печерський районний суд міста києва
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.02.2026 року місто Київ

Печерський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за №0000433 від 11.03.2024 року, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Києва, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не адвоката, не депутата, раніше не судимого,

обвинуваченого в вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 425 КК України,

В С Т А Н О В И В:

19.01.2006 наказом командувача військової частини НОМЕР_1 від 19.01.2006 № 5 о/с прапорщика ОСОБА_4 призначено на посаду начальника складу артилерійського озброєння і боєприпасів військової частини НОМЕР_1 Внутрішніх військ МВС України.

30.05.2016 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України № 33о/с старшого прапорщика ОСОБА_4 призначено на посаду начальника складу озброєння та боєприпасів господарчого взводу батальйону охорони та забезпечення (дипломатичних представництв і консульських установ іноземних держав) цієї ж військової частини.

03.11.2022 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України № 37о/с майстер-сержанта ОСОБА_4 призначено на посаду техніка майстерні з ремонту озброєння та автомобільної техніки цієї ж військової частини.

Крім того, 02.02.2022 ОСОБА_4 уклав контракт про проходження громадянами України військової служби у Національній гвардії України на посадах офіцерського складу строком на один рік.

15.06.2023 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України №29 о/с майстер-сержанта ОСОБА_4 призначено на посаду штаб-сержанта другої категорії технічної частини цієї ж військової частини.

08.11.2023 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України № 57о/с майстер-сержанта ОСОБА_4 призначено на посаду штаб-сержанта другої категорії служби ракетно-артилерійського озброєння секції озброєння і техніки цієї ж військової частини.

17.01.2024 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України № 19 на майстер-сержанта ОСОБА_4 покладено тимчасове виконання обов`язків за вакантною посадою начальника складу озброєнь та боєприпасів господарського взводу військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про оборону України» № 1932-XII від 06.12.1991 та ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» № 389-VIII від 12.05.2015 воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Статтею 1 указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 № 2119-IX, Указом від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX, Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-IX, Указом від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-IX та Указом від 7 листопада 2022 року № 757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738-IX, Указом від 06 лютого 2023 року № 58/2023, затвердженим Законом України від 07 лютого 2023 року № 2915-IX, Указом від 01 травня 2023 року № 254/2023, затвердженим Законом України від 02 травня 2023 року № 3057-IX, Указом від 26 липня 2023 року № 451/2023, затвердженим Законом України від 27 липня 2023 року № 3275-IX, Указом від 06 листопада 2023 року № 734/2023, затвердженим Законом України від 08 листопада 2023 року № 3429-IX в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022, якій неодноразово продовжувався, до 09 листопада 2024 року.

У зв`язку з чим в Україні відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» з 24 лютого 2022 року розпочався воєнний стан, який діяв на момент вчинення кримінального правопорушення та який діє до теперішнього часу.

У відповідності до ст. ст. 17, 65 Конституції України ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України символів є обов`язком громадян України.

Також, згідно зі положеннями ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Національну гвардію України», Національна гвардія України є військовим формуванням з правоохоронними функціями, що входить до системи Міністерства внутрішніх справ України і призначено для виконання завдань із захисту та охорони життя, прав, свобод і законних інтересів громадян, суспільства і держави від кримінальних та інших протиправних посягань, охорони громадської безпеки і порядку та забезпечення громадської безпеки, а також у взаємодії з правоохоронними органами - із забезпечення державної безпеки і захисту державного кордону, припинення терористичної діяльності, діяльності незаконних воєнізованих або збройних формувань (груп), терористичних організацій, організованих груп та злочинних організацій.

Національна гвардія України бере участь відповідно до закону у взаємодії зі Збройними Силами України у відсічі збройній агресії проти України та ліквідації збройного конфлікту шляхом ведення воєнних (бойових) дій, а також у виконанні завдань територіальної оборони.

Статтею 3 Закону України «Про Національну гвардію України» визначено, що діяльність Національної гвардії України ґрунтується на принципах верховенства права, забезпечення дотримання прав і свобод людини

і громадянина, позапартійності, безперервності, законності, відкритості для демократичного цивільного контролю, прозорості, відповідальності, централізованого керівництва та єдиноначальності.

Згідно із ст. 4 Закону України «Про Національну гвардію України» Національна гвардія України у своїй діяльності керується Конституцією України, цим та іншими законами України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актами Президента України і Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них нормативно-правовими актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, майстер-сержант ОСОБА_4 зобов`язаний, зокрема, свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги; сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; берегти державне майно; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

Так, проходячи військову службу за контрактом, на посаді начальника складу озброєння та боєприпасів майстер-сержант ОСОБА_4 , відповідає за приймання та видачу, правильне зберігання, якісний стан, повну наявність та своєчасний облік матеріальних засобів, підтримку внутрішнього порядку, зобов`язаний знати номенклатуру матеріальних засобів, які зберігаються на складі, слідкувати за їх комплектністю, наявністю та якісним станом, суворо виконувати правила приймання, зберігання, видавання та здавання матеріальних засобів, не допускати випадків псування та нестач, приймати та видавати матеріальні засоби за встановленими документами, знати та виконувати порядок документообігу о обліку служби, вести кількісний та якісний облік матеріальних засобів, що знаходяться на складі, щоденно подавати у діловодство служби ракетно-артилерійського озброєння секції озброєння і техніки прибутково-видаткові документи за минулий день, слідкувати за своєчасним поновленням матеріальних засобів, що зберігаються на складі.

Відповідно до примітки 1 статті 425 КК України під військовими службовими особами розуміються військові начальники, а також інші військовослужбовці, які обіймають постійно чи тимчасово посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування.

Отже, у відповідності до примітки 1 ст. 425 КК України майстер-сержант ОСОБА_4 обіймаючи посаду начальника складу озброєнь та боєприпасів військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України є військовим начальником, отже є військовою службовою особою.

Проте, діючи всупереч вищеперерахованих вимог законодавства майстер-сержант ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби (військове кримінальне правопорушення) при наступних обставин.

Так, у зв`язку з переміщенням до військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України начальника складу озброєння та боєприпасів господарчого взводу військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, сержанта ОСОБА_7 , командиром військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України видано наказ від 12.01.2024 №27 про приймання-передачу справ та посади начальника складу озброєння та боєприпасів.

У вищевказаному наказі, наказано штаб-сержанту 2-ї категорії служби ракетно-артилерійського секції озброєння і техніки майстер-сержанту ОСОБА_4 тимчасово прийняти справи та посаду начальника складу озброєння та боєприпасів сержанта ОСОБА_7 до 17.01.2024.

17.01.2024 згідно акту прийому передачі справ та посади начальника складу озброєння та боєприпасів вказано, що комісія, а також особа, що тимчасово приймає посаду начальника складу озброєння та боєприпасів майстер-сержант ОСОБА_4 , у період з 15.01.2024 до 17.01.2024 здійснив прийом-передачу справ та посади начальника складу озброєння та боєприпасів.

Також при перевірці встановлено: фактична наявність зброї, боєприпасів, засобів індивідуального захисту та активної оборони у наявності та відповідає обліковим даним. Інвентаризаційні описи №№ 8,9,12,13 опрацьовані в повному обсязі, випадків втрат та нестач комісією не зафіксовано.

Після цього, 17.01.2024 тимчасово виконуючий обов`язки начальника складу озброєння і боєприпасів, майстер-сержант ОСОБА_4 , рапортував командиру військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, що всі матеріальні цінності оприбутковані та прийняті ним на відповідальне зберігання, якісний стан відповідає критеріям.

У подальшому, 15.03.2024 під час проведення позапланової інвентаризації матеріальних цінностей на складі озброєння та боєприпасів господарчого взводу військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, що рахувалося за майстер-сержантом ОСОБА_4 виявлено нестачу майна на суму: 863 700, 38 грн, а саме: прилад нічного бачення AN/PVS-14 (заводський номер 74366872) 1 комп., залишкова вартість 70 193,27 грн., прилад нічного бачення AN/PVS-14 (заводський номер 74366275) 1 комп., залишкова вартість 70 193,27 грн., прилад нічного бачення AN/PVS-14 (заводський номер 74366338) 1 комп., залишкова вартість 70 193,27 грн., прилад нічного бачення AN/PVS-14 (заводський номер 74366671) 1 комп., залишкова вартість 70 193,27 грн., прилад нічного бачення PVS-14 (заводський номер 159515) 1 комп., залишкова вартість 151 368,44 грн., прилад нічного бачення PVS-14 (заводський номер 159326) 1 комп., залишкова вартість 151 368,44 грн., нічний монокуляр Argus фірми THEON (заводський номер 12-0808), 1 шт., залишкова вартість 78 975,00 грн., вставка в бронежилети, 16 шт., залишкова вартість 11 140 грн., шолом кулезахисний «Каска 1-М», 10 шт., залишкова вартість 20812, 50 грн., шолом протикулевий «Сокіл-1», 3 шт., залишкова вартість 223, 05 грн, захисний шолом 1 шт., залишкова вартість 1898, 05 грн., шолом сталевий армійський СШ-68, 1 шт., залишкова вартість 4, 32 грн., кобура класична до «Форт-14ТП» 1 шт., залишкова вартість 37, 50 грн.

Таким чином, майстер-сержант ОСОБА_4 , у період з 17.01.2024 до 15.03.2024, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, тимчасово обіймаючи посаду начальника складу озброєнь та боєприпасів військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, будучи військовою службовою особою, діючи з необережністю, всупереч інтересам служби, в порушення статутних та функціональних обов`язків, виходячи з хибно зрозумілих інтересів служби, неналежно виконуючи свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, перебуваючи за місцем дислокації військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, за адресою: АДРЕСА_1 , в умовах воєнного стану, не забезпечив належний контроль за наявністю ввіреного йому військового майна військової частини НОМЕР_3 Національної гвардії України та його зберіганням, тим самим не забезпечив такий порядок зберігання, який унеможливлював би втрати військового майна на загальну суму 863 700,38 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою в скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст.425 КК України, визнав повністю та пояснив, що місце та час, обставини вчинення кримінального правопорушення, що вказані в обвинувальному акті відповідають дійсності, зазначив, що нажаль не забезпечив належний контроль за наявністю ввіреного йому військового майна військової частини НОМЕР_3 Національної гвардії України та його зберіганням. Щиро кається, вчинив злочин ненавмисно, цивільний позов у кримінальному провадженні визнає.

В зв`язку з тим, що обвинувачений повністю визнав свою вину та погодився з кваліфікацією вчиненого ним злочину, учасники судового провадження не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і під час судового розгляду обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів щодо обставин, які характеризують особистість обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, а дослідження інших доказів у провадженні не здійснювалось. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння зазначеними вище учасниками судового провадження обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність їх позиції та роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Дослідження фактичних обставин справи було обмежено допитом обвинуваченого.

Покази ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності її позиції.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 4 ст.425 КК України як недбале ставлення військової службової особи до служби, якщо це заподіяло істотну шкоду, вчинене в умовах воєнного стану.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на вимоги ст. 65 КК України та роз`яснення, викладені в пункті 1 постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2013 №7, зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, його вік та соціальне положення, стан здоров`я, характер, мотиви та обставини вчиненого кримінального правопорушення, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 військовий пенсіонер, має постійне місце мешкання, за місцем служби характеризується позитивно, раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, має незадовільний стан здоров`я, надав суду зізнавальні покази, подав суду клопотання про розгляд справи в порядку, предбаченому ч. 3 ст. 349 КК України, щиро розкаявся в скоєному, дає критичну оцінку своїм діям.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Суд, враховуючи, що вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення є тяжким злочином, виходячи із фактичної тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення зокрема, характеру діяння, обстановки, способу і місця його вчинення, з урахуванням форми, ступеня вини, обставин, що характеризують поведінку обвинуваченого до вчинення кримінального правопорушення, обставин, що безпосередньо пов`язані із вчиненням кримінального правопорушення, та характеризують поведінку останнього після вчинення кримінального правопорушення, та індивідуальних особливостей обвинуваченого, зокрема способу життя, характеризуючи його данні, вік, а також наявність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відсутність обтяжуючих відповідальність обставин, вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням. Тому обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк у межах, визначених відповідною санкцією статті, при чому суд вважає можливим звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням із застосуванням ст. 75 КК України, з покладенням на нього передбачених ст. 76 КК України обов`язків. Саме таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Зазначене у своїй сукупності утворює підставу для висновку суду про доцільність застосування до ОСОБА_4 положення ст. 75 та ст. 76 КК України, призначивши покарання з іспитовим строком один рік з визначенням відповідних обов`язків судом, передбачених ч.1 ст. 76 КК України, оскільки таке покарання буде відповідати вимогам закону та особі винного.

Такі висновки узгоджуються із правовими позиціями Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005), в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005), згідно до яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значими, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотпримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16.10.2008) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий тягар для особи».

Підсумовуючи все вище зазначене, суд вважає, що саме дана міра покарання відносно обвинуваченого є необхідною і достатньою для виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та особу обвинуваченого.

Положеннями ч.1 ст.56 КПК України передбачено, що потерпілий має право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом.

Представником цивільного позивача - Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України заявлено цивільний позов на суму 828 860,60 грн., яку в подальшому в судовому засіданні зменшено до 695 445, 02 грн. про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Цивільний відповідач - обвинувачений ОСОБА_4 цивільний позов на заявлену суму 695 445, 02 грн визнав в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.

Згідно з ч.1 ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, в залежності від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Вина відповідача ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними стороною обвинувачення та дослідженими у кримінальному провадженні доказами. Наведене свідчить про наявність протиправної поведінки, вини відповідача у формі необережності виду кримінальної протиправної недбалості (ст.ст.23, 25 КК України), факту заподіяння шкоди та причинно-наслідкового зв`язку між завданою шкодою та його діями. Цивільний відповідач ОСОБА_4 позов визнав.

Розмір спричиненої Військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України матеріальної шкоди, викликаної нестачею матеріальних цінностей номенклатури служби ракетно-артилерійського озброєння, як встановлено в ході судового розгляду, становить 695 445, 02 грн.

З огляду на зазначене, цивільний позов слід задовольнити та стягнути ОСОБА_4 на користь Військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України матеріальну шкоду в сумі 695 445, 02 грн.

Підстави для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили відсутні.

Процесуальні витрати на залучення експерта відсутні.

Згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Разом з тим, суд позбавлений можливості вирішити долю речових доказів у порядку ст. 100 КПК України, оскільки речові докази стороною обвинувачення суду не надавались, а прокурором не надано постанови про визнання речовими доказами у кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 129, 368, 370, 373, 374 КПК України,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.425 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов, заявлений у кримінальному провадженні Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про стягнення заподіяної шкоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ), на користь Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) в рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, грошові кошти в сумі 695 445 (шістсот дев"яносто п"ять тисяч чотириста сорок п"ять) грн. 02 коп.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Головуючий суддя ОСОБА_1