Справа № 524/2399/26
Провадження № 1-кп/524/498/26
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2026 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження (до суду не викликались на підставі ч.2 ст.381 КПК України):

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

потерпіла ОСОБА_6 ,

розглянувши в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження № 0000015 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука, Полтавської області, громадянина України, українця, з середньо - спеціальною освітою, має на утриманні неповнолітню дитину, не працюючого, пенсіонер, статус учасника бойових дій не маючого, зареєстрований та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

09.01.2026 року близько 21 години 30 хвилин, у приміщенні буд. АДРЕСА_1 , між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , які спільно проживають однією сім`єю та перебувають у шлюбі, на побутовому ґрунті виникла сварка, в ході якої у ОСОБА_4 виник протиправний умисел, направлений на вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством щодо особи, з якою ОСОБА_7 перебуває у сімейних відносинах.

З метою реалізації свого протиправного умислу, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 підійшов до своєї дружини ОСОБА_6 , яка стояла трохи зігнувшись та наніс декілька ударів руками, зігнутими у кулак в область обличчя.

Відповідно до висновку експерта №191 від 20.02.2026 року у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: синців навколо очей, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Вказані обставини встановлені органом досудового розслідування і викладені в обвинувальному акті.

Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_4 , звернувся до суду із заявою, складену за участі захисника ОСОБА_5 , відповідно до якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі. ОСОБА_4 ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, а також погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Потерпіла ОСОБА_6 також звернулася із заявою, в якій зазначила, що не заперечує проти розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Дослідивши матеріали досудового розслідування, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого йому кримінального проступку повністю доведена, та кваліфікує його дії за ч.1 ст. 125 КК України, як умисне нанесення легких тілесних ушкоджень.

Вирішуючи питання про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 міри покарання суд відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, його сімейний стан, стан здоров`я та вік.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд, згідно ст. 66 КК України, визнає його щире каяття, повне визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, виходячи з указаної в ст. 50 КК України мети, принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, характеру вчинених ним дій та їх небезпечності, суд приходить до висновку, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 , попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, буде покарання у виді штрафу в межах санкції статті, передбаченої ч. 1 ст. 125 КК України, яке буде необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових правопорушень.

При вирішенні питання щодо заявленого прокурором цивільного позову про відшкодування витрат на лікування потерпілої, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 2 ст.12, ст.36 КПК України, прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування, уповноважений пред`являти цивільний позов в інтересах держави та громадян у порядку, передбаченому цим кодексом.

Відповідно до пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.02.2003 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат», сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого.

Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній.

Згідно п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 16 липня 1993 № 545 «Про затвердження Порядку обчислення розміру фактичних витрат охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння, зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету використання», сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, у якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу.

Як встановлено судом, у зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями потерпіла перебувала на стаціонарному лікуванні у Комунальному некомерційному медичному підприємстві «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька», де на її лікування витрачено 4441,43 грн.

Відповідно до вимог ч. 1ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого від злочину.

Частиною 3 статті 1206 ЦК України передбачено, якщо лікування проводилось закладом охорони здоров`я, що є у державній власності або у власності територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Підсумовуючи вище викладене, заявлений прокурором цивільний позов про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілої у сумі 4441,43 грн. підлягає задоволенню в повному обсязі.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експерта відсутні.

Речові докази відсутні.

Керуючись ст. ст. 302, 369-370, 373-374, 381-382 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять гривень).

Цивільний позов прокурора задовольнити повністю. Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в особі Національної служби здоров`я України витрати на лікування потерпілої від кримінального правопорушення в сумі 4 214,33 грн., які перерахувати користь Національної служби здоров`я, які перерахувати в дохід державного бюджету на номер рахунку: UA 0016706; , отримувач ГУК у Полт.обл./тг м. Кременчук/24060300, банк отримувача Казначейство України (ЕАП) та стягнути з ОСОБА_4 витрати на лікування потерпілого від кримінального провадження ОСОБА_6 у суму 227,1 грн. на користь Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, які перерахувати в дохід місцевого бюджету на номер рахунку: UA0016706, , отримувач ГУК у Полт.обл/тг м. Кременчук/24060300, банк отримувача Казначейство України (ЕАП).

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом 30 днів з отримання копії судового рішення.

Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до частини 4 статті 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_8