Справа № 296/8429/25
У Х В А Л А

Іменем України

про застосування запобіжного заходу

01 серпня 2025 рокум. Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м.Житомира ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця російської федерації, громадянина України, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, в якому просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Слідчим відділом СУ ГУНП в Житомирській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000065 від 27.01.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 311, ч. 2 ст. 317 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що з метою отримання незаконного прибутку, не пізніше 14.11.2023 у ОСОБА_5 виник умисел, спрямований на вчинення дій, пов`язаних із незаконним обігом психотропних речовин.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне виготовлення з метою збуту та збут психотропних речовин, ОСОБА_5 не пізніше 14.11.2023, більш точні дата та час органом досудового розслідування не встановлені, за невстановлених обставин вступив у попередню змову із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

В подальшому ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , перебуваючи в приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 , на земельній ділянці з кадастровим номером №:07:008:0037, у період часу з 08 год. 08 хв. 14.11.2023 до 23 год. 37 хв. 30.11.2023, використовуючи складові частини, пристосовані знаряддя та засоби, незаконно виготовили з метою подальшого збуту психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, загальною масою не менше 0,01009 грам (вага відібраного зразка), яку незаконно зберігали для подальшого збуту.

Продовжуючи свої кримінально протиправні дії, ОСОБА_5 , діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , перебуваючи в приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 , на земельній ділянці з кадастровим номером №:07:008:0037, у період часу з 21 год. 31 хв. 14.12.2023 до 17 год. 53 хв. 19.12.2023, використовуючи складові частини, пристосовані знаряддя та засоби, незаконно виготовили з метою подальшого збуту психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, загальною масою не менше 0,1206 грам (вага відібраного зразка), яку незаконно зберігали для подальшого збуту.

На підставі викладеного, 01.08.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю російської федерації, громадянину України, проживаючому та зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Метою застосування стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є необхідність запобігання наявних ризиків, передбачених п. п. 1,2,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Захисник ОСОБА_6 щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечив. Вказав, що підозра необгрунтована. Не погоджується з підозрою відповідно до ст. 307 ККУ. У підозрюваного є джерело заробітку - він таксист. Підозрюваний не може впливати на свідків. Підстави щодо підтвердження ризиків не доведено. Просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, навіть цілодобовий. На утриманні підозрюваний має двоє батьків пенсійного віку. Застосування нічного домашнього арешту, буде найбільш доцільно. Щодо застави, то захисник погоджується на 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав позицію свого захисника. Повідомив, що раніше не притягувався до кримінальної відповідальності. Вину свою не визнає. Готовий співпрацювати зі слідством і не має на меті переховуватися.

Заслухавши прокурора, захисника, підозрюваного, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають підстави вважати, що дане клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу (ч.1 ст.183 КПК України).

Відповідно до п.3 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Слідчий суддя зауважує, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, який передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років, а тому до останнього може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Частиною 1 статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання (ч.4 ст.194 КПК України).

З огляду на матеріали клопотання ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, що підтверджується доказами долученими до матеріалів клопотання.

Обґрунтовуючи необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий вказує на можливість підозрюваного ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, знищити, переховувати, спотворити речові докази, незаконно впливати на свідків кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інші кримінальні правопорушення.

При встановленні наявності ризику того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, слідчий суддя не може орієнтуватися лише на суворість можливого вироку.

Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на низку інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі, або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko проти Росії, § 106). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev проти Молдови, § 58).

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України», наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами. Як зазначено в п.111-112 Рішення ЄСПЛ «Белеветський проти Росії» - обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням п.4 ст.5 Конвенції.

З матеріалів справи встановлено, що ризик переховування від суду та слідства є малоймовірним, оскільки грунтується виключно на припущенні слідчого про бажання підозрюваного ухилитися від кримінальної відповідальності за вчинення злочину.

Слідчий суддя вважає необгрунтованим ризик знищити, переховувати, спотворити речові докази, передбачений п.2 ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до матеріалів клопотання слідчого, підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення кримінальної відповідальності, перешкоджанню всебічного, повного та неупередженого встановлення обставин вчиненого злочину, може вчиняти спроби протиправного впливу на свідків кримінального провадження будь яким шляхом для зміни (відмови) від показів останніх. Зокрема, кримінальне провадження перебуває на початковій стадії досудового розслідування, яка потребує з`ясування обставин вчинення злочину шляхом, зокрема, проведення допитів свідків, а тому вказаний ризик має високий ступінь ймовірності.

Крім того, повне коло співучасників органом досудового розслідування достовірно не встановлене. Складність в ідентифікації осіб, співпричетних до вчинення кримінальних правопорушень обумовлена тим, що вищевказані особи діяли у співучасті, використовували засоби конспірації.

Ознайомившись з матеріалами досудового розслідування в обсязі, доданому до клопотання про застосування запобіжного заходу, підозрюваний ОСОБА_5 може вчиняти спроби спілкуватися із співучасниками, у тому числі дистанційно, використовуючи досягнення науки і техніки у сфері інформаційних та телекомунікаційних технологій, та повідомляти останнім про докази, які перебувають у розпорядженні органів слідства, про необхідність знищити та приховати інші докази, про існування яких стороні обвинувачення наразі не відомо. Крім того, підозрюваний може орієнтувати інших співучасників про необхідність переховуватися з метою уникнення кримінальної відповідальності та ускладнити процес доказування вчинення кримінального правопорушення з кваліфікуючою ознакою за попередньою змовою групою осіб.

Також існує ризик передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме вчинення іншим кримінальних правопорушень. Зокрема ОСОБА_5 може продовжити вчиняти аналогічні злочини, оскільки постійного джерела доходів він не має, а вчинення злочинів є основним та можливо єдиним джерелом доходів для існування, а тому є достатньо підстав вважати, що перебуваючи на волі ОСОБА_5 буде вчиняти нові кримінальні правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних звязків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Оцінюючи в сукупності тяжкість та обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, на утриманні має двох батьків пенсійного віку, слідчий суддя вважає, що застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не викликано об`єктивною необхідністю і не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного.

На переконання слідчого судді прокурором не доведено неможливість застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи зазначені вище обставини, на думку слідчого судді наявні підстави вважати, що запобіжний захід у вигляді домашнього в нічний час відповідає особі підозрюваного, буде співмірним з існуючими ризиками і зможе забезпечити належне виконання останнім процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На викладеного, керуючись ст.ст. 181, 183, 184, 193, 194, 196, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання слідчого відмовити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 30.09.2025р. включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні процесуальні обов`язки:

1) заборонити цілодобово залишати житло, за адресою: АДРЕСА_1 ;

2) прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватись від спілкування із підозрюваними та свідками у кримінальному провадженні;

5) у разі наявності, здати на зберігання до відповідних органів державної влади, зокрема до управління Державної міграційної служби України або до органу досудового розслідування, свій паспорт для виїзду закордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

6) носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Виконання ухвали доручити органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчих у провадженні яких перебуває дане кримінальне провадження.

Строк дії ухвали - до 30.09.2025р. включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 07.08.2025р. о 14:00

Слідчий суддя ОСОБА_1