Справа № 159/2744/23
Провадження № 1-кп/159/75/26
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2026 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження (об`єднані кримінальні провадження № 0000185, № 0000406 та № 0000399) стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Ковель Волинської області, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , одруженого, не працюючого, з середньою спеціальною освітою, учасника бойових дій, особи з інвалідністю 3 групи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.296, ч.1 ст.121 та ч.2 ст.125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 15 березня 2021 року близько 16 год. 10 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в громадському місці, а саме в салоні маршрутного таксі марки «Volkswagen Lt 35», р.н. НОМЕР_2 сполученням «Вокзал Люблинець», що рухалося по вул. Володимирській в м. Ковелі, безпричинно, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, проявляючи явну неповагу до суспільства, що виразилось в прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитись за рахунок приниження інших осіб, підійшовши до водія вказаного транспортного засобу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що зупинився в заїзному «кармані» навпроти магазину «М`ясо» по вул. Володимирській, 60 в м. Ковелі, та з яким до цього не мав будь-яких конфліктів, під надуманим приводом незупинки транспортного засобу на його вимогу, з особливою зухвалістю, в присутності значної кількості пасажирів, в тому числі жінок та малолітніх дітей, виражаючись на адресу водія образливими та нецензурними висловами, з метою спровокувати бійку, схопив його лівою рукою за одяг в районі грудей, а правою рукою наніс потерпілому близько трьох-чотирьох сильних концентрованих ударів в обличчя. Припинивши побиття, він вийшов з салону маршрутного таксі на вулицю, однак відразу повернувся назад та, продовжуючи свої хуліганські дії, не реагуючи на неодноразові прохання пасажирів припинити конфлікт, умисно наніс потерпілому ОСОБА_6 який підійшов до виходу з даного транспортного засобу, один удар лівою ногою по тулубу, п`ять ударів правою рукою в область голови та ще один удар правою ногою по тулубу, після чого покинув місце події. Однак, продовжуючи свої протиправні дії, він відразу повернувся назад і безпричинно, з особливою зухвалістю, в присутності сторонніх осіб, в тому числі малолітніх дітей, наніс потерпілому ОСОБА_6 ще один удар правою ногою по тулубу та два удари кулаком правої руки в живіт і по голові.

Внаслідок хуліганських дій ОСОБА_4 , які він тривалий час уперто не припиняв, що супроводжувались фізичним насильством, вчинених у громадському місці, в присутності сторонніх осіб, потерпілому ОСОБА_7 завдано тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми з струсом головного мозку та садна тім`яної ділянки голови справа, обширної гематоми лобної ділянки голови справа, обширної гематоми лобної ділянки, обох орбітальних ділянок, спинки носа на фоні якої в ділянці перенісся з переходом на лобну ділянку є рана, забою м`яких тканин лобної ділянки з дрібним стороннім тілом, забою кісток носа з викривленням носової переділки, садна верхньої губи зліва, забою очного яблука лівого ока, субкон`юктивальних крововиливів обох очей, офтальгімогіпертензії, гематоми нижньої третини лівого передпліччя, забою правої половини грудної клітки з гематомою реберної дуги справа, гематоми пальця лівої стопи, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, та синця в ділянці третього міжребер`я справа, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Окрім цього, його протиправними діями припинено нормальну роботу громадського транспорту, внаслідок чого маршрутне таксі сполученням «Вокзал Люблинець» знято з рейсу та не прибуло до місця призначення, таким чином ним грубо порушено громадський порядок за ознакою особливої зухвалості.

Таким чином, ОСОБА_4 скоїв хуліганство, - грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.296 КК України.

Також, 03 квітня 2023 року, близько 15 год 00 хв, ОСОБА_4 , перебуваючи в спальній кімнаті квартири, розташованої на АДРЕСА_3 , на підгрунті давніх неприязних відносин з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , переслідуючи мету спричинення останньому тілесних ушкоджень, усвідомлюючи значення та суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно наніс ОСОБА_8 кулаком правої руки два удари в ділянку бокової поверхні грудної клітки зліва, в результаті чого останньому спричинено тілесні ушкодження у вигляді поєднаної тупої травми живота і грудної клітки з травматичним розривом селезінки, гемоперитонеуму, закритого перелому VIII ребра зліва по середньоаксілярній лінії з пневмотораксом зліва та з розвитком гострої постгеморагічної анемії, які згідно висновку експерта № 55 від 28.04.2023 за ступенем тяжкості відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя.

Своїми діями ОСОБА_4 спричинив умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КК України.

Крім того, ОСОБА_4 , 08 листопада 2024 року близько 20 години 55 хвилин, знаходячись в дворі житлового будинку, що за адресою: АДРЕСА_4 , в ході конфлікту, що раптово виник на грунті особистих неприязних відносин, з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , діючи з прямим умислом, спрямованим на спричинення останньому тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно наніс потерпілому два удари правою рукою по обличчю зліва, один удар лівою ногою по тулубу спереду та кілька ударів правою та лівою рукою по тулубу спереду, від чого потерпілий впав на землю. Продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно- небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, після того як ОСОБА_9 впав на землю, ОСОБА_4 умисно наніс три удари правою ногою, один удар лівою ногою, два удари правою рукою, кілька ударів руками та чотири удари ногою по тілу потерпілого, після чого покинув місце події. Однак, продовжуючи свої протиправні дії, він відразу повернувся назад та наніс потерпілому ОСОБА_9 ще один удар правою рукою по обличчю зліва.

В ході вчинення умисних протиправних дій ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку з забоєм та синцями обох повік обох очей, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, та забою грудної клітки зліва, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Своїми діями ОСОБА_4 завдав умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, вчинив тим самим кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.125 КК України.

Будучи допитаним у ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю. Пояснив суду, що вчинив кримінальні правопорушення за обставин, викладених у обвинувальних актах, в яких вірно відображено час, місце, спосіб, зміст діянь та їх мотиви. Щодо епізоду діяння від 15.03.2021 за ч.1 ст.296 КК України повідомив, що перебував у стані алкогольного сп`яніння та будучи агресивним розпочав сварку з потерпілим ОСОБА_6 , причин конфлікту не пам`ятає. У подальшому відшкодував потерпілому завдану кримінальним правопорушенням шкоду. З приводу епізоду від 03.04.2023 за ч.1 ст.121 КК України зазначив, що прийшов у гості до потерпілого ОСОБА_8 , який був винен йому гроші, однак борг не повертав, у зв`язку з чим він побив потерпілого. У подальшому примирився з ОСОБА_8 і претензій до нього останній не мав. По епізоду від 08.11.2024 за ч.2 ст.125 КК України вказав, що завдав тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 , оскільки той перед цим побив його, ОСОБА_4 побратима, також учасника бойових дій. Шкоду ОСОБА_9 не відшкодовував. У скоєних кримінальних правопорушеннях розкаюється, шкодує про вчинене, просить призначити найменш суворе покарання.

Потерпілий ОСОБА_6 до суду на розгляд кримінального провадження не з`явився, при цьому належно сповіщався про дату, час та місце розгляду справи, у своїй заяві від 25.11.2022, а далі у заяві від 02.04.2026, просив розглядати кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 за його відсутності, повідомив, що шкода йому відшкодована обвинуваченим у повному обсязі, претензій до нього не має.

Потерпілий ОСОБА_8 помер, що підтверджується актовим записом про смерть №321 від 16.12.2024, складеним Маневицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Камінь-Каширському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (т.1 а.с.184).

Потерпілий ОСОБА_9 у суд на розгляд кримінального провадження не з`явився, належно сповіщався про дату, час та місце розгляду справи, відтак суд, враховуючи можливість встановлення обставин кримінального провадження за його відсутності, ухвалив розглянути кримінального провадження за відсутності потерпілого.

Зважаючи на те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях при обставинах, викладених у обвинувальних актах, беручи до уваги, що прокурор та захисник також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження з питань речових доказів та ті, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях при обставинах, викладених в обвинувальних актах, доведена повністю.

Суд погоджується з кваліфікацією прокурором дій обвинуваченого за ч.1 ст.296, ч.1 ст.121 та ч.2 ст.125 КК України,

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та особу винного у їх сукупності, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин справи.

Так суд враховує, що вчинені обвинуваченим кримінальні правопорушення є згідно зі ст.12 КК України: тяжким злочином (ч.1 ст.121 КК України) і кримінальними проступками (ч.1 ст.296 та ч.2 ст.125 КК України).

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить:

- згідно з п.1 ч.1 ст.66 КК України його щире каяття за усіма епізодами діянь;

- відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення за епізодом діяння, передбаченого ч.1 ст.121 КК України;

- згідно з п.2 ч.1 ст.66 КК України добровільне відшкодування завданого збитку за епізодом діння, передбаченого ч.1 ст.296 КК України.

Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_4 суд визнає:

- відповідно до п.6 ч.1 ст.67 КК України вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку та у присутності дитини за епізодом діяння, передбаченого ч.1 ст.296 КК України;

- згідно з п.13 ч.1 ст.67 КК України вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння за епізодом діяння, передбаченого ч.1 ст.296 КК України.

Також, суд враховує, що обвинувачений за місцем проживання дільничним офіцером поліції ОСОБА_10 14.04.2021 охарактеризований посередньо, дільничним офіцером поліції ОСОБА_11 25.11.2024 охарактеризований негативно, водночас, є одруженим, має на утриманні малолітнього сина - ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , раніше не судимий, являється учасником бойових дій, нагороджений медаллю «Честь. Слава. Держава», відзнаками, у тому числі за поранення, почесним нагрудним знаком Головнокомандувача Збройних Сил України, з 15.12.2025 є особою з інвалідністю 3 групи, 30.01.2026 сплатив допомогу Збройним Силам України (військовій частині НОМЕР_3 ) у сумі 10000 гривень.

Відповідно до ст.50, 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів справедливості, індивідуалізації та законності, покарання повинно відповідати характеру вчинених дій, ступеню тяжкості скоєного та даним про особу винного.

Вирішуючи питання щодо виду та розміру покарання, яке слід призначити ОСОБА_4 , суд прийшов до висновку, що, враховуючи санкції ч.1 ст.296, ч.2 ст.125 та ч.1 ст.121 КК України за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.296 та ч.2 ст.125 КК України обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді пробаційного нагляду, за ч.1 ст.121 КК України покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк.

Враховуючи сукупність кримінальних правопорушень, остаточне покарання обвинуваченому суд вважає за необхідне визначити, згідно з положеннями ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкцією ч.1 ст.121 КК України, без ізоляції від суспільства, тобто із застосуванням ст.75 КК України строком на два роки, з покладенням обов`язків, визначених ч.1 ст.76 КК України.

04.04.2023 о 10 год. 30 хв. ОСОБА_4 затримано органом досудового розслідування за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України і 05.04.2023 слідчим суддею Ковельського міськрайонного суду Волинської області щодо нього обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, датою початку дії ухвали в частині строків тримання під вартою визначено 04.04.2023.

Ухвалою Волинського апеляційного суду від 13.04.2023 ухвалу слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 05.04.2023 щодо підозрюваного ОСОБА_4 скасовано та постановлено нову, якою обрано ОСОБА_4 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на 2 місяці.

12.06.2023 Ковельським міськрайонним судом Волинської області продовжено щодо ОСОБА_4 строк дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту на 2 місяці, до 12.08.2023 включно, з покладенням на нього обов`язку не відлучатися з місця проживання у певний час доби.

Отже, з 04.04.2023 по 13.04.2023 ОСОБА_4 утримувався в умовах попереднього ув`язнення, у зв`язку з чим, цей строк підлягає зарахуванню у строк покарання у виді позбавлення волі відповідно до ч.5 ст.72 КК України.

З 13.04.2023 по 12.06.2023 ОСОБА_4 знаходився в умовах домашнього арешту, відтак з урахуванням положень ч.5 ст.115 КПК України строк з 14.04.2023 по 12.06.2023 підлягає зарахуванню у строк покарання у виді позбавлення волі відповідно до ч.7 ст.72 КК України.

При цьому, суд відзначає, що статтю 72 КК України доповнено частиною 7 згідно з Законом України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» від 23.08.2023 № 3342-IX, який набрав чинності 28.03.2024, проте, з огляду на положення ч.1 ст.5 КК України, частина 7 статті 72 КК України підлягає застосуванню у даному кримінальному провадженні як така, що має зворотну дію у часі, оскільки поліпшує становище обвинуваченого.

Ухвалою суду від 05.05.2026 провадження:

- по цивільному позову, поданому прокурором Ковельської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Фінансового управління виконавчого комітету Ковельської міської ради до ОСОБА_4 про стягнення витрат понесених лікувальним закладом на лікування потерпілого, - закрито на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України у зв"язку з відсутністю предмета спору;

- по цивільному позову, поданому ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданих кримінальним правопорушенням, - закрито на підставі п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України у зв"язку з відмовою позивача від позову.

Запобіжного заходу на час винесення вироку щодо ОСОБА_4 не обрано.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Згідно ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.369, 373-375 КПК України,

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.296, ч.1 ст.121 та ч.2 ст.125 КК України,та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.296 КК України у виді пробаційного нагляду на строк 2 (два) роки;

- за ч.1 ст.121 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років;

- за ч.2 ст.125 КК України у виді пробаційного нагляду на строк 2 (два) роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов?язки, передбачені статтею 76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_4 :

- період його попереднього ув`язнення з 04.04.2023 по 13.04.2023 з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню покарання у виді позбавлення волі;

- період його домашнього арешту з 14.04.2023 по 12.06.2023 з розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

Скасувати арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 06.04.2023.

Речові докази:

- чорну кофту з написом «Adidas», належну ОСОБА_8 , яка зберігається у кімнаті зберігання речових доказів Ковельського РУП ГУНП у Волинській області, - знищити;

- DVD-R диск з відеозаписом обставин кримінального правопорушення 08.11.2024, що вилучений в ресторані «Classic», який зберігається у матеріалах кримінального провадження - залишити у матеріалах кримінального провадження;

- DVD-R диск з відеозаписами з нагрудних відеореєстраторів від 08.11.2024, який зберігається у матеріалах кримінального провадження - залишити у матеріалах кримінального провадження;

- СD-R диск з відеозаписом від 08.11.2024, скопійованим з мобільного телефону марки «Xiaomi Poco 3» ОСОБА_13 , який зберігається у матеріалах кримінального провадження - залишити у матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий:ОСОБА_1