо вчинення ОСОБА_5 тяжкого та особливо тяжкого кримінальних правопорушень. Також відповідний ступінь втручання є розумним і співмірним із завданнями цього кримінального провадження.

Вирішуючи питання про доцільність продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує наступне.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10.02.2026 (справа №711/999/26) строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000297 від 13.09.2025 продовжено до шести місяців, тобто до 18.03.2026.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10.02.2026 (справа №711/997/26) відносно ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, до 18.03.2026.

09.03.2026 стороною обвинувачення повідомлено стороні захисту про завершення досудового розслідування та надано доступ до матеріалів кримінального провадження відповідно до вимог статті 290 КПК України.

Станом на час розгляду клопотання триває ознайомлення сторони захисту із матеріалами кримінального провадження, яке налічує 11 томів.

Таким чином, дія запобіжного заходу, застосованого до підозрюваного, закінчується 18.03.2026, що стало підставою для звернення сторони обвинувачення до слідчого судді з клопотанням про продовження строку тримання під вартою.

Пунктом 5 частини першої статті 3 КПК України встановлено, що досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотання про закриття кримінального провадження.

Частинами першою та третьою статті 28 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є: 1) складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо; 2) поведінка учасників кримінального провадження; 3) спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.

Відповідно до частини першої статті 290 КПК України, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Згідно з частиною першою статті 219 КПК України, строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань або винесення постанови про початок досудового розслідування у порядку, встановленому статтею 615 цього Кодексу, до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотанням про закриття кримінального провадження або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Абзацом 1 частини третьої статті 219 КПК України передбачено, що строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею, крім дня повідомлення підозрюваному, його захиснику про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Як встановлено слідчим суддею, досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні завершено, стороні захисту надано доступ до матеріалів досудового розслідування, які налічують 11 томів, що підтверджує доводи прокурора, щодо потребування значного часового проміжку для ознайомлення підозрюваного та його захисника з матеріалами кримінального провадження.

Вказані обставини з урахуванням продовження існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України надають слідчому судді підстави для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою застосованого до підозрюваного ОСОБА_5 ще на 60 днів, оскільки на переконання слідчого судді, такий строк має бути достатнім для вчинення усіх необхідних дій та прийняття одного з процесуальних рішень, передбачених статтею 290 КПК України.

Статтею 197 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У свою чергу частина четверта статті 132 КПК України визначає, що ухвала слідчого судді або суду про застосування заходів забезпечення кримінального провадження припиняє свою дію після закінчення строку її дії, скасування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Положеннями статті 203 КПК України визначено, що ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження або винесення ухвали про скасування запобіжного заходу в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Завершення чи закінчення досудового розслідування в інших формах, крім закриття кримінального провадження, не є підставою для припинення строку дії ухвали про застосування запобіжного заходу, в тому числі і в частині покладення на підозрюваного обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 КПК України.

Указане підтверджується і тим, що відкриття матеріалів іншій стороні, порядок якого визначений статтею 290 КПК України, регламентовано параграфом 3 глави 24 КПК України, яким визначено одну з форм закінчення досудового розслідування звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

За змістом статті 290 КПК України вбачається, що повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування здійснюється слідчим чи прокурором виключно у разі складання обвинувального акта та/або клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, що є передумовою для подальшого направлення обвинувального акту до суду для його розгляду по суті.

Згідно ч. 4 ст. 176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Частина шоста статті 199 КПК України передбачає, що у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Враховуючи наведені положення у системному взаємозв`язку між собою, вбачається і те, що строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , за настання обставин визначених статтею 290 КПК України може бути продовжений до проведення підготовчого судового засідання.

З огляду на вказане, враховуючи дані про особу підозрюваного, особливості його життєдіяльності, вагомість доказів на підтвердження обґрунтованості підозри, обставини та особливості події кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжким та особливо тяжким злочинами, слідчий суддя вважає належними доводи прокурора в частині необхідності продовження застосованого до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу на строк 60 днів, що, на переконання слідчого судді, буде достатнім для вчинення усіх необхідних дій та прийняття одного з процесуальних рішень, передбачених статтею 290 КПК України.

Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я слідчому судді не надано.

Слідчий суддя, керуючись ч. 4 ст. 183 КПК України, не визначає розмір застави, у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 при продовженні строку тримання під вартою, оскільки останньому повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, зокрема передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, що потягло загибель людини.

Керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 199, 369-372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого відділу розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження №0000297 від 13.09.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України задовільнити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 11.05.2026 включно.

Строк дії ухвали визначити до 11 травня 2026 року включно.

У задоволенні клопотання ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_44 про застосування відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, запобіжного заходу у виді особистої поруки відмовити.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваному, його захиснику, слідчому, прокурору та направити до ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» - для виконання.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним, який тримається під вартою - з моменту вручення її копії.

Слідчий суддя: ОСОБА_1