Провадження №1-кп/761/875/2026
В И Р О К

іменем України

09 березня 2026 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Києві в приміщенні суду обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000873 від 30 липня 2025 року щодо:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Херсон, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 111-1 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В:

Починаючи з 20.02.2014 з метою блокування та захоплення адміністративних будівель і ключових об`єктів військової та цивільної інфраструктури для забезпечення військової окупації та подальшої анексії Російською Федерацією території АР Крим і м. Севастополь, на виконання наказів представників влади РФ та Збройних сил РФ, на територію півострову Крим військовим морським та повітряним транспортом здійснено вторгнення окремих підрозділів ЗС РФ.

Виконання вищевказаних дій надало змогу представникам влади та службовим особам ЗС РФ забезпечити військову окупацію території півострова Крим, проведення диверсій, блокування військових частин, установ та органів військового управління ЗС України та інших військових формувань, державних органів і органів місцевого самоврядування, ведення іншої підривної діяльності, організацію проведення незаконних сепаратистських референдумів, спрямованих на порушення територіальної цілісності України, проголошення, так званої, Республіки Крим суверенною державою, підписання 18.03.2014 незаконного Договору «Про прийняття до РФ Республіки Крим і створення у складі РФ нових суб`єктів» та його ратифікацію Радою Федерації РФ 21.03.2014, що призвело до тяжких наслідків у вигляді порушення територіальної цілісності України та заподіяння збитків у вигляді втрати об`єктів державної власності.

З огляду на викладене, між державами РФ та Україна з 20 лютого 2014 року триває збройний конфлікт міжнародного характеру.

24.02.2022 РФ здійснено повномасштабне військове вторгнення на територію України, розпочато ведення агресивної війни проти України, захоплення її території, яке на даний час триває.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією РФ проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, який діє на даний час.

Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і РФ 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами, є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

У зв`язку з агресією РФ відносно України наприкінці лютого 2014 року через систематичне порушення загальновизнаних норм міжнародного права, права людини, в тому числі право на життя мирних громадян України, які стали заручниками терористів на окупованій території Донбасу, очевидною причетністю РФ до терактів на території України, зокрема, збиття цивільного пасажирського літака рейсу МН17, трагедій у Волновасі, Донецьку та Маріуполі постановою Верховної Ради України «Про Звернення Верховної Ради України до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу про визнання Російської Федерації державою-агресором» за №129-VIII від 27.01.2015, Верховна Рада України визнала РФ державою-агресором.

Всупереч вказаним нормам, Президент РФ ОСОБА_6 , а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади РФ, діючи всупереч вимогам п. п. 1, 2 Меморандуму, про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору, про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (XXV) від 21.12.1965 № 2131 (XX), від 14.12.1974 № 3314 (XXIX), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів ЗС РФ на територію України.

Так, 24.02.2022 на виконання вищевказаного наказу військовослужбовці ЗС РФ шляхом збройної агресії із застосуванням зброї незаконно вторглись на територію України через державні кордони України в Автономній Республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, Київській та інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, житлові масиви та інші цивільні об`єкти та здійснили окупацію частини території України, чим вчинили дії, направлені на зміну меж території та державного кордону України та порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

24.02.2022 Постановою Правління НБУ № 18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» зупинено здійснення обслуговуючими банками видаткових операцій за рахунками резидентів Російської Федерації/Республіки Білорусь, за рахунками юридичних осіб (крім банків), кінцевими бенефіціарними власниками яких є резиденти Російської Федерації/Республіки Білорусь.

03.03.2022 постановою Кабінету Міністрів України № 187 «Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації» встановлено мораторій (заборону) на виконання, у тому числі в примусовому порядку, грошових та інших зобов`язань, кредиторами (стягувачами) за якими є Російська Федерація та кола визначених осіб (пов`язаних з РФ).

09.04.2022 Постановою КМ України № 426 «Про застосування заборони ввезення товарів з Російської Федерації» заборонено ввезення на митну територію України в митному режимі імпорту товарів з Російської Федерації.

27.09.2022 Постановою КМ України № 1076 «Про заборону вивезення товарів з України на митну територію Російської Федерації» заборонено вивезення за межі митної території України товарів за зовнішньоекономічними договорами (контрактами), торговельною країною та/або країною призначення яких є Російська Федерація.

Однак, у порушення наведених актів національного та міжнародного законодавства громадянин України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинив у складі організованої групи умисні дії, спрямовані на провадження господарської діяльності у взаємодії з державою - агресором, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_7 є фактичним власником мережі будівельних супермаркетів «33 квадратних метри», яка спеціалізується на реалізації побутових, сантехнічних та будівельних товарів, як на території України, так і на тимчасово окупованій території, зокрема АР Крим.

Зазначена торгівельна мережа представлена на території України значною кількістю юридичних осіб, кожна з яких для організації своєї господарської діяльності зареєстрована під конкретний будівельний супермаркет.

Серед іншого, ОСОБА_7 є кінцевим бенефіціарним власником ТОВ «ПЕРЕСУВНА МЕХАНІЗОВАНА КОЛОНА №19», основним видом діяльності якої є будівництво житлових і нежитлових будівель, яке 20.01.2025 року перереєстрував на ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та свою доньку ОСОБА_10 .

Вказане підприємство надає свої власні приміщення мережі будівельних супермаркетів «33 кв.м», а також ОСОБА_7 як фізична особа використовує свої власні приміщення для ведення господарської діяльності.

Так, після незаконного вторгнення на територію України ЗС РФ та фактичної окупації АР Крим з 20.02.2014 громадянин України ОСОБА_7 з метою продовження підприємницької діяльності на вказаній території прийняв рішення перереєструвати за законодавством РФ належний йому у м. Джанкой АР Крим будівельний супермаркет «33 кв.м.», що розміщується за адресою: АР Крим, м. Джанкой, вул. Толстого, 51, та змінити його назву на «СТРОЙ МАХ».

У зв`язку з чим, 09.06.2014 на виконання вказівок ОСОБА_7 було здійснено реєстрацію за законодавством РФ «ООО «МАКСИ КРЬІМ» ОДРН 650, з адресою ведення господарської діяльності: АР Крим, м. Джанкой, вул. Толстого, 51, номінальним засновником якого виступив ОСОБА_11 , а фактичним директором (керівником) було призначено ОСОБА_12 , яка раніше працювала у ТОВ «МАКСИ ТРЕЙД», фактичним власником якого був ОСОБА_7 .

Крім того, ОСОБА_7 є фактичним власником ТОВ «Маркетингово-аналітична компанія «Монополія», ЄРДПОУ 34369610, директором якого є громадянка України ОСОБА_13 .

Основним видом вказаного підприємства є дослідження кон`юнктури ринку та виявлення громадської думки.

Вказане підприємство безпосередньо здійснює ведення господарської діяльності мережі супермаркетів «33 кв.м», які функціонують як на території України, так і на тимчасово окупованій території АР Крим, а саме: здійснює вивчення постачальників товарів, підписання заявок на закупку товарів, підписання заявок на реалізацію товарів, ведення бухгалтерських операцій з постачальниками та замовниками товарів, організовує постачання товарів замовникам.

Після початку повномасштабного вторгнення ЗС РФ на територію України, ОСОБА_7 достовірно знав про те, що з 24.02.2022 на території України введено воєнний стан, а також, що постановою КМ України № 187 від 03.03.2022 та постановою Правління Національного банку України № 18 від 24.02.2022 з РФ заборонено провадження будь - якої господарської діяльності та валютних розрахунків з державою-агресором.

Не зважаючи на встановлену Законом України № 2108-ІХ від 03.03.2022 кримінальну відповідальність у ОСОБА_7 виник злочинний умисел на провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором.

З метою реалізації злочинного умислу ОСОБА_7 у невстановлений досудовим розслідуванні та судом місці та час, але не пізніше 15.07.2022, організував стійке об`єднання для вчинення провадження господарської діяльності у взаємодії з державою - агресором.

Так, ОСОБА_7 залучив до протиправної діяльності громадянку України ОСОБА_12 , з якою у невстановленому досудовим розслідуванням та судом місці та час, але не пізніше 15.07.2022, розробили єдиний злочинний план з розподілом функцій та ролей кожного учасника організованої групи щодо вчинення протиправної діяльності, яка полягала у створенні та керуванні стійкої організованої групи, яку почали формувати.

Розроблений ОСОБА_7 та ОСОБА_12 єдиний злочинний план передбачав реєстрацію суб`єктів підприємницької діяльності на території АР Крим для провадження господарської діяльності будівельного супермаркету «СТРОЙ МАХ».

Надалі, ОСОБА_7 , визначившись з напрямком протиправної діяльності, діючи згідно єдиного злочинного плану, з метою його реалізації, виконуючи функції організатора та керівника організованої групи, почав особисто підбір учасників злочину.

Так, при невстановлених обставинах, у невстановлений досудовим розслідуванням та судом час та місці, але не раніше 15.07.2022, ОСОБА_7 , реалізуючи злочинний умисел, підшукав за особистими індивідуальними характеристиками та організаційними здібностями довірених та підконтрольних собі осіб з числа працівників ТОВ «МАК «МОНОПОЛІЯ» та залучив їх до складу організованої групи, повідомивши їм, за невстановлених обставин умови та наміри протиправного механізму вчинення злочину, на що останні добровільно надали свою згоду на спільне вчинення провадження господарської діяльності у взаємодії з державою- агресором.

Реалізуючи єдиний злочинний план, усвідомлюючи протиправність своїх дій, ОСОБА_7 було залучено до складу організованої групи наступних учасників:

- ОСОБА_14 , до обов`язків якої входило: отримання від учасників організованої групи планів на оплату заявок для постачання та реалізації товарів, погодження з ОСОБА_7 заявок на оплату для постачання та реалізацію товарів;

- ОСОБА_15 , до обов`язків якого входило: підтвердження заявок створених учасниками організованої групи, узгодження заявок на оплату для постачання та реалізації товарів;

- ОСОБА_16 , до обов`язків якого входило: формування заявок на постачання та реалізацію товарів;

- ОСОБА_13 , до обов`язків якої входило: контроль за здійсненням підприємницької діяльності, погодження заявок на постачання та реалізацію товарів з ОСОБА_7 ;

- ОСОБА_3 , до обов`язків якого входило: формування заявок на постачання та реалізацію товарів;

- ОСОБА_17 , до обов`язків якої входило: контроль за здійсненням підприємницької діяльності, в тому числі на території ТОТ АР Крим;

- ОСОБА_18 , до обов`язків якого входило: адміністрування програмного забезпечення, яке використовується під час здійснення узгодження заявок на постачання та реалізацію товарів;

- ОСОБА_19 , до обов`язків якого входило: адміністрування програмного забезпечення, яке використовується під час здійснення узгодження заявок на постачання та реалізацію товарів;

- ОСОБА_20 , до обов`язків якого входило: забезпечення охорони та погодження охоронних заходів на території магазину, який здійснює свою діяльність на ТОТ АР Крим.

У свою чергу, ОСОБА_12 , діючи на виконання єдиного злочинного плану, розробленого учасниками організованої групи, пов`язаного з провадженням господарської діяльності у відповідності до вимог законодавства РФ, на тимчасово окупованій території АР Крим зареєструвала суб`єкти підприємницької діяльності, а саме:

- «ИП «ОСОБА_27», ОДРН НОМЕР_4, дата реєстрації 15.07.2022, яке поставлено на облік у відповідності до Податкового кодексу РФ в податкових органах РФ, а саме, в т.зв. «Межрайонной инспекции Федеральной налоговой службы №16 по Краснодарскому краю», про що видано відповідні свідоцтва;

- «ООО «НОВОСТРОЙ КРЫМ», дата реєстрації 12.09.2022, юр. адреса - АР Крим, м. Джанкой, вул. Толстого, 51, оф. 1, номінальним засновником якого виступив - ОСОБА_21 , а директором - ОСОБА_12 , вказану юридичну особу зареєстровано в «единственном государственном реестре юридических лиц» за основним державним реєстраційним номером - 130 та поставлено на облік у відповідності до Податкового кодексу РФ в податкових органах РФ за місцем знаходження юридичної особи, а саме, в т.зв. «Межрайонной инспекции ФНС России №2 по Республике Крым» з присвоєнням індивідуального податкового номеру - , про що видано відповідні свідоцтва.

Крім того, ОСОБА_12 за невстановлених обставин, перебуваючи на території АР Крим, залучила до протиправної діяльності свою дочку ОСОБА_22 , до обов`язків якої входило: формування заявок на постачання та реалізацію товарів, погодження вказаних заявок з учасниками організованої групи.

Надалі учасники організованої групи за керівництва ОСОБА_7 з метою реалізації спільного злочинного плану, а також з метою здійснення обміну інформацією, оперативності прийняття рішень, контролю, надання вказівок співробітникам «ТОВ «МАК» МОНОПОЛІЯ», не викриття правоохоронними органами протиправного механізму щодо здійснення провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, діючи у складі організованої групи, створили робочі чат-групи у месенджерах «Telegram», «Viber» та «WhatsApp», в яких здійснюється організація ведення фінансово-господарської діяльності «ООО «НОВОСТРОЙ КРЫМ» на тимчасово окупованій території АР Крим.

Також ОСОБА_23 для організації ведення фінансово-господарської діяльності за невстановлених обставин було створено індивідуальне програмне забезпечення для реєстрації та погодження основних адміністративно-господарських рішень, а саме: формування, погодження та підписання заявок на постачання та реалізацію товарів, проведення бухгалтерських операцій.

Таким чином, ОСОБА_12 , ОСОБА_22 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_24 , ОСОБА_16 , ОСОБА_3 , ОСОБА_19 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , ОСОБА_20 , за безпосереднього контролю та керівництва ОСОБА_7 попередньо зорганізувались у стійке об`єднання.

За попередньо розробленого спільного злочинного плану ОСОБА_3 , ОСОБА_24 , ОСОБА_17 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_23 , ОСОБА_12 , ОСОБА_22 , ОСОБА_16 , ОСОБА_19 , ОСОБА_18 , ОСОБА_20 , діючи у складі організованої групи, з метою досягнення злочинного умислу, починаючи з 15.07.2022 провадили господарську діяльність у взаємодії з державою-агресором, що полягало у реєстрації суб`єкта підприємницької діяльності «ООО «НОВОСТРОЙ КРЫМ» за законодавством РФ, постановленні на облік у відповідності до Податкового кодексу РФ в податкових органах РФ а саме, в так званій «Межрайонной инспекции ФНС России №2 по Республике Крым» за місцем знаходження юридичної особи, сплаті податків та зборів до державного бюджету РФ та забезпеченні учасниками організованої групи адміністрування та організації господарської діяльності вказаним підприємством у сфері реалізації будівельних матеріалів на ТОТ АР Крим.

Такі дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 111-1 КК України.

02 жовтня 2025 року під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження між прокурором третього відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора в даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участі захисника ОСОБА_5 , на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, було укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно зі змістом угоди, яка скріплена підписами сторін, підозрюваний ОСОБА_3 беззастережно та у повному обсязі визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 111-1 КК України, в обсязі і за обставин, викладених у повідомленні про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення від 01 серпня 2025 року, обвинувальному акті та пункті 2 Угоди, які є істотними для вказаного кримінального провадження, та зобов`язується беззастережно визнати свою винуватість в обсязі висунутого обвинувачення у судовому засіданні.

Угода про визнання винуватості між прокурором і підозрюваним ОСОБА_3 укладена відповідно до вимог п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України щодо нетяжкого злочину, внаслідок якого шкода завдана державним інтересам.

Сторони угоди підтверджують, що її укладання є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Підозрюваний ОСОБА_3 , укладаючи угоду про визнання винуватості, зобов`язується:

- співпрацювати зі стороною обвинувачення у викритті кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 111-1 України, вчиненого іншими учасниками організованої групи та надавати викривальні покази під час судового провадження;

- за власною добровільною письмовою заявою упродовж 15 (п`ятнадцяти) днів після набрання вироком законної сили зробити внесок (у тому числі, забезпечити перерахування третіми особами) у розмірі 500 000 (п`ятсот тисяч) гривень на спеціальний банківський рахунок, відкритий Національним банком України - на проект «UNITED24» (Банк: Національний банк України; МФО 300001; Рахунок UA0992708; ; Отримувач: Національний банк України).

Крім того, в угоді зазначено, що ОСОБА_3 безумовно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, вперше вчинив злочин, враховуючи його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, готовність надати фінансову допомогу силам оборони України, особу обвинуваченого, наявність обставин, які пом`якшують покарання, сторони погодились на призначення ОСОБА_3 покарання за ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 111-1 КК України у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, на строк десять років з конфіскацією майна.

На підставі ст. 75 КК України сторони погодили звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням.

В угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди, встановленні ст. 476 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винуватим себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 111-1 КК України визнав повністю, вказавши, що час, місце та спосіб скоєння ним кримінального правопорушення, описаного в обвинувальному акті, викладені вірно, вказані обставини відповідають подіям, що відбувалися в дійсності, і він їх в повному обсязі підтверджує. У скоєному щиро розкаявся. Затвердивши відповідну угоду про визнання винуватості, він цілком розуміє надані йому законом права, а також роз`яснені йому судом наслідки укладення та затвердження вказаної угоди, визначені ст. 473 КПК України, - щодо обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями ст. 394 і ст. 424 КПК України, і щодо відмови від здійснення прав, передбачених п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а саме, права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого кримінального правопорушення, права на виклик і на допит у судовому засіданні свідків, права заявлення клопотань, права надання суду своїх доказів, а також, характер пред`явленого обвинувачення, відповідно до якого він визнає себе винним, вид покарання, і інші заходи, які можливо будуть застосовані до нього у разі затвердження зазначеної угоди судом, в тому числі, і наслідки невиконання вказаної угоди, визначені у ст. 476 КПК України. При цьому зазначив, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання та просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання. Крім того, обвинувачений вказав, що вищезазначена угода про визнання винуватості укладена ним з прокурором добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз. Розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Прокурор ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди про визнання винуватості були враховані обставини, передбачені ст. 470 КПК України, дотримані вимоги процесуального та матеріального права, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання.

Захисник ОСОБА_5 також вважав можливим затвердити угоду про визнання винуватості, зазначивши, що при укладенні угоди між його підзахисним та прокурором були дотримані правила та вимоги, передбачені кримінальним процесуальним законодавством України та КК України, при цьому обвинуваченим вищезазначена угода була укладена з прокурором добровільно, без застосування насильства, примусу та погроз.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши надані прокурором матеріали кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинувачуваного про повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого ОСОБА_3 обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному кримінальному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів (крім кримінальних проваджень щодо корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією).

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, досліджених документів, суд дійшов висновку, що має місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , а його дії органом досудового розслідування обґрунтовано кваліфіковані ч. 3 ст. 28 за ч. 4 ст. 111-1 КК України.

В силу положення ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 111-1 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів.

На виконання вимог ст. 474 КПК України судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачений усвідомлює свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосоване, а також переконатися, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Судом встановлено, що ініціювання, порядок укладення та зміст угоди про визнання винуватості від 02 жовтня 2025 року між прокурором третього відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 та обвинуваченим в зазначеному кримінальному провадженні ОСОБА_3 відповідає вимогам ст. 469, ст. 472 КПК України.

Умови даної угоди не суперечать вимогам кримінального та кримінального процесуального законодавства України, очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань не вбачається.

Узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України: законності, справедливості, обґрунтованості, а також вимогам ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, з урахуванням поведінки обвинуваченого, який в судовому засіданні визнав вину у вчинених кримінального правопорушення, дав критичну оцінку своїм злочинним діям, виказав готовність нести кримінальну відповідальність, усвідомлюючи свою вину, зробивши належні висновки, а також наявності обставини, що пом`якшує покарання, а саме - щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, готовність надати фінансову допомогу силам оборони України, та особи ОСОБА_3 , який раніше не судимий, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину - ОСОБА_25 , враховуючи, що вищенаведені дані про особу обвинуваченого дають підстави вважати, що виправлення останнього та попередження вчинення нових злочинів можливо досягти, призначивши йому основне покарання за ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 111-1 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки з позбавленням права обіймати в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, на строк десять років без конфіскації майна.

З урахуванням положень ст. 77 КК України, п. 19 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» та правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 16.08.2018 у справі №183/163/14-к, про те, що при застосуванні положень ст. 75 КК України конфіскація майна як додаткове покарання не може бути призначена, суд приходить до висновку, що передбачене санкцією ч. 4 ст. 111-1 КК України додаткове покарання у виді конфіскації майна не може бути призначено обвинуваченому ОСОБА_3 .

В частині звільнення ОСОБА_3 від призначеного покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України, суд вважає за необхідне визначити строк 1 (один) рік з урахуванням особи обвинуваченого, на обліках у лікарів нарколога чи психіатра не перебуває, до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, у вчиненому щиро розкаявся.

Також суд вважає необхідним покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки у відповідності до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Суд також переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено.

Згідно ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

На підставі викладеного, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

В підготовчому судовому засіданні захисником обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокатом ОСОБА_5 заявлено клопотання про скасування арешту майна накладеного ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 24 березня 2025 року на: мобільний телефон марки «Samsung» модель «Galaxy S21 Ultra» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 із вмонтованою сім-карткою оператора мобільного зв`язку з номером НОМЕР_3 ; ноутбук марки «Асеr» в корпусі фіолетово-чорного кольору модель «Aspire 4740 G-334G32, S/N: LXPML0C41601; флеш-накопичувач марки «Apacer» S/N: 24440TAHYT40NVT400; грошові кошти в сумі 154400 (сто п`ятдесят чотири тисячі чотириста) доларів США (1544 банкноти номіналом по 100 доларів США).

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Так, арешт накладений ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 24 березня 2025 року на: мобільний телефон марки «Samsung» модель «Galaxy S21 Ultra» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 із вмонтованою сім-карткою оператора мобільного зв`язку з номером НОМЕР_3 ; ноутбук марки «Асеr» в корпусі фіолетово-чорного кольору модель «Aspire 4740 G-334G32, S/N: LXPML0C41601; флеш-накопичувач марки «Apacer» S/N: 24440TAHYT40NVT400; грошові кошти в сумі 154400 (сто п`ятдесят чотири тисячі чотириста) доларів США (1544 банкноти номіналом по 100 доларів США), необхідно скасувати.

На стадії досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на 60 днів, строк застосування якого продовжений до 03.08.2025 та термін дії якого станом на дату підготовчого судового засідання закінчився. Стороною обвинувачення клопотання про продовження строку або зміни запобіжного заходу не заявлялись, тому суд не вбачає підстав для обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили.

Питання щодо речових доказів слід вирішити згідно з вимогами ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст.314, ч. 2 ст. 373, ст.ст. 374, 474,475 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Угоду про визнання винуватості від 02 жовтня 2025 року, укладену між прокурором третього відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 , що здійснює повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та обвинуваченим (підозрюваним) ОСОБА_3 - затвердити.

На підставі угоди про визнання винуватості від 02 жовтня 2025 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 111-1 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з позбавленням права обіймати в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, на строк десять років без конфіскації майна.

Відповідно до ст. 75 КК України, від призначеного покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_3 звільнити з випробуванням, призначивши йому іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Арешт накладений ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 24 березня 2025 року на: мобільний телефон марки «Samsung» модель «Galaxy S21 Ultra» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 із вмонтованою сім-карткою оператора мобільного зв`язку з номером НОМЕР_3 ; ноутбук марки «Асеr» в корпусі фіолетово-чорного кольору модель «Aspire 4740 G-334G32, S/N: LXPML0C41601; флеш-накопичувач марки «Apacer» S/N: 24440TAHYT40NVT400; грошові кошти в сумі 154400 (сто п`ятдесят чотири тисячі чотириста) доларів США (1544 банкноти номіналом по 100 доларів США) - скасувати.

До набрання вироком законної сили ОСОБА_3 запобіжний захід не обирати.

Речові докази:

мобільний телефон марки «Samsung» модель «Galaxy S21 Ultra» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 із вмонтованою сім-карткою оператора мобільного зв`язку з номером НОМЕР_3 ; ноутбук марки «Acer» в корпусі фіолетово-чорного кольору модель «Aspire 4740 G-334G32, S/N: LXPML0C41601; флеш-накопичувач марки «Арасеr» S/N: 24440TAHYT40NVT400; грошові кошти в сумі 154400 (сто п`ятдесят чотири тисячі чотириста) доларів США (1544 банкноти номіналом по 100 доларів США) - повернути власнику - обвинуваченому ОСОБА_3 .

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Цей вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку виключно з підстав, визначених у ч. 4 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченому в порядку, передбаченому ст. 376 КПК України.

Суддя Шевченківського

районного суду м. Києва ОСОБА_26