Номер провадження 1-кс/754/424/26
Справа № 754/2839/26
У Х В А Л А

Іменем України

24 лютого 2026 року слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань в м. Києві клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових роззслідувань 22.02.2026 за №0000392 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

23.02.2026 до Деснянського районного суду міста Києва надійшло клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_3 погоджене з прокурором Деснянської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 про арешт майна з метою збереження речових доказів, а саме ноутбук марки «Predаtor Helios Neo18» чорного кольору, який поміщено до спеціального пакету PSP4175923; поліетиленові пакети, які поміщено до спеціального пакету RAW0197641 із забороною його відчуження, розпорядження та користування.

Обґрунтовуючи клопотання слідчій посилається на те, що у провадженні СВ Деснянського УП ГУ НП у м. Києві перебуває кримінальне провадження №0000392 від 22.02.2026, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 22.02.2026 приблизно о 18 год. 40 хв. за адресою: м. Київ, вул. Лаврухіна 7-А працівниками поліції зупинено ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зберігав при собі порошкоподібну речовину білого кольору з метою збуту.

23.02.2026 року у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України було затримано ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У період часу з 01 год. 23 хв. 23.02.2026 по 02 год. 40 хв. 23.02.2026 слідчим СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 в приміщенні квартири АДРЕСА_1 , яка на праві договору оренди перебуває у користуванні ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , було проведено невідкладний обшук, під час якого виявлено та вилучено: ноутбук марки «Predаtor Helios Neo18» чорного кольору, який поміщено до спеціального пакету PSP4175923; поліетиленові пакети, які поміщено до спеціального пакету RAW0197641.

23.02.2026 вищевказані предмети визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000392 від 22.02.2026.

У судове засідання слідчий не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд без його участі.

Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, вважаю, що клопотання не підлягає задоволенню за таких обставин.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

- підстави і мету, відповідно до положень ст. 170 КПК України та відповідне обгрунтування необхідності арешту майна;

- перелік і види майна, що належить арештувати;

- документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

У клопотанні про арешт майна, слідчий, прокурор повинен чітко вказати перелік і види майна, що належить арештувати. Тобто в клопотанні мають бути зазначені всі ідентифікаційні ознаки майна, про арешт якого клопоче сторона обвинувачення.

Зурахуванням положень ст. 27 КПК України, якими визначені завдання кримінального судочинства, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Згідно положень ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону. Кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто ке може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Вказані обставини мають істотне значення при вирішенні питання щодо накладення арешту на зазначене в клопотанні майно. Недотримання вимог закону слідчим позбавляє суд можливості прийняти законне та обгрутнтоване рішення щодо розгляду клопотання про арешт майна по суті.

У клопотанні слідчий просить накласти арешт на майно вилучене в ході невідкладного обшуку проведеного за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому, ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва від 23.02.2026 у даному кримінальному провадженні було відмовлено у задоволенні клопотання про проведення обшуку за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати правову підставу для арешту майна, однак у вказаному кримінальному провадженні правові підстави для накладення арешту на майно, яке зазначає слідчий у своєму клопотанні відсутні, оскільки слідчим суддею не надавався дозвіл на проведення невідкладного обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , відтак у задоволенні клопотання слідчого необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-174, 309, 392 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових роззслідувань 22.02.2026 за №0000392 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не викликалась в суд протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення і набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали після постановлення ухвали апеляційним судом при відхиленні апеляції.

Ухвала, яка набрала законної сили, обов`язкова для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Слідчий суддя: ОСОБА_1