Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А

04 лютого 2026 року м. Київ

Слідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ Подільського УП ГУНП у м.Києві у кримінальному провадженні № 0000823 від 13.09.2024,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася із скаргою на бездіяльність слідчого СВ Подільського УП ГУНП у м.Києві у кримінальному провадженні № 0000823 від 13.09.2024.

Зазначає, що 20.11.2025 вона подала заяву до Подільського УП ГУНП у м.Києві, у якій порушено питання про визнання її потерпілою у відкритому за її заявою вищевказаному кримінальному провадженні.

18.12.2025 о 15:02 вона отримала лист від Подільського УП ГУНП у м.Києві, в якому зазначено, що справа розслідується та що її буде проінформовано додатково щодо визнання потерпілою. Однак станом на дату подання цієї скарги мені не вручено і не надіслано жодної постанови про визнання мене потерпілою або постанови про відмову у визнанні потерпілою; не вручено пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого. Таким чином, вона позбавлена реальної можливості ефективно реалізувати свої права, звернення з клопотаннями, отримання процесуальних документів, подання доказів, оскарження рішень/бездіяльності тощо. Просить визнати бездіяльність уповноваженої особи Подільського УП ГУНП у м.Києві незаконною, що полягає у невирішенні питання про визнання її потерпілою за її заявою від 20.11.2025 (№ К-48783), а також у неврученні пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого; та зобов`язати уповноважену особу органу досудового розслідування належним чином розглянути її заяву про визнання потерпілою у відкритому кримінальному провадженні №0000823 відкритому за її заявою та прийняти процесуальне рішення у формі, передбаченій КПК України та вручити пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого.

В судове засідання скаржник не з`явився, подав заяву про проведення судового розгляду без його участі, скаргу просив задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, що не перешкоджає розгляду скарги по суті.

Перевіривши доводи скаржника, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до такого.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування регламентовано, параграфом 1, ст. 303-308 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).

У частині 1 статті 303 КПК визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, що підлягають оскарженню на стадії досудового розслідування.

Зокрема, згідно п.1 ч.1 ст.303 КПК слідчому судді підлягає оскарженню бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК передбачено можливість оскарження слідчому судді рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Необхідно визначити,у якихвипадках особаможе набувати статусу потерпілого відповідно до норм кримінального процесуального закону.Так, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної,фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди (ч. 1 ст. 55 КПК). Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого (ч. 2 ст. 55 КПК). Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого (ч. 3 ст. 55 КПК).

З урахуванням цих положень, потерпілим може бути 1) особа, якій завдано шкоди (моральної, фізичної або майнової), яка 2) подала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або 3) яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода, і тому вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого. Слід враховувати, що слідчий, прокурор має право відмовити особі у визнанні її потерпілим. Зокрема, така відмова (у формі постанови) є обґрунтованою за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди (ч. 5 ст. 55 КПК). Це - єдиний випадок, коли можна відмовити особі у визнанні її потерпілим.

Слідчий суддя звертає увагу, що КПК не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування приймати процесуальне рішення про визнання особи потерпілою, оскільки згідно з ч. 2 ст. 55 КПК права та обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Отже, з цього моменту така особа, за відсутності постанови про відмову у визнанні потерпілим, відповідно до ст. 220 КПК може вносити клопотання про вчинення процесуальних дій, які мають бути розглянуті, зокрема і щодо такої процесуальної дії, як вручення повідомлення про процесуальні права та обов`язки. (Лист ВССУ від 12.01.2017 № 9-49/0/4-17 «Узагальнення про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування»).

Слідчий суддя звертає увагу, що ст. 55 КПК прямо не передбачено обов`язку слідчого, прокурора повідомити автора заяви про залучення його до провадження як потерпілого про результати розгляду цієї, а положення ч. 2 ст. 220 КПК не врегульовують порядок її розгляду.

Тому, факт не повідомлення автора заяви про залучення його до провадження як потерпілого про результати розгляду цієї заяви, сам по собі не свідчить про відмову у визнанні особи потерпілою.

Водночас, в матеріалах скарги відсутні будь-які відомості щодо прийняття слідчим чи прокурором рішення про відмову у визнанні потерпілою ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000823 від 13.09.2024, а тому дана скарга також неприйнятна в контексті оскарження на підставі п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК.

Проте у випадку відсутності даних щодо результатів розгляду заяви про визнання особи потерпілою буквальне застосування положень ст. 55, 220 КПК призведе до правової невизначеності та може ускладнити реалізацію процесуальних прав учасників кримінального провадження.

Відповідно до повноважень слідчого судді, визначених ст. 307 КПК, з метою ефективної реалізації судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає за необхідне зобов`язати слідчих СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві, уповноважених здійснювати досудове розслідування кримінального провадження №0000823 від 13.09.2024, у триденний строк повідомити про результати розгляду заяви ОСОБА_3 від 20.11.2025 за №К-48783 про визнання її потерпілою.

Враховуючи наведене, скаргу необхідно задовольнити частково.

Керуючись ст. ст. 55, 303, 304, 306, 309 КПК, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Подільського УП ГУНП у м. Києві у кримінальному провадженні № 0000823 від 13.09.2024 - задовольнити частково.

Зобов`язати слідчих СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві, уповноважених здійснювати досудове розслідування кримінального провадження № 0000823 від 13.09.2024, у триденний строк повідомити про результати розгляду заяви ОСОБА_3 від 20.11.2025 за №К-48783 про визнання її потерпілою.

В іншій частині скарги - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1