Зіньківський районний суд Полтавської області
_________________________________________________________________________________
Справа № 530/375/26
Номер провадження 1-кс/530/102/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.03.2026 р. Слідчий суддя Зіньківського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання прокурора Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жахнівка, Тиврівського району, Вінницької області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України раніше не судимому, військовослужбовцю військової частини НОМЕР_1 ,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 15, п.п. 1,5 ч. 2 ст. 115 КК України, по матеріалам досудового розслідування № 0000439 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.12.2025 року

В С Т А Н О В И В:

Прокурор звернувся до суду з вищезазначеним клопотанням, яке аргументував наступним.

Слідчим відділенням відділення поліції №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000439 від 13.12.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 15, п.п. 1,5 ч. 2 ст. 115 КК України.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) №212-РС від 15.08.2025 солдата ОСОБА_6 призначено на посаду старшого бойового медика 8 розвідувальної групи спеціального призначення 2 роти спеціального призначення 1 загону спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 .

Так, в період часу з 18.06.2025 по 08.09.2025, точної дати та часу досудовим розслідуванням встановити не представилося можливим, ОСОБА_6 перебуваючи на посаді старшого бойового медика 8 розвідувальної групи спеціального призначення 1 загону спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 , виконуючи бойові завдання в районі населеного пункту Визирівка, Сумської області, більш точного місця досудовим розслідуванням встановити не представилося можливим, знайшов на місці бойових дій ручну бойову гранату RG-4.

Усвідомлюючи, що знайдена ручна граната є боєприпасом, солдат ОСОБА_6 , діючи в порушення додатку №1, пункту 1 постанови ВРУ від 07.06.1992 № 2471-12 «Про право власності на окремі види майна», Наказу МВС України від 21.08.1998 № 622 "Про затвердження Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів", згідно яких зброя військового призначення, вибухові речовини та вибухові пристрої відносяться до видів майна, що не можуть перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України та щодо яких установлено спеціальний порядок набуття права власності, діючи в порушення вимог вищезазначених нормативних актів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, жодних дій до передачі знахідки командуванню військової частини чи правоохоронним органам не здійснив, а незаконно придбав для себе особисто ручну гранату RG-4 без передбаченого законом дозволу.

08.09.2025, діючи умисно та протиправно, без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_6 здійснив незаконне перевезення (носіння) боєприпасу, а саме ручної гранати RG-4, що відповідно до чинного законодавства належить до категорії боєприпасів до с. Міські Млини, Полтавського району, Полтавської області.

Після прибуття до с. Міські Млини, Полтавського району, Полтавської області ОСОБА_6 продовжив незаконне носіння вказаного боєприпасу до свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де без передбаченого законом дозволу незаконно зберігав зазначену ручну гранату RG-4 на дерев`яній полиці в кімнаті коридору житлового будинку, маючи на меті подальше використання за наявності відповідної нагоди.

12.12.2025 ОСОБА_6 , переніс без передбаченого законом дозволу гранату до господарства, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , для її використання.

ОСОБА_6 12.12.2025 у денний час доби перебував за місцем свого проживання в АДРЕСА_2 разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_7 вживаючи алкогольні напої. Під час цього, на ґрунті ревнощів до ОСОБА_7 , між ними виникла сварка у ході якої, близько о 20 год. 00 хв. ОСОБА_7 залишила місце проживання, оскільки ОСОБА_6 її вигнав.

Будучи переконаним, що ОСОБА_7 пішла до своєї матері ОСОБА_8 , яка проживає разом зі своїм чоловіком ОСОБА_9 в АДРЕСА_3 , у ОСОБА_6 виник прямий умисел, спрямований на вчинення вбивства двох і більше осіб способом, небезпечним для життя багатьох осіб.

12.12.2025, близько о 21 год. 40 хв. ОСОБА_6 , взявши з собою ручну гранату RG-4, прийшов до місця проживання ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в АДРЕСА_3 , та перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, та бажаючи їх настання, розуміючи, що ручна граната RG-4, становить реальну загрозу життю людини, достовірно знаючи, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 знаходяться за місцем свого проживання, від`єднав запобіжну чеку від гранати та кинув її у вікно будинку, але з причин, що не залежали від його волі, граната не вибухнула.

ОСОБА_6 , розуміючи, що використання ручної гранати RG-4, цільовим призначенням якої є загибель людей та спричинення тілесних ушкоджень і вчинення таких дій у місці загального користування, а саме у будинку може створити загрозу всім особам, що перебувають у ньому, вчинив закінчений замах на вбивство двох і більше осіб, який не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, способом, небезпечним для життя багатьох осіб.

13.12.2025 працівниками поліції в ході проведення огляду місця події в АДРЕСА_3 виявлено ручну гранату RG-4.

Згідно висновку експерта № № СЕ-19/117-25/27623 від 30.12.2025 в наданому на дослідження зразку грунту, вилученому 13.12.2025 в АДРЕСА_3 , з місця проведення знищення (знешкодження) гранати RG-4, виявлено вибухові речовини на основі тротилу і ТЕНу.

Згідно висновку експерта № КСЕ-19/117-25/27622 від 30.12.2025 за результатами проведення комплексної судової вибухово - технічної експертизи предметом, рештки якого надані на дослідження, є ручна граната RG-4 без запобіжної чеки з кільцем та стрічки з запобіжною чекою, що відноситься до категорії боєприпасів, який не придатний до вибуху, оскільки не спрацювала передбаченим конструкцією способом.

Згідно з даними інформаційних джерел ручна граната RG-4 споряджена промисловим способом, містить вибухову речовину тринітротолуол масою 105-110 грамів.

Відповідно до акту знищення (знешкодження) вибухових матеріалів або таких, що їх нагадують №332 від 13.12.2025, вилучений предмет було знищено за допомогою електродетонатора ЕД-8Ж (1шт.) та пластичної вибухової речовини «Black Dough» (0,1кг), яка згідно інформаційних джерел має у своєму складі ТЕН.

13.12.2025 слідчим за погодженням з прокурором згідно вимог ст. 276-278 КПК України ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 15, п.п. 1,5 ч. 2 ст. 115 КК України, а саме у незаконному придбанні, носінні та зберіганні вибухового пристрою без передбаченого законом дозволу та у закінченому замаху на умисне вбивство двох та більше осіб, який не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, вчинене способом небезпечним для життя багатьох осіб.

13.12.2025 о 06 год. 49 хв. ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15, п.п.1,5 ч.2 ст. 115 КК України.

13.12.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 15, п.п. 1,5 ч. 2 ст. 115 КК України, а саме у незаконному придбанні, носінні та зберіганні вибухового пристрою без передбаченого законом дозволу та у закінченому замаху на умисне вбивство двох та більше осіб, який не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, вчинене способом небезпечним для життя багатьох осіб.

15.12.2025 слідчим суддею Зіньківського районного суду Полтавської області відносно підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, а саме до 10.02.2026 включно.

05.02.2026 керівником Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_10 продовжено строк досудового розслідування до 3 місяців, а саме до 05.03.2026.

06.02.2026 слідчим суддею Зіньківського районного суду Полтавської області відносно підозрюваного ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 05.03.2026 включно.

16.02.2026 слідчим за погодженням з прокурором згідно вимог ст. 276-279 КПК України, ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 15, п.п. 1,5 ч. 2 ст. 115 КК України.

25.02.2026 обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 , направлено до Зіньківського районного суду Полтавської області.

У зв`язку із не призначенням та не проведенням підготовчого судового засідання у кримінальному провадженні, прокурор звернувся до слідчого судді з клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який закінчується 05.03.2026 року.

Ризики, які встановлені при обранні підозрюваному запобіжного заходу та обумовлюють його застосування, не зменшилися.

Прокурор в судовому засіданні підтримав заявлене клопотання, просив продовжити строк дії запобіжного заходу.

Підозрюваний в судовому засіданні з приводу вирішення клопотання вказав , що не згідний , прохав призначити більш м"який запобіжний захід , оскільки нікуди тікати мети немає.

Захисник в судовому засіданні з приводу вирішення клопотання прохав застосувати домашній арешт , оскільки прокурором ризики не доведені.

Заслухавши прокурора, підозрюваного, захисника, вивчивши клопотання та матеріали, якими воно обґрунтовується, суд приходить до висновку про задоволення клопотання, з наступних підстав.

Відповідно до ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором непізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184цього Кодексу, повинно містити: 1)виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Як вбачається зі ст.197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого,-з моменту затримання. У строк тримання під вартою включається час перебування особи в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи. У разі повторного взяття під варту особи втому ж самому кримінальному провадженні строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати:1)шести місяців-у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

Встановлено, що 13.12.2025 о 06 год. 49 хв. ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15, п.п.1,5 ч.2 ст. 115 КК України.

13.12.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 15, п.п. 1,5 ч. 2 ст. 115 КК України, а саме у незаконному придбанні, носінні та зберіганні вибухового пристрою без передбаченого законом дозволу та у закінченому замаху на умисне вбивство двох та більше осіб, який не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, вчинене способом небезпечним для життя багатьох осіб.

15.12.2025 слідчим суддею Зіньківського районного суду Полтавської області відносно підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, а саме до 10.02.2026 включно.

05.02.2026 керівником Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_10 продовжено строк досудового розслідування до 3 місяців, а саме до 05.03.2026.

06.02.2026 слідчим суддею Зіньківського районного суду Полтавської області відносно підозрюваного ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 05.03.2026 включно.

16.02.2026 слідчим за погодженням з прокурором згідно вимог ст. 276-279 КПК України, ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 15, п.п. 1,5 ч. 2 ст. 115 КК України.

25.02.2026 року обвинувальний акт направлено до Зіньківського районного суду Полтавської області.

Станом на 03.03.2026 року склад суду у справі не визначено, підготовче судове засідання не призначено.

Частиною шостою статті 199 КПК України передбачено, що у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному був обраний з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

При вирішенні питання про продовження строку дії тримання підозрюваного під вартою, слідчий суддя враховує надані сторонами кримінального провадження докази, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_6 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке йому загрожує, у разі визнання його винним, а також характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя підозрюваного, його зв`язки з суспільством. Так, наявність обґрунтованої підозри підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколом огляду місця події в АДРЕСА_3 в ході чого виявлено та знищено ручну гранату RG-4 та зафіксовано пошкодження стеклення вікна будинку; актом перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів 31185, де зафіксовано, що вона віднесено до 1 категорії вибухонебезпечності; актом знищення (знешкодження) вибухових матеріалів або таких що їх нагадують №332 відповідно до якого було знищено ручну бойову гранату RG-4;протоколом обшуку будинку в АДРЕСА_2 в ході чого вилучено мобільний телефон ОСОБА_6 на якому виявлено відеозапис гранати RG-4 та її фотознімок; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 , яка пояснила, що має доньку ОСОБА_7 , яка співмешкала із ОСОБА_6 в АДРЕСА_2 . За час їхнього проживання вони постійно сперечалися, оскільки ОСОБА_6 звинувачував у зрадах ОСОБА_7 , бив її, забирав мобільні телефони. Коли ОСОБА_7 тікала з дому від ОСОБА_6 , останній приходив до потерпілої ОСОБА_8 та влаштовував сварки з нею, оскільки винив у всіх його негараздах саме її. 12.12.2025 ОСОБА_8 була вдома та до неї зателефонував ОСОБА_6 та запитав де його співмешканка ОСОБА_7 , але потерпіла відповіла що її немає в неї вдома. Через деякий час ОСОБА_8 відчула запах горілого в будинку та коли вийшла до коридору побачила розбите скло та предмет, який потім виявився гранатою RG-4;протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 , який дав аналогічні покази які надала ОСОБА_8 ; протоколом огляду предмету, а саме мобільного телефону потерпілої ОСОБА_8 , де зафіксовано вхідні телефонні дзвінки з номеру телефону ОСОБА_6 ;протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , яка повідомила, що співмешкала разом із ОСОБА_6 в АДРЕСА_2 . За час спільного проживання між ними часто виникали сварки. Під час вказаних сварок ОСОБА_11 часто погрожував фізичною розправою, а також погрожував її матері ОСОБА_8 та вітчиму ОСОБА_12 .. В червні 2025 ОСОБА_6 призвали на службу по мобілізації. 08.09.2025 ОСОБА_6 приїхав до себе додому та показував ОСОБА_7 предмет циліндричної форми та повідомив, що це граната. При кожній наступній сварці ОСОБА_6 погрожував ОСОБА_7 та її батькам даною гранатою. 12.12.2025 ОСОБА_7 та ОСОБА_6 вживали алкоголь та у вечірній час між ними сталась сварка в ході якої ОСОБА_6 вигнав ОСОБА_7 з дому. Остання пішла до свого брата в с.Попівка. Близько о 02 год. ночі її на мобільний телефон написала її мама ОСОБА_8 та розповіла, що ОСОБА_6 кинув їй у вікно будинку гранату, яка незірвалась; протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_6 , в ході чого зафіксовано наявність в нього відеозапису та фотознімку гранати RG-4;протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, під час якого було виявлено та вилучено взуття; висновком комплексної судової вибухово-технічної експертизи №КСЕ-19/117-25/27622 згідно якого відомо, що на наданих на дослідження рештках виявлено вибухові речовини на основі тротилу і ТЕНу; Предметом, рештки якого наданого на дослідження був ручною гранатою RG-4 та відноситься до категорії вибухових пристроїв ; речовими доказами та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Крім того, враховуються заявлені стороною обвинувачення ризики, передбачені ст.177 КПК України: запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зазначені ризики не зменшились та виправдовують тримання особи під вартою, за таких обставин суд вважає, що клопотання про продовження строку тримання під вартою підлягає задоволенню.

Враховуючи положення ч. 4 ст. 183 КПК України, суд вважає не визначати обвинуваченому ОСОБА_6 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, оскільки останній вчинив злочин із застосуванням насильства та погроз його застосування.

Також суд наголошує, як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства», № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року)). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року).

Отже, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрювану особу з певним злочином, та які не повинні бути переконливими в тій мірі, щоб звинуватити особу у його вчиненні, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування.

Таким чином, на даному етапі суд має встановити доведеність того, що підозрюваний міг вчинити кримінальне правопорушення і є підстави для здійснення подальшого досудового розслідування. При цьому, належну оцінку доказам, встановлення фактичних обставин справи, правильність кваліфікації має дати суд при можливому розгляді справи по суті.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 197, 199, 309, 369, 370, 372, 395 КПК України, ст.ст. 5,6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на шістдесят діб з 03 березня 2026 до 01 травня 2026 року включно.

Альтернативний запобіжний захід у вигляді застави не визначати.

Ухвала суду щодо продовження запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу суду, може бути подана протягом встановленого законом строку з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1