Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/139/26 Головуючий у суді І-ї інстанції >
Справа № 405/835/26 Доповідач в колегії апеляційного суду
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2026 року. Кропивницький апеляційний суд колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кропивницькому апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Кропивницького від 12 лютого 2026 року, якою задоволено клопотання слідчого та стосовно,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, громадянина України, який зареєстрований та проживав до затримання за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме: з 17 год. 00 хв. 10.02.2026 хв. до 10.04.2026 включно, в межах строку досудового розслідування, без визначення розміру застави.

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в особливо важливих справах слідчого відділу УСБУ в Кіровоградській області ОСОБА_8 , за погодженням з начальником відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_9 , звернувся до слідчого судді Подільського районного суду м. Кропивницького з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000002.

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Кропивницького від 12 лютого 2026 року, якою задоволено клопотання слідчого та стосовно підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме: з 17 год. 00 хв. 10.02.2026 хв. до 10.04.2026 включно, в межах строку досудового розслідування, без визначення розміру застави.

Рішення слідчого судді мотивовано тим, що встановлені під час розгляду клопотання обставини свідчать про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри, існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. При цьому сторонами кримінального провадження не надані докази, які б свідчили про достатність застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, для запобігання зазначеним вище ризикам, а тому слідчий суддя дійшов висновку, що до підозрюваного необхідно застосувати винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Не погоджуючись з вказаним рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 в апеляційній скарзі, просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою обрати відносно гр. ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово на певний строк за адресою: АДРЕСА_1 .

Свої вимоги захисник обґрунтовує тим, що їй, як захисникові особи ОСОБА_7 , до сих пір не надано протоколу допиту підзахисного. Тобто, або його не допитували взагалі ( що є порушенням норм кримінального законодавства), або допитували особу без захисника ( це також є порушення прав затриманого та підозрюваного ). Цей факт порушує не тільки права ОСОБА_7 , а й перешкоджає захиснику зорієнтуватись у позиції підзахисного, у плануванні його захисту.

Також захисник зазначає, що вона не згодна з тим, що слідчий та прокурор правильно обрали кваліфікацію дій підзахисного, стосовно чого нею буде подано клопотання про перекваліфікацію дій ОСОБА_7 на менш сувору статтю КК, оскільки немає доказів, що ОСОБА_7 скоїв хоч одну із складових дій, які передбачаються ст.111 КК України.

Зокрема немає доказів про намір ОСОБА_10 освідомлено скоїти саме державну зраду. Перебуваючи на службі в ЗСУ на протязі року військовозобов`язаний ОСОБА_11 , який ніс службу в в/ч НОМЕР_1 , тричі поранений під час військових дій (31 січня 2025 р- в АДРЕСА_2 , 22 березня 2025р - в н.п. Мар`їне та 28 березня2025 р - в АДРЕСА_3 ), не маючи велетенського здоров`я, продовжував службу й після поранень, керував БТРом «Бредлі» , та залишив службу лише із-за конфлікту з керівництвом військової частини. Але ця обставина ніяк не вплинула на його відношення до України як до Батьківщини та він несвідомо робив деякі фото для особи, яку вважав людиною з України, а не рф. Фото ПАТ (це приватне акціонерне товариство), та ТОВ «Комунальник-Сервіс» він сприймав як звичайну установу, ніяк не військового призначення і не збирався виконувати завдання, отримані по телефону - розшукувати ОСОБА_12 (якого, звісно, не знав).

Підстав визнавати ОСОБА_13 шпигуном немає, бо за даними з Клопотання про обрання запобіжного заходу він не передавав/ не видавав відомостей, що становлять державну таємницю. В повідомленні про підозру нема посилань на Закон України «Про державну таємницю».

Зазначає, що на час подання апеляційної скарги вона не знайома з аргументами судді щодо відхилення варіанту щодо обрання домашнього арешту за місцем колишнього проживання цілодобово, проте вважає, що в даному випадку є всі підстави визначити відносно гр. ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово з наступних підстав:

У ОСОБА_7 є постійне місце проживання з бабусею , віком 82 роки,- АДРЕСА_4 ;

ОСОБА_7 має поранення, отримані в період служби в ЗСУ, але, незважаючи на це, оголосив у суді, що готовий залучитись та продовжити захист Батьківщини, бажано, в іншій В/Ч із-за конфлікту із керівництвом в/ч НОМЕР_1 (в якій він служив).

Захисник вважає, що її підзахисний ОСОБА_7 не скоїв «державної зради». Просто він після повернення з лав ЗСУ перебував у скрутному матеріальному становищі - ніякої матеріальної допомоги з боку родичів не мав ( батько, мати померли), бабуся не могла забезпечити йому придбання продуктів харчування, друзів теж не було, тимчасовий підробіток не вирішував умов нормального існування. В нього просто не було на що жити.

Розгляд даної апеляційної скарги було призначено у відкритому судовому засіданні, проте в зазначений день та час прокурор до суду апеляційної інстанції не з`явився. Подав заяву, в якій просив розглядати апеляційну скаргу захисника без участі прокурора, щодо апеляційних вимог захисника заперечив.

Заслухавши доповідача, доводи захисника, яка підтримала апеляційну скаргу, перевіривши матеріали клопотання наданих місцевим судом та обговоривши доводи апеляційної скарги захисника, колегія суддів доходить наступного.

Відповідно до ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

З матеріалів справи вбачається, що слідчими слідчого відділу УСБУ в Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 02.01.2026 до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000002 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

В межах даного кримінального провадження, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, о 17 год. 00 хв. 10.02.2026 хв., затримано ОСОБА_7 на підстав ст. 208 КПК України.

10.02.2026, повідомлено ОСОБА_7 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: відповіддю оперативного підрозділу на доручення слідчого від 05.01.2026, від 29.01.2026, 09.02.2026, протоколом про результати проведення НСРД у формі зняття інформації з електронних інформаційних систем від 16.01.2026, протоколом огляду місця події від 10.02.2026, які в своїй сукупності свідчать про обґрунтованість підозри про яку повідомлено ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Норми щодо повідомлення про підозру регулюються Главою 22 КПК України.

Письмове повідомлення про підозру в порядку, передбаченому ст. 276-278 КПК України, є початковим моментом притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Отже, на початковій стадії розслідування оцінка обґрунтованості підозри не повинна пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

Так, оцінюючи в сукупності обставини провадження та враховуючи достатню наявність доказів про вчинення інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, колегія суддів вважає, що наявна обґрунтованість підозри ОСОБА_7 в контексті її розуміння ЄСПЛ.

При цьому, слід зауважити, що слідчий суддя на етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті. Зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою Кримінального закону ця особа підлягає відповідальності, оскільки належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження.

Виходячи з наведених підстав, доводи захисника щодо неправильності кваліфікації дій підозрюваного ОСОБА_7 колегія суддів не приймає до уваги.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України судом встановлено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам протиправної поведінки підозрюваного.

Наявність таких ризиків підтверджується тяжкістю кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_7 , вагомістю наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкістю покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим.

При застосуванні щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчим суддею було встановлено, що надані стороною обвинувачення докази доводять обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що підозрюваний може здійснити хоча б одну з дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та на які вказує слідчий у клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, слідчий суддя, враховуючи зазначені обставини, з метою забезпечення підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спроб ОСОБА_7 переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обґрунтовано дійшов висновку про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного ніж тримання під вартою.

Обираючи відносно підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя достатньо врахував обставини, які враховуються при обранні запобіжного заходу, передбачені ст.178 КПК України.

Вік та стан здоров`я підозрюваного дозволяє застосувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Доводи апеляційної скарги про необгрунтування слідчим суддею неможливості застосування до підозрюванго більш м`якого запобіжного заходу, зокрема домашнього арешту на увагу не заслуговують, оскільки відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442-1 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто у вигляді тримання під вартою.

Характер та спосіб вчинених дій, специфіка кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , дають підстави вважати, що без застосування запобіжного заходу він може вчиняти інші аналогічні кримінальні правопорушення, чи продовжити вчиняти кримінальне правопорушення у якому підозрюється, а також інші кримінальні правопорушення з метою уникнення кримінальної відповідальності, враховуючи характер дій підозрюваного, які фактично пов`язані з підтриманням військової агресії Російської Федерації проти України.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді щодо не визначення альтернативного виду запобіжного заходу - застави, оскільки згідно з вимогами ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Апеляційні доводи захисника про те, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, має поранення отримані під час військової служби не спростовують висновок слідчого судді щодо наявності ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України та не є визначеною законом підставою для скасування судового рішення.

З огляду на обставини провадження та підвищену суспільну небезпеку злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , колегія суддів вважає, що виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави на даному етапі буде здатен забезпечити належну процесуальну поведінку останнього.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів доходить висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, а тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Керуючись ст. 376 ч.2, 177, 183, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Кропивницького від 12 лютого 2026 року, якою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4