Єдиний унікальний номер 741/268/26Номер провадження 1-кс/741/35/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2026 рокуслідчий суддя Носівського районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Носівка клопотання слідчого у кримінальному провадженні - старшого слідчого СВ ВП № 4 (м. Носівка) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області капітана поліції ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000025 від 17 лютого 2026 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Носівка Чернігівської області, громадянина України, українця, неодруженого, військовослужбовця ЗСУ, освіта базова середня, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 17.11.2016 Носівським районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 187 КК України до 10 років позбавлення волі, судимість не зната та не погашена,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

19 лютого 2026 року слідчий у кримінальному провадженні - старший слідчий СВ ВП № 4 (м. Носівка) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 звернулася до суду з вказаним клопотанням, погодженим прокурором Деснянської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 .

Клопотання мотивоване тим, що Слідчим відділенням відділення поліції № 4 (м. Носівка) Ніжинського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Чернігівській області за процесуального керівництва Деснянської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000025 від 17.02.2026 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 23.10.2025 № 300, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізаціїсолдата ОСОБА_6 призначено на посаду навідника кулеметного взводу ІІ штурмової спеціалізованої роти штурмового спеціалізованого батальйону « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Відповідно до ст. 26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Будучи діючим військовослужбовцем Збройних Сил України, ОСОБА_6 ,достеменно обізнаний про правила поведінки військовослужбовця поза службою, але діючи умисно та свідомо в порушення вимог ст.ст. 4, 11, 127-128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, які зобов`язують кожного військовослужбовця не допускати негідних вчинків, свято і непорушно додержуватися Конституції та Законів України, дорожити честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України, вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, згідно з ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. На підставі ст. ст. 324-327 ЦК України, суб`єктами власності виступають народ України, фізичні та юридичні особи, держава, територіальні громади. Стаття 13 Конституції України проголошує рівність усіх суб`єктів права власності перед законом і рівне забезпечення захисту їх прав державою.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, введено воєнний стан.

12.01.2026 Указом Президента України № 40/2026, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України, строк дії воєнного стану в Україні продовжено строком на 90 діб. Таким чином, з 24.02.2022 по теперішній час в Україні діє воєнний стан, про що ОСОБА_6 достеменно був обізнаний, так як є діючим військовослужбовцем Збройних Сил України.

Водночас, в порушення вказаних вище вимог законодавства, ОСОБА_6 17.02.2026, близько 13 год. 40 хв., перебуваючи у приміщенні приватного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , в якому проживає ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,діючи свідомо та навмисно, в умовах воєнного стану, з метою особистого збагачення, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння шкоди для майна потерпілої та бажаючи їх настання, реалізовуючи свій злочинний намір на таємне викрадення чужого майна, незаконно та безоплатно привласнив чуже майно поза волею власника, а саме скориставшись вільним доступом до кімнати спальні будинку потерпілої ОСОБА_7 , впевнившись, що його дії непомітні для сторонніх осіб, таємно викрав гаманець з грошовими коштами в сумі 10 000 грн. та банківську картку АТ «Ощадбанк», які поклав в кишеню своєї куртки та в подальшому розпорядився викраденими речами на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на зазначену суму .

17.02.2026 ОСОБА_6 затримано у порядку ст. 208 КПК України слідчим СВ ВП № 4 (м. Носівка) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області.

18.02.2026 за погодженням з прокурором ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується: оглядом місця події за адресою: АДРЕСА_2 ; оглядом місця події за адресою: АДРЕСА_2 ; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 ; протоколом впізнання особи за фотознімком за участю потерпілої ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; іншими матеріалами кримінального провадження, що свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.

Слідчий встановив наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 частини 1 статті 177 КПК України, тому з метою запобігання їм, просив обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 діб без визначенням розміру застави.

Прокурор у судовому засіданні доводи внесеного клопотання підтримав повністю та просив його задовольнити. Зазначив, що вказаніу клопотанні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, є обґрунтованими, злочин вчинений щодо потерпілої, яка є особою похилого віку. Підозрюваний є військовослужбовцем ЗСУ, який самовільно залишив місце несення служби, більш мякий запобіжний захід обирати недоцільно, оскільки підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків, іншим чином перешкодити кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримала, просила його задовольнити.

Захисник в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання слідчого. Зазначив, що бажає продовжити службу у ЗСУ, кошти потерпілій повернув у повному обсязі, кається у вичиненому. Підтримав позицію захисника та просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши думку прокурора, слідчого, захисника, підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до положень ст.ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 183, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш мяких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать: про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Обґрунтована підозра не передбачає наявності достовірного знання про вчинення особою кримінального правопорушення. Однак, вона повинна бути заснована на об`єктивних фактах, наданих суду стороною обвинувачення.

Таким чином, не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_6 , виходячи з наданих матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення останнім кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин.

Отже, вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

Оцінюючи доводи слідчого щодо існування ризиків передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя виходить із такого.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду.

Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Оцінивши доводи, наведені у клопотанні, слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні довела наявність підстав вважати, що існує ризик того, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, з огляду на таке.

Так, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, та за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від пяти до восьми років позбавлення волі.

Слідчий суддя погоджується з доводами слідчого про те, що ОСОБА_6 усвідомлюючи реальність покарання, яке пов`язане з позбавленням волі може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення покарання.

Оцінивши доводи слідчого щодо існування ризику впливу на свідків, слідчий суддя вважає, що наразі такий ризик існує, оскільки перебуваючи на волі ОСОБА_6 з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може як у спосіб погроз, підкупу, психологічного впливу та в інший спосіб здійснювати вплив на свідків.

Наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, - іншим чином перешкодити кримінальному провадженню, оскільки може створювати штучні докази та підбурювати осіб, які не були свідками кримінального правопорушення, до надання завідомо неправдивих показань.

Наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України органом досудового розслідування доведено, що ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки раніше судимий за скоєння тяжкого злочину, судимість не знята та не погашена, відносно нього здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Таким чином, під час розгляду клопотання сторона обвинувачення довела існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України є підставою для застосування запобіжного заходу.

Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу у триманні підозрюваного під вартою і свідчать про неможливість застосування до ОСОБА_6 іншого, більш м`якого запобіжного заходу.

При обранні виду запобіжного заходу слідчий суддя враховує характер вчиненого правопорушення, особу підозрюваного, який є військовослужбовцем ЗСУ та самовільно залишив місце несення служби, вчинив злочин в умовах воєнного стану щодо особи похилого віку.

Враховуючи наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, який є тяжким злочином, та за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років позбавлення волі, усвідомлюючи тяжкість і реальність покарання підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, іншим чином перешкодити кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення, оцінюючи в сукупності всі обставини, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, тому відносно ОСОБА_6 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

Слідчий суддя враховує, що відносно ОСОБА_6 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесене до ЄРДР за № 0003446 від 06.02.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

На підставі викладеного, слідчий суддя не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 309 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого у кримінальному провадженні - старшого слідчого СВ ВП № 4 (м.Носівка) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області капітана поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Носівка Чернігівської області, громадянина України, українця, неодруженого, військовослужбовця ЗСУ, освіта базова середня, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 17.11.2016 Носівським районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст.185, ч. 2 ст. 187 КК України до 10 років позбавлення волі, судимість не зната та не погашена, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 17 квітня 2026 року включно, з утриманням у Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор».

Строк тримання під вартою обраховувати з моменту затримання - 17 лютого 2026 року.

Ухвалу направити для виконання до ВП № 4 (м. Носівка) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області, а прокурору Деснянської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_11 - для здійснення контролю за виконанням.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1