Справа 288/2146/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2026 року . селище Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в колегіальному складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів: - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря судових засідань - ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Попільня Житомирської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000229 від 05 лютого 2024 року відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Сокільча, Житомирського району, Житомирської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

що обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 6 статті 152, частиною 2 статті 156, частиною 1 статті 301-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Попільнянського районного суду Житомирської області перебуває обвинувальний акт та додані до нього матеріали у кримінальному провадженні № 0000229 від 05 лютого 2024 року відносно ОСОБА_6 , що обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 6 статті 152, частиною 2 статті 156, частиною 1 статті 301-1 КК України.

Ухвалою Попільнянського районного суду Житомирської області від 09.02.2026 року обвинуваченому було продовжено застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту у визначений час доби із строком дії до 09.04.2026 включно.

13 березня 2026 року через канцелярію суду прокурор надав клопотання про продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту та дії обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України встановлених у зв`язку з застосуванням запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 .

В судовому засіданні 16 березня 2026 року прокурор підтримав дане клопотання та просив його задовольнити, посилаючись на те що ризики не зменшились і не змінились.

Захисник ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_6 не заперечували щодо задоволення вказаного клопотання прокурора та продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту у визначений час доби.

Потерпіла ОСОБА_8 та її законний представник ОСОБА_9 в судове засідання не з`явились, надали до суду заяви в якій просили засідання проводити без їх участі.

Колегія суддів, вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши клопотання, приходить до наступного висновку.

Як вбачається з наданого клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що у другій декаді серпня 2023 року малолітня ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прибула до приміщення санаторію «Антум Україна», розташованого в с. Сокільча Житомирської області, де в цей же день познайомилася із повнолітнім ОСОБА_6 , де обмінялася з ним номерами мобільних телефонів. Після цього у ОСОБА_6 виник єдиний злочинний умисел на вчинення розпусних дій щодо малолітньої особи, зберігання дитячої порнографії, без мети збуту чи розповсюдження та вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із оральним проникненням в тіло малолітньої ОСОБА_8 з використанням геніталій.

Надалі, 26 серпня 2023 року ОСОБА_6 , реалізовуючи свій злочинний умисел, використовуючи належний йому мобільний телефон, застосовуючи клауд-месенджер «Телеграм» розпочав спілкування шляхом листування з ОСОБА_8 та надіслав їй фотознімки свого оголеного статевого органу, отже вчинив відносно малолітньої особи розпусні дії у вигляді інтелектуального розбещення. Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу ОСОБА_6 умовив малолітню потерпілу сфотографувати її статеві органи та надіслати йому, що вона і зробила у період з 28 серпня 2023 року по 09 вересня 2023 року.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, у період з 28 серпня 2023 року по 09 вересня 2023 року, усвідомлюючи, що його протиправні дії посягають на основні принципи суспільної моралі у сфері статевих стосунків та знаходяться в явній суперечності з існуючими в суспільстві традиціями, будучи обізнаним, що ОСОБА_8 є малолітньою особою, отримав та зберігав на особистому мобільному телефоні «Realme 6» з ІМЕІ-1: НОМЕР_1 ІМЕІ-2: НОМЕР_2 , файли з фотознімками, які згідно висновку експерта № СЕ-19/106-25/12035-МВ від 11.08.2025 є дитячою порнографією, без мети збуту та розповсюдження.

Надалі, реалізовуючи свій єдиний злочинний умисел, у невстановлений досудовим розслідуванням час, однак не пізніше 17 вересня 2023 року (більш точний час наразі не встановлено) ОСОБА_6 знаходячись в нежитловій покинутій будівлі, біля приміщення санаторію «Антум Україна», розташованого за адресою: с. Сокільча Житомирської області, будучи обізнаним про те, ще ОСОБА_8 є малолітньою особою, вчинив дії сексуального характеру пов`язані з оральним проникненням у тіло потерпілої з використанням геніталій зґвалтувавши її.

Надалі, у третій декаді вересня 2023 року (більш точний час наразі не встановлено) у ОСОБА_6 знову виник злочинний умисел на повторне вчинення дій сексуального характеру пов`язаних із оральним проникненням в тіло малолітньої особи з використанням геніталій, реалізовуючи який він у період з 18 вересня 2023 року по жовтень 2023 року (більш точного часу наразі не встановлено) знаходячись в нежитловій покинутій будівлі, біля приміщення санаторію «Антум Україна», розташованого за адресою: с. Сокільча Житомирської області, будучи обізнаним про те, що ОСОБА_8 є малолітньою, повторно, вчинив дії сексуального характеру, пов`язані з оральним проникненням у тіло потерпілої з використанням геніталій зґвалтувавши її.

Згідно з п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення дієвості кримінального провадження є запобіжні заходи.

У відповідності до положень ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій. При цьому Кримінальний процесуальний кодекс України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Враховуючи ступінь тяжкості інкримінованих ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, даних, що характеризують особу останнього, суд не вбачає на час розгляду клопотання достатніх підстав для зміни раніше обраного запобіжного заходу обвинуваченому.

Так, суд враховує, що будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, суду ненадано, а також те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі та довічне позбавлення волі.

Будь-яких даних щодо зменшення чи відсутності ризиків, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, в судовому засіданні не встановлено.

На думку суду, обрання обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу не в змозі забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою продовження запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, які встановлені ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду та які не зменшились та не змінились.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою обирає, скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Оскільки строк раніше обраного запобіжного заходу обвинуваченому спливає 09 квітня 2026 року, судовий розгляд кримінального провадження продовжується, ризики які стали підставою для обрання запобіжного заходу зберігаються і на даний час, враховуючи тяжкість інкримінованого обвинуваченому злочину, суд не вбачає підстав для зміни йому раніше обраного запобіжного заходу на більш м`який.

Таким чином, є всі підстави вважати, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить можливість запобігання ризикам, визначених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, належну процесуальну поведінку обвинуваченого та проведення судового розгляду у розумні строки, тому з метою виконання завдання визначеного ст. 2 КПК України, враховуючи, що жодних нових підстав, які б свідчили про відсутність ризиків та необхідність зміни запобіжного заходу обвинуваченому, не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_6 бажаючи уникнути негативних наслідків кримінально-правового та цивільно-правового характеру, офіційно не працює, вік ОСОБА_6 , його соціальні зв`язки, стан здоров`я, дозволяють йому переховуватись, у зв`язку з цим є реальна можливість залишення ОСОБА_6 території України, що у свою чергу, створює високий ризик його переховування від суду, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, оскільки вчинені ним кримінальні правопорушення відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів, та зважаючи на тяжкість покарання, яке йому загрожує за вчинення вказаних кримінальних правопорушень, передбачене частиною 6 статті 152, частиною 2 статті 156, частиною 1 статті 301-1 КК України, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі та довічного позбавлення волі, може незаконно впливати на свідків та потерпілу в даному кримінальному провадженні, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню та запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на певний період доби буде співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі обвинуваченого і може забезпечити належне виконання останнім процесуальних обов`язків, передбачених частиною 5 статті 194 КПК України.

Крім того слід зазначити, що за змістом п.п. «b» та «c» ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, особа може бути позбавлена свободи для забезпечення виконання нею будь-якого обов`язку, встановленого судом.

Відповідно до неодноразових рішень Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмеженим з огляду на суспільний інтерес.

Пунктом четвертим частини другої статті 181 КПК України визначено, що домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Суд вислухавши думку учасників справи, приходить до висновку, що є достатні підстави для задоволення клопотання прокурора та продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на певний період доби відносно обвинуваченого ОСОБА_6 строком на два місяці, оскільки ризики, які стали підставою для застосування вказаного запобіжного заходу на даний час не зникли та продовжують існувати.

Відповідно до ч. 5 ст. 196 КПК України, в ухвалі про застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, зазначаються конкретні обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, що покладаються на підозрюваного, обвинуваченого, та у випадках, встановлених цим Кодексом, строк, на який їх покладено.

Як вбачається з ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

На підставі викладеного, керуючись Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод; статтями 176, 177, 178, 181, 186, 193, 194, 196, 314, 331, 336, 369-372, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_6 - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Сокільча, Житомирського району, Житомирської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, а саме: з 22:00 години по 07:00 годину, строком на два місяці, до 16 травня 2026 року включно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

заборонити залишати житло за місцем проживання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_2 , за виключенням необхідності перебування в укритті на випадок оголошення повітряної тривоги чи іншого загрозливого для життя стану;

прибувати до суду за першою вимогою;

не відлучатися із с. Сокільча, Житомирського району, Житомирської області без дозволу суду;

повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

утримуватись від спілкування будь-яким способом з потерпілою ОСОБА_8 , у тому числі засобами телефонного зв`язку, листуванням через мобільні сервіси;

у разі наявності здати на зберігання до органів державної міграційної служби свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, про що документально повідомити прокурора, суд.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_6 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього зобов`язань.

Копію ухвали направити для виконання:

Відділенню поліції № 1 Житомирського РУП № 2 ГУНП в Житомирській області в частині продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_6 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_5 .

Ухвала суду може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Попільнянський районний суд Житомирської області протягом семи діб з дня її оголошення.

Головуючий -суддя Попільнянського

районного суду ОСОБА_1

судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3