Справа № 498/1894/25
Провадження № 1-кп/517/12/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2026 року с-ще Захарівка Одеської області

Захарівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши в судовому засіданні матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000399 від 26.05.2025 року, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України,

встановив:

До Захарівського районного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт з додатками, затверджений 30 жовтня 2025 року прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону, по кримінальному провадженню внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000399 від 26.05.2025 року, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України.

Прокурором було заявлено письмове клопотання про продовження строку покладених обов`язків, які діють під час запобіжного заходу у вигляді застави обвинуваченому ОСОБА_4 зазначивши, що ОСОБА_4 обвинучається у вчиненні кримінального порушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області обрано та діє запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 17.11.2025 включно.

Так, вказаною ухвалою одночасно визначений розмір застави у межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб( станом на 01.01.2025 року) в сумі 242240 грн. у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на дипозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, та/або суду; не відлучатися з села Нові Маяки Березівського району Одеської області без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт ( паспорти) для виїзду за кордон; заборонити спілкуватися зі свідками та потерпілою у даному кримінальному провадженні.

30.09.2025 року за підозрюваного ОСОБА_4 внесена застава.

Ухвалою Великомихайлівського районного суду Одеської області продовжено строк дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, які покладено на ОСОБА_4 .

Ухвалою Захарівського районного суду Одеської області продовжено строк дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, які покладено на ОСОБА_4 .

Водночас строк дії згаданої вище ухвали суду якою стосовно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід, закінчується 06.03.2026 року, а тому необхідно розглянути питання щодо продовження строку дії покладених на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Частиною 7 ст. 194 КПК України визначено, що обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цією статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст. 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

У статті 199 КПК України передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Отже, зважаючи на вимоги обумовленої статті, слід зауважити, що заявлені при обранні ОСОБА_4 запобіжного заходу ризики, визначені ст. 177 КПК України, на сьогодні не зменшились, продовжують мати місце, відтак виправдовують подальше покладення на обвинуваченого згаданих обов`язків , зокрема: п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України - переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Ризиком можливого переховування від органу досудового розслідування та суду, є те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України, який згідно ст. 12 КК України відносять до категорії тяжкого злочину та тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним (покарання у вигляді позбавлення волі від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до восьми років) дає підстави вважати, що останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Також, ОСОБА_4 є військовослужбовцем, і у разі наявного бойового розпорядження може бути відряджений до зони бойових дій де є можливість здійснити спробу залишити підконтрольну територію України під час безпосереднього виконання свої обов`язків військової служби з метою уникнення настання кримінальної відповідальності та його ув`язнення на підставі вироку суду. - п.3 ч.1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на свідків, потерпілих по вказаному кримінальному провадженню, оскільки їх покази є визначальними у кримінальному провадженні. Разом з тим, з метою укриття своєї злочинної діяльності може впливати на зазначених осіб, щоб ті утримались від спілкування з правоохоронними органами. ОСОБА_4 є військовослужбовцем у зв`язку із покладеними на нього обов`язками військової служби має доступ до зброї, що може призвести до її використання для впливу на свідків та потерпілих шляхом залякування та погрозою застосування насильства.

Зазначений ризик також обґрунтовується тим, що відповідно до передбаченої КПК процедури показання свідків отримуються спочатку на стадії досудового розслідування шляхом їх допиту слідчим чи прокурором, а згодом після направлення обвинувального акта до суду такі показання отримуються та перевіряються на стадії судового розгляду шляхом безпосереднього допиту особи в судовому засіданні (статті 23, 224, 352 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України), оскільки жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Тобто ризик впливу на свідків існує до моменту безпосереднього надання під час судового розгляду показань свідками, й тому заборона спілкуватися з певними особами як наслідок можливості ймовірного впливу на них - це об`єктивна необхідність забезпечення показань учасників кримінального провадження, які мають доказову силу. - п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином шляхом невиконання або неналежного виконання обов`язків покладених на нього, як на обвинуваченого у кримінальному провадженні в разі обрання йому більш м`якого виду запобіжного заходу; - п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - вчинити інше кримінальне правопорушення, що обумовлюється військовою агресією проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку. Вказаний ризик підтверджує те, що теперішня криміногенна та економічна обстановка в Україні може схилити особою нового злочину. Відтак, вищеописані обставини є достатніми для переконання того, що не продовження строків дії раніше покладених на ОСОБА_4 обов`язків чи застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти доведеним і наголошеним ризикам та забезпечити виконання обвинуваченого покладених на нього процесуальних обов`язків під час судового розгляду.

Крім того, захисник обвинуваченого звернувся до суду з клопотанням про зупинення розгляду кримінального провадження, посилаючись на те, що обвинувачений проходить військову службу у Збройних Силах України, а саме у військовій частині НОМЕР_1 за призовом під час мобілізації, тому не має можливості у зв`язку із виконанням своїх обов`язків за місцем несення служби повноцінно реалізувати свої права, передбачені процесуальним законодавством.

Також в судове засідання захисник ОСОБА_5 надіслав суду письмове клопотання про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначеним розміром застави у розмірі 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб у сумі 242240 гривень на особисте зобов`язання. Просив застосувати запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання та скерувати частину застави на рахунок Збройних Сил України, а решту відповідно повернути заставодавцю.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання про продовження строку покладених обов`язків, які діють під час запобіжного заходу у вигляді застави обвинуваченому ОСОБА_4 та просив задовольнити його, посилаючись на обставини викладені у вказаному клопотанні. В задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу, просив суд відмовити. Крім того, прокурор заперечував проти задоволення клопотання про зупинення розгляду кримінального провадження, посилаючись на те, що будь-яких доказів з приводу виконання обов`язків щодо здійснення безпосередньо обвинуваченим бойових дій чи перебування в зоні бойових дій суду не надано, а тому немає жодних підстав зупиняти кримінальне провадження та просив відмовити у задоволенні клопотання сторони захисту.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження йому строку покладених обов`язків, які діють під час запобіжного заходу у вигляді застави. Просив суд задовольнити клопотання його захисника про зупинення розгляду кримінального провадження та про зміну запобіжного заходу із застави на особисте зобов`язання.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 , адвокат ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, проте надіслав письмову заяву в якій просить суд провести судове засідання без його участі та заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку покладених обов`язків, які діють під час запобіжного заходу у вигляді застави. Також просив суд задовольнити його клопотання про зміну запобіжного заходу та зупинення розгляду кримінального провадження у повному обсязі.

Неповнолітня потерпіла та її законний представник в судове засідання не з`явилися, проте надали спільну заяву про розгляд кримінального провадження без їх участі.

Вирішуючи клопотання прокурора про покладення на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, суд приходить до наступних висновків.

Ухвалою слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області відносно обвинуваченого ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 17.11.2025 включно.

Судом встановлено, що в інтересах ОСОБА_4 30.09.2025 року внесено заставу, визначену судом, та покладено виконання обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора, та/або суду; не відлучатися з села Нові Маяки Березівського району Одеської області без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон; заборонити спілкуватися зі свідками та потерпілою у даному кримінальному провадженні.

Ухвалою судді Захарівського районного суду Одеської області від 05.01.2026 року на обвинуваченого ОСОБА_4 покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора, та/або суду; не відлучатися з села Нові Маяки Березівського району Одеської області без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон; заборонити спілкуватися зі свідками та потерпілою у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до частини 5 статті 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з свідками у чи будьякою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Згідно ч.7 ст. 194 КПК України, обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Надані стороною обвинувачення докази доводять обставини, які свідчать про: наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики передбачені ст.177 КПК України, а саме: ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення злочину, що відноситься до категорії тяжких та за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років , може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих по вказаному кримінальному провадженню, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обставин, що могли б свідчити про можливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосування інших запобіжних заходів, на даний час не встановлено.

Продовження обов`язків необхідно для забезпечення здійснення судового провадження, яке з об`єктивних причин не закінчено на даний час.

Враховуючи викладене, а також з огляду на те, що в ході розгляду клопотання не було встановлено даних, які б свідчили про зміну обставин, що стали підставою для покладення на обвинуваченого обов`язків визначених ухвалою судді, клопотання підлягає задоволенню.

Заслухавши думки сторін, дослідивши матеріали кримінального провадження, які стосуються питання заявленого клопотання, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні клопотання захисника про зупинення кримінального провадження з наступних підстав.

Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 за № 5/6267 від 03.11.2025 року обвинувачений ОСОБА_4 перебуває на військовій службі за мобілізацією.

Згідно ч.1 ст. 335 КПК України у разі якщо обвинувачений був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, суд зупиняє судове провадження стосовно такого обвинуваченого до його звільнення з військової служби.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» Збройні Сили України та інші військові формування комплектуються військовослужбовцями шляхом: призову громадян України на військову службу; прийняття громадян України на військову службу за контрактом.

Зупинення судового провадження у справі є тимчасовою перервою у здійсненні провадження судом, що викликана однією із визначених у ст. 335 КПК України обставин, після усунення якої судове провадження продовжується. Тобто рішення про зупинення судового провадження не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню, а лише відтерміновує його в часі (ухвала Верховного Суду від 01.01.2023 року №991/4509/22, провадження №51-4269ск22).

Якщо положення ч.1 ст. 335 КПК України сприймати як такі, що безальтернативно вимагають зупинення судового провадження у випадку призову за мобілізацією обвинуваченого, то можна дійти висновку, що законодавець не врахував засади кримінального провадження при формулюванні відповідних положень. Однак ч.3 ст.7 КПК України вказує, що зміст та форма кримінального провадження в умовах воєнного стану повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей здійснення кримінального провадження, визначених розділом IX-1 цього Кодексу.

Конструкція ст. 335 КПК України дозволяє дійти висновку, що зупинення судового провадження можливе за наявності об`єктивних перешкод для його продовження. Наприклад, у випадку ухилення обвинуваченого від явки до суду, суд може прийняти рішення щодо приводу обвинуваченого (ст.140 КПК України), накладення на нього грошового стягнення (ст.139 КПК України) або ж звернення застави у дохід держави (ст.182 КПК України). Зупинення з підстав захворювання обвинуваченого на психічну чи іншу тяжку тривалу хворобу можливе у тих випадках, коли ця хвороба виключає його участь у судовому провадженні. Ці висновки щодо тлумачення положень ст. 335 КПК України забезпечують дотримання належної правової процедури та з урахуванням диференціації процесуальної форми дозволяють уникнути надмірного формалізму у правозастосуванні.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що положення ст. 335 КПК України у частині зупинення судового провадження у зв`язку із мобілізацією не є імперативними.

На відміну від інших підстав для зупинення судового провадження, при зупиненні у зв`язку із мобілізацією обвинуваченого необхідно враховувати реальну можливість його участі у судових засіданнях, зокрема виходячи з 1) роду військ, 2) завдань, які виконує відповідний військовій підрозділ, його дислокації, 3) посади обвинуваченого тощо.

Згідно з приписами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Положення ч.1 ст.21 КПК України гарантують кожному право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Відповідно до ч.1 ст.28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені КПК України строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Згідно вимог ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є, зокрема захист особи від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Отже, справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку є необхідним, в тому числі, задля захисту прав саме обвинуваченого, а збільшення судового розгляду в часі (зумовлене зупиненням), навпаки, може призвести до порушення прав, в тому числі і прав обвинуваченого ОСОБА_4 .

Будь-яких доказів того, що обвинувачений ОСОБА_4 бере участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, що передбачає його фактичне знаходження на лінії зіткнення та безпосередньої участі у бойових діях, внаслідок чого останній не може брати участь у судових засіданнях безпосередньо в приміщенні суду або в режимі відеоконференції, суду не надано.

Верховний Суд висловився про недостатність формального перебування у ЗСУ для зупинення провадження, у справі необхідно встановити, що військова частина, де проходить службу особа, переведена на воєнний стан та виконує бойові завдання у зоні бойових дій. На це вказав Верховний Суд у своїй постанові від 13 березня 2025 року по справі 904/4027/22

З огляду на зазначені вище обставини, відсутні об`єктивні перешкоди для продовження судового провадження у цьому кримінальному провадженні, що виключає необхідність у його зупиненні.

Розглянувши клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу та підстави заявленого клопотання, вислухавши думку прокурора, обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає клопотання захисника є таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів вищевказаного кримінального провадження вбачається, що обвинуваченому ОСОБА_4 згідно ухвали слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 24.09.2025 року обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою з можливістю внесення застави в сумі 242240 грн, яка в подальшому була внесена за обвинуваченого ОСОБА_4 заставодавцем ОСОБА_6 .

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до п. 4,5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад п`ять років або ж до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Метою продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому є забезпечення виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків, а також запобігання здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений може переховуватись від суду, вчиняти тиск на свідків у даному кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню.

Застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, про який вказує у своєму письмовому клопотанні адвокат ОСОБА_5 неможливе, оскільки ще існують зазначені ризики, а тому клопотання захисника про обрання більш м`якшого запобіжного заходу обвинуваченому, задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 21, 28, 177, 194, 199, 335, 369-372 КПК України, суд,

постановив:

Клопотання прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 про продовження покладених обов`язків, передбачених частиною 5 статті 194 КПК України в рамках запобіжного заходу у вигляді застави ОСОБА_4 задовольнити.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 строком на 60 днів, тобто до 26.04.2026 року включно, у межах раніше застосованого запобіжного заходу у виді застави у раніше визначеному розмірі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, та/або суду;

- не відлучатися з села Нові Маяки Березівського району Одеської області без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон;

- заборонити спілкуватися зі свідками та потерпілою у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Встановити строк дії ухвали в частині продовження покладених обов`язків, передбачених частиною 5 статті 194 КПК України в рамках запобіжного заходу у вигляді застави до 26.04.2026 року включно.

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про зупинення кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000399 від 26.05.2025 року, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України - відмовити.

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу із застави, застосованої на підставі ухвали суду на особисте зобов`язання - відмовити.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, неповнолітній потерпілій і її законному представнику та прокурору Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону - для відома.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: