Справа № 203/3551/26
Провадження № 1-кс/0203/2702/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.2026 року Центральний районний суд міста Дніпра у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому засіданні в м. Дніпро скаргу ОСОБА_3 в інтересах військової частини НОМЕР_1 на бездіяльність Третього слідчого відділу (з дислокацією в м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення,

встановив:

08 квітня 2026 року до Центрального районного суду міста Дніпра через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС подана скарга ОСОБА_3 в інтересах ВЧ НОМЕР_1 в порядку п.1 ч.1 ст. 303 КПК України, яка обґрунтована тим, що 25 березня 2026 року командиром військової частини НОМЕР_1 на адресу ТУ ДБР, розташованого у місті Полтаві, разом із копіями матеріалів службового розслідування направлялося повідомлення від 17 березня 2026 року за вих. № 2368/10233 про вчинене кримінальне правопорушення за фактом самовільного залишення вказаної військової частини солдатом ОСОБА_4 , який був відсутній на службі без поважних причин. Таким чином, після отримання повідомлення про злочин в порушення вимог ст.60, ч.1 ст.214 КПК України, станом на момент звернення із цією скаргою, відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесені.

Згідно протоколу автоматизованого визначення слідчого судді від 08 квітня 2026 року скарга передана слідчому судді Центрального районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 09 квітня 2026 року та 10 квітня 2026 року ухвалою суду призначено судове засідання з її розгляду.

Ознайомившись з поданою скаргою та доданими до неї документами, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, а саме бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.64-1 КПК України представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, може бути: особа, яка у кримінальному провадженні має право бути захисником; керівник чи інша особа, уповноважена законом або установчими документами; працівник юридичної особи.

Повноваження представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, на участь у провадженні підтверджуються: 1) документами, передбаченими статтею 50 цього Кодексу, якщо представником є особа, яка має право бути захисником у кримінальному провадженні; 2) копією установчих документів юридичної особи, якщо представником є керівник юридичної особи чи інша уповноважена законом або установчими документами особа; 3) довіреністю, якщо представником є працівник юридичної особи.

Встановлено, що скарга підписана ОСОБА_3 , як представником ВЧ НОМЕР_1 , в підтвердження повноважень якого додана сформована в підсистемі ЄСІТС «Електронний суд» 09 червня 2025 року довіреність у порядку передоручення, відповідно до якої ОСОБА_5 уповноважив ОСОБА_3 представляти інтереси ВЧ НОМЕР_1 .

В свою чергу відповідно до доданої копії витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 1 від 13 вересня 2023 року ОСОБА_6 відповідно до наказу командувача Сухопутних військ ЗСУ (по особовому складу) від 08 вересня 2023 року № 820 прибув, приступив до виконання обов`язків командира військової частини НОМЕР_1 .

Разом з тим, як видно зі скарги, станом на 25 березня 2026 року, тобто на день подання повідомлення про вчинення кримінального правопорушення до ТУ ДБР, та, відповідно і на день подання даної скарги, командиром військової частини НОМЕР_1 є зовсім інша особа ОСОБА_7 , що видно з доданого до скарги повідомлення про вчинення злочину від 17 березня 2026 року за вих. № 2368/10233.

При цьому, жодних доказів того, що ОСОБА_3 є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , займає у цій військовій частині посаду, до скарги не додано, що могло б свідчити про продовження повноважень представника за раніше виданою керівником юридичної особи довіреністю, та відповідно, відсутні жодні докази того, що чинний на 08 квітня 2026 року (день подання скарги) командир військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 (який цю посаду обіймав щонайменше на 17 березня 2026 року) уповноважував на представництво інтересів ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_3 до скарги не додано.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга подана особою, яка не має права подавати скаргу згідно положень п.5 ч.1 ст.303 КПК України, оскільки доказів наявності відповідних повноважень, згідно з положеннями ст.ст.58, 641 КПК України, слідчому судді не надано, а доданими документами такі повноваження не підтверджені, з огляду на що скаргу військової частин НОМЕР_1 слід повернути скаржнику на підставі п.1 ч.2 ст.304 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303, 304, 369-372 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_3 в інтересах військової частини НОМЕР_1 на бездіяльність Третього слідчого відділу (з дислокацією в м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення повернути скаржнику.

Відповідно до ч.7 ст.304 КПК України повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді в порядку, встановленому КПК України.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1