Провадження №1-кс/523/1470/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2026 року м. Одеса

Слідчий суддя Пересипського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши клопотання старшого слідчого в особливо важких справах Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002995 від 30.07.2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, «Про накладення арешту на майно»

ВСТАНОВИВ:

До Пересипського районного суду міста Одеси надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важких справах Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002995 від 30.07.2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, про накладення арешту на майно.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання в повному обсязі, просив задовольнити.

Захисник заперечував відносно задоволення клопотання вказав, на порушення строків звернення з клопотанням, та на те, що з моменту вилучення майна пройшов значний проміжок часу за який слідчий мав можливість дослідити речовий доказ. Захисник вважає, що підстави для арешту майна наразі відсутні.

Вивченням клопотання із долученими до нього додатками встановлено, що 17.07.2025 на території м. Чорноморськ Одеського району Одеської області сталася дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП), а саме: приблизно о 14:00 мопед «Honda Dio 27» під керуванням ОСОБА_6 , рухаючись у напрямку вул. Захисників України по вул. Олександрійській у м. Чорноморську, разом із пасажиром ОСОБА_7 , допустив зіткнення з припаркованим автомобілем BMW X5, державний номер НОМЕР_1 , у якому перебував ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Унаслідок зіткнення ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому обох кісток верхньої третини правої гомілки зі зміщенням уламків та закритого перелому нижньої третини лівої плечової кістки зі зміщенням.

З метою проведення огляду місця ДТП на місце події виїхав слідчий слідчого відділу відділу поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області (далі СВ ВП № 1 Одеського РУП № 2 ГУНП в області) ОСОБА_9 , яким зафіксовано обставини ДТП та складено відповідні процесуальні документи.

Відомості про обставини вчинення зазначеного кримінального правопорушення 17.07.2025 о 18 год 57 хв внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000650 з попередньо визначеною кримінально-правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 286 КК України.

Здійснення подальшого досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні доручено групі слідчих, старшим групи визначено слідчого СВ ВП № 1 Одеського РУП № 2 ГУНП в області ОСОБА_9 .

Крім того, у кримінальному провадженні призначено групу прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво; старшим групи прокурорів визначено прокурора Чорноморської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_10 .

Приблизно в цей час, але не пізніше 30.07.2025, у ОСОБА_10 виник злочинний умисел, спрямований на незаконне збагачення шляхом отримання неправомірної вигоди від учасника ДТП водія автомобіля BMW X5, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_8 .

З цією метою, враховуючи займану посаду, досвід роботи в правоохоронних органах і значне коло знайомств, для реалізації свого злочинного плану ОСОБА_10 залучив слідчого СВ ВП № 1 Одеського РУП № 2 ГУНП в області ОСОБА_9 .

На виконання заздалегідь розробленого злочинного плану слідчий ОСОБА_9 повинен був висловити ОСОБА_8 вимогу про надання неправомірної вигоди у розмірі 7000 доларів США за вжиття заходів процесуального впливу у кримінальному провадженні № 0000650 від 17.07.2025 за ч. 1 ст. 286 КК України.

Отримані кошти ОСОБА_8 мав передати іншій особі, яка не була обізнана про злочинний намір ОСОБА_10 та не знала про дійсність його намірів адвокату Ради адвокатів Одеської області ОСОБА_11 .

У подальшому, на виконання раніше розробленого злочинного плану, використовуючи месенджер WhatsApp, прокурор ОСОБА_10 , не пізніше 03.10.2025, переслав слідчому ОСОБА_9 номер мобільного телефону адвоката ОСОБА_11 , а саме тел. НОМЕР_2 .

Зазначений номер мобільного телефону ОСОБА_9 02.10.2025 приблизно о 15 год. 04 хв., використовуючи месенджер WhatsApp, переслав ОСОБА_8 .

Також, у ході особистої розмови через месенджер WhatsApp, слідчий ОСОБА_9 , діючи умисно, за попередньою змовою з прокурором ОСОБА_10 , на виконання заздалегідь розробленого злочинного плану, приблизно о 16 год. 00 хв., висловив ОСОБА_8 вимогу про надання неправомірної вигоди у розмірі 7000 доларів США за непритягнення його до кримінальної відповідальності та повернення раніше вилученого транспортного засобу. У цій же розмові ОСОБА_9 повідомив, що зазначені грошові кошти необхідно буде передати під час особистої зустрічі адвокату ОСОБА_11 .

Будучи необізнаним із вимогами чинного законодавства, побоюючись настання для себе негативних наслідків і не бажаючи їх настання, ОСОБА_8 вимушено погодився на незаконну вимогу ОСОБА_9 .

На виконання раніше висунутої вимоги 07.10.2025 ОСОБА_8 , використовуючи месенджер WhatsApp, приблизно о 18 год. 50 хв. повідомив ОСОБА_9 про готовність передати неправомірну вигоду. Останній домовився із заявником про те, що наступного дня вони, приблизно о 10 годині, зателефонують один одному.

Того ж дня, у телефонній розмові, що відбулася приблизно о 20 год. 00 хв., ОСОБА_9 повідомив ОСОБА_8 , що реальний власник раніше вилученого автомобіля (теща ОСОБА_8 ) має підготувати розписку про його отримання, яку ОСОБА_8 повинен буде передати ОСОБА_9 наступного дня.

08.10.2025, приблизно об 11 год. 40 хв., ОСОБА_8 , діючи на виконання незаконних вимог ОСОБА_9 , зателефонував адвокату ОСОБА_11 та повідомив, що ОСОБА_9 просив із ним зв`язатися. На це ОСОБА_11 відповів, що зателефонує йому пізніше.

У наступній телефонній розмові, яка відбулася приблизно об 11 год. 45 хв. між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , останні домовилися, що перед візитом до адвоката ОСОБА_11 ОСОБА_8 під`їде до ОСОБА_9 та, як гарантію дотримання домовленостей щодо надання неправомірної вигоди, отримає свідоцтво про реєстрацію раніше вилученого транспортного засобу.

Приблизно об 11 год. 50 хв. ОСОБА_11 , використовуючи месенджер WhatsApp, зателефонував ОСОБА_8 та домовився про зустріч у м. Одесі через годину після дзвінка.

Надалі, приблизно о 12 год. 46 хв., ОСОБА_8 прибув до будівлі ВП № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області за адресою: Одеська область, Одеський район, м. Чорноморськ, вул. Хонтадзе, 15, де зустрівся з ОСОБА_9 , отримав від нього свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу BMW X5, д.н.з. НОМЕР_1 , і після короткої розмови виїхав до м. Одеси для зустрічі з адвокатом ОСОБА_11 .

У подальшому, на виконання вказівок адвоката ОСОБА_11 , ОСОБА_8 о 13 год. 30 хв. прибув за адресою: м. Одеса, вул. Маршала Говорова, 18, та повідомив ОСОБА_11 про факт свого прибуття.

Перебуваючи за вказаною адресою, приблизно о 13 год. 30 хв., діючи на виконання раніше висунутої вимоги слідчого СВ ВП № 1 Одеського РУП № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , який діяв за попередньою змовою з прокурором Чорноморської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_10 , ОСОБА_8 передав адвокату ОСОБА_11 , який не був повною мірою обізнаний про злочинний намір останніх, неправомірну вигоду у розмірі 7000 доларів США, що станом на 08.10.2025, згідно з офіційним курсом НБУ, становило 289210,60 гривні, за непритягнення його до кримінальної відповідальності та повернення раніше вилученого транспортного засобу BMW X5, д.н.з. НОМЕР_1 , у рамках кримінального провадження № 0000650 від 17.07.2025 за ч. 1 ст. 286 КК України.

Після отримання грошових коштів від ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , використовуючи месенджер WhatsApp, діючи на прохання ОСОБА_10 , повідомив останнього про отримання неправомірної вигоди у розмірі 7000 доларів США від ОСОБА_8 .

Після цього, за результатами проведення комплексу слідчих (розшукових) дій, ОСОБА_10 та ОСОБА_9 затримано співробітниками правоохоронних органів у порядку, передбаченому статтею 208 КПК України.

Так, слідчо оперативною групою проведено ряд слідчих та розшукових дій, направлених на збирання доказів у кримінальному провадженні.

Зокрема 08.10.2025 проведено затримання ОСОБА_10 , у ході якого останній добровільно видав належний йому мобільний телефон "Iphone XR" голубого кольору, IMEI: НОМЕР_3 з сім-картою НОМЕР_4 , який поміщено до сейф-пакету №M002150.

Так, вилучені мобільні телефони містять у собі історію листування учасників кримінального провадженні між собою, містять дані про геолокацію власника у моменти подій, що розслідуються, історію пошуку, електронні листи тощо, що є суттєвими обставинами кримінального провадження.

09.10.2025 вищевказане майно постановою слідчого було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Зазначене майно необхідне для забезпечення його збереження як речового доказу, запобігання можливості приховування, знищення доказів злочинної діяльності, проведення огляду, а також має суттєве значення для розслідування кримінального провадження.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1, п.2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

У відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

В судовому засіданні встановлено, що вилучене в ході обшуку майно відповідає критеріям ч.1 ст. 98 КПК України, оскільки вилучене майно могло зберегти на собі сліди вчинення зазначеного у клопотанні кримінального правопорушення, що в свою чергу свідчить про наявність необхідності в забезпеченні збереження вилученого майна.

Необхідність накладення арешту на вилучене під час оглядів та обшуків майно обумовлюється необхідністю збереження предметів, які можливо використати як знаряддя злочину чи містить його сліди, що відповідає вимогам пункту 1 ч.2 ст.167 та ч.3 ст.170 КПК України.

Крім того наразі телефон направлений на експертизу, що також є підставою для його збереження як доказу.

Доводи захисника про відсутність підстав арешту майна були спростовані в ході його розгляду. З приводу дати звернення, то клопотання про арешт майна направлено до суду поштою 09.10.2025 року, що свідчить, про дотримання слідчим строку звернення з вказаним клопотанням який передбачений ст.171 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167,170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання старшого слідчого в особливо важких справах Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002995 від 30.07.2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, про накладення арешту на майно задовольнити.

Накласти арешт із забороною розпорядження, відчуження та користування на вилучене під час затримання ОСОБА_10 , у ході якого останній добровільно видав належний йому мобільний телефон Iphone XR голубого кольору, IMEI: НОМЕР_3 з сім-картою НОМЕР_4 , який поміщено до сейф-пакету №M002150.

Дозволити процесуальному керівнику або слідчому, який здійснює досудове розслідування кримінального провадження, самостійно визначитись з місцем та суб`єктом зберігання вищезазначеного тимчасово вилученого майна - до часу остаточного вирішення долі правомочним органом.

Згідно ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1