Справа № 185/3847/26
Провадження 1-кс/185/247/26
У Х В А Л А

18 березня 2026 року м. Павлоград

Слідчий суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання дізнавача СД Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна, заявлене у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000091 від 18 березня 2026 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

18.03.2026 року до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання дізнавача ОСОБА_3 про накладення арешту на посвідчення водія (пластикову картку) серії та номера НОМЕР_1 , заповнене на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке поміщено до спец-пакету № PSP1084595, у рамках кримінального провадження № 0000091 від 18.03.2026.

В обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, що в провадженні СД Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000091 від 18.03.2026 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України. 17.03.2026 року за адресою Павлоградський район, с. Варварівка, бул. Центральна, біля буд. 12А, під час зупинки транспортного засобу марки «Мазда» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , при перевірці документів останній надав посвідчення водія з ознаками підробки. Того ж дня під час огляду місця події вказане посвідчення водія було вилучено, упаковано в спец-пакет № PSP1084595, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні та долучено до матеріалів справи.

З метою збереження речового доказу та запобігання його приховуванню, пошкодженню, знищенню чи відчуженню виникла необхідність у накладенні арешту на це посвідчення водія відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Клопотання подано до суду в день, наступний за днем вилучення майна, що повністю відповідає вимогам ч. 5 ст. 171 КПК України.

У судове засідання дізнавач ОСОБА_3 не з`явилася, була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду клопотання. Володілець майна був повідомлений належним чином, однак до судового засідання не з`явився, причини неявки не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, неприбуття власника майна чи інших заінтересованих осіб, належним чином повідомлених про розгляд клопотання, не перешкоджає його розгляду. Володілець майна, який не був присутній при розгляді клопотання, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку, передбаченому ст. 174 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, зокрема для збереження речових доказів.

Згідно з ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення осіб, у володінні яких перебуває майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися ним до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно, щодо якого є достатні підстави вважати, що воно використане як знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегло на собі його сліди.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час огляду, що підтверджується матеріалами клопотання (огляд місця події 17.03.2026 року).

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арешт майна є тимчасовим позбавленням за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, є запобігання його приховуванню, пошкодженню, псуванню, знищенню чи відчуженню. У даному випадку арешт застосовується для збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

З матеріалів клопотання вбачається, що посвідчення водія серії та номера НОМЕР_1 має явні ознаки підробки, було надане ОСОБА_4 як документ, що посвідчує його особу та право керування транспортним засобом, а отже, є знаряддям вчинення кримінального правопорушення та містить сліди цього правопорушення (ст. 98 КПК України). Вказаний об`єкт визнано речовим доказом і має суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню.

Сторона обвинувачення обґрунтувала наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України (можливість приховування, пошкодження, знищення, відчуження майна), оскільки майно перебуває у володінні особи, яка може бути заінтересована в результаті розслідування.

Застосування арешту у вигляді заборони відчуження, розпорядження та користування є адекватним, необхідним і пропорційним заходом для досягнення мети, визначеної п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, та відповідає принципу пропорційності (ст. 132 КПК України).

На підставі викладеного, керуючись статтями 98, 131, 132, 167, 170173, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони на відчуження, розпорядження та користування на посвідчення водія (пластикову картку) серії та номера НОМЕР_1 заповнене на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке поміщено до спец-пакету № PSP1084595, до скасування арешту у встановленому нормами КПК України порядку.

Вилучене майно зберігати відповідно до Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1