Справа № 308/3625/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2026 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання слідчого групи слідчих у кримінальному провадженні №0000085 - начальника відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області підполковника поліції ОСОБА_3 , погоджене процесуальним керівником заступником начальника відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000085

В С Т А Н О В И В :

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до суду з вказаним клопотанням у якому зазначає, що 06.03.2026 процесуальним прокурором виділено із матеріалів кримінального провадження №0000464 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України, матеріали досудового розслідування стосовно службових осіб Служби автомобільних доріг в Закарпатській області за правовою кваліфікацією кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000085.

В рамках здійснення досудового розслідування вказаного кримінального провадження 06.03.2026 повідомлено про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України, а саме: розтрата чужого майна, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинена в особливо великих розмірах; внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей.

Слідчий вказує, що внаслідок вчинення таких протиправних дій ОСОБА_6 із державного бюджету незаконно, як оплату за завищеного розміру коштів на покриття додаткових витрат, пов`язаних із інфляцією вилучено на користь ТОВ «ПБС» бюджетні кошти в сумі 2 165 464, 44 гривень, чим завдано державі матеріальних збитків в особливо великому розмірі, так як вказана сума в 600 разів і більше перевищує встановлений на 2020 рік неоподаткований мінімум доходів громадян.

Зазначає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у інкримінованих йому злочинах підтверджується комплексом зібраних у кримінальному проваджені доказів, зокрема: оригіналами первинно звітної документації (акти Кб-2в та довідки КБ-3) по об`єкту поточного ремонту, згідно із якими ряд документи від імені Служби автомобільних доріг у Закарпатській області підписані ОСОБА_6 ; висновком експерта від 21.01.2026 за №СЕ-10/107-26/351-ЕК судової економічної експертизи, де згідно з яким встановлено різницю в обрахунку коштів на покриття додаткових витрат пов`язаних з інфляційними процесами, всього за підписаними ОСОБА_6 актами на суму 2 165 464, 44 гривень.

Вказані докази є вагомими та дають обґрунтовані підстави для підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях.

Обгрунтовуючи заявлене клопотання слідчий зазначає, що згідно інформаційної довідки за №466809185 від 05.03.2026 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно за ОСОБА_6 станом на 05.03.2026 зареєстровано на праві спільної сумісної власності квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 100).

Також згідно інформаційної довідки за №466809185 від 05.03.2026 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно за ОСОБА_6 станом на 05.03.2026 зареєстроване право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0005, площею 0,11 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000).

Окрім того, згідно інформаційної довідки за 466810333 від 05.03.2026 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно за дружиною ОСОБА_6 - ОСОБА_7 станом на 05.03.2026 зареєстроване право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :56:001:0122, площею 0,0629 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

А тому на підставі вищенаведеного, посилаючись на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.5 ст.191 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких і за вчинення яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, та з конфіскацією майна, з метою забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання, просить накласти арешт на майно ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_1 ), шляхом накладення заборони розпорядження наступними об`єктами нерухомого майна: частку в спільній сумісній власності на квартиру за адресою АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 100); земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0005, площею 0,11 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000), а також накласти арешт на нерухоме майно, яке зареєстровано на праві приватної власності за ОСОБА_7 , (РНОКПП НОМЕР_2 ) та яке набуте у власність за час перебування у шлюбі із ОСОБА_6 , тобто являється їхньою спільною сумісною власністю, із накладенням заборони на відчуження та розпорядження, а саме на земельну ділянку :56:001:0122, площею 0,0629 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101)

У судове засідання прокурор та слідчий не з"явилися, хоча про час та місце розгляду клопотання були повідомлені. Подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, у яких зазначили, що клопотання підтримують та просять задовольнити.

Підозрюваний та його захисник адвокат ОСОБА_8 в судове засідання не з"явилися, хоча про час та місце розгляду клопотання були повідомлені. Захисник подала заяву про розгляд клопотання без її участі та без участі ОСОБА_6 , у якій зазначила, що проти клопотання заперечує, просить відмовити у його задоволенні

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя доходить наступного.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Як встановлено в ході розгляду клопотання, ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000085, у якому ОСОБА_6 06.03.2026 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України.

Відповідно до вимог ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно із п.7 ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За змістом ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Санкція ч.5 ст. 191 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

Згідно з ч.2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема, правову підставу для арешту майна, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При вирішенні питання про накладення арешту слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, санкція якої передбачає обов"язкове додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Статтею 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

А тому з огляду на вищенаведене, враховуючи, що ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України, слідчий суддя приходить до переконання, про наявність підстав для задоволення клопотання слідчого про накладення арешту на майно, а саме в частині клопотання , яке стосується частки в спільній сумісній власності на квартиру за адресою АДРЕСА_2 та земельної ділянкуи з кадастровим номером :01:001:0005, площею 0,11 га.

Разом із тим клопотання в частині накладення арешту на нерухоме майно, яке зареєстровано на праві приватної власності за ОСОБА_7 , (РНОКПП НОМЕР_2 ), а саме на земельну ділянку :56:001:0122, площею 0,0629 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) до задоволення не підлягає, оскільки, як убачається з державного реєстру речових прав, зазначена земельна ділянка набута у власність ОСОБА_7 на підставі рішення ІХ сесії VІІ скликання органу місцевого самоврядування від 22.12.2016 за №526 , а відтак не є спільною сумісною власністю.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_1 ), шляхом накладення заборони розпорядження наступними об`єктами нерухомого майна:

- частку в спільній сумісній власності на квартиру за адресою АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 100);

- земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0005, площею 0,11 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000).

У задоволенні решти клопотання відмовити.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1