У Х В А Л А

/про відмову у задоволенні клопотання про арешт майна/

09.03.2026 м. Львів

Слідча суддя Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , дізнавача ОСОБА_3 , розглянувши клопотання старшого дізнавача СД ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000071 від 06.03.2026, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України,-

встановив:

Дізнавач СД ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_4 про арешт майна.

Клопотання мотивує тим, що 05.03.2026 року до Львівського районного управління поліції N?2 ГУНП у Львівській області по лінії «102» надійшло повідомлення про те, що громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , самовільно, всупереч встановленому законом порядку, проник на територію арешт майданчика. розташованого за адресою: м. Львів. вул. Тролейбусна. 1, звідки без відповідного дозволу забрав транспортний засіб марки Volkswagen Jetta, державний номерний знак НОМЕР_1 , який перебував на вказаному майданчику.

05.03.2026 року надійшов рапорт інспектора взводу 2 роти 2 батальйону 4 УПП у Львівській області ДПП старшого лейтенанта поліції, в якому вказано, що у складі екіпажу Омега 452 разом із заступником командира роти ОСОБА_6 , почувши в радіоефірі про орієнтування автомобіля марки Volkswagen Jetta д.н.з НОМЕР_2 прибули за адресою м. Львів, вул. Кульпарківська. 96. де було виявлено вищевказаний автомобіль та гр. ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_1 .

05.03.2026 дізнавачем СД ЛРУП N?2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_7 , під час огляду місця події, за адресою м. Львів. вул. Кульпарківська, 96А було вилучено транспортний засіб автомобіль марки Volkswagen Jetta д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_3 поміщено на арешт майданчик за адресою: м. Львів вул. Конюшина. 5.

06.03.2026 року в якості свідка допитано ОСОБА_8 , який повідомив. що перебуває на посаді молодшого інспектора ВОАБ УЗ ГУНП. 05.03.2026 року приблизно о 16:48 год. перебував на своєму робочому місці на території арешт майданчику за адресою м. Львів, вул. Тролейбусна. в певний момент почув гуркіт біля виїзної брами, підійшовши ближче побачив, невідому йому особу чоловічої статті, який намагався зламати замок до брами, на прохання припинити свої дії, останній поводився агресивно та не реагував на зауваження. Після чого, поламавши замок від брами, зайшов на територію арештмайданчику та попрямував до автомобіля марки Volkswagen Jetta чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_4 . та сів за кермо який був евакуйований 05.03.2026 року о 15:20 за порушення ПДР. Зачинивши браму. щоб унеможливити виїзд автомобіля, але невідома особа, пошкодивши виїзну браму. виїхав з території арешт майданчику та попрямував у невідомому напрямку.

06.03.2026 року постановою старшого дізнавача сектору дізнання ЛРУП N?2 ГУ НП у Львівській області, капітана поліції ОСОБА_3 , вилучений автомобіль, визнано речовим доказом.

Як встановлено досудовим розслідуванням транспортний засіб марки «Volkswagen Jetta» д.н.3. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_5 . НОМЕР_6 , що належить ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 прож. АДРЕСА_1 т. НОМЕР_7 в подальшому може використаний як доказ факту чи обставин. що встановлюються під час кримінального провадження, а також є ймовірність, що вилучене майно може бути приховуваним, пошкодженим, втраченим, знищеним, використання, перетворення, пересування, передача, відчуження, яких може унеможливити встановлення всіх обставин даного кримінального правопорушення.

Дізнавач в судовому засіданні клопотання підтримав, просив таке задовольнити.

Прокурор у судове засідання не з`явилась, причини неявки не повідомила.

Заслухавши пояснення дізнавача, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження вбачається, що 06.03.2026 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України за № 0000071, яке розпочато на підставі того, що 05.03.2026 року до Львівського районного управління поліції N?2 ГУНП у Львівській області по лінії «102» надійшло повідомлення про те, що громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , самовільно, всупереч встановленому законом порядку, проник на територію арештмайданчика, розташованого за адресою: м. Львів, вул. Тролейбусна, 1, звідки без відповідного дозволу забрав транспортний засіб марки Volkswagen Jetta, державний номерний знак НОМЕР_1 , який перебував на вказаному майданчику.

На підтвердження обставин викладених у клопотанні дізнавачем надано суду Реєстрацію ЄО № 4641 від 5 березня 2026р., рапорт інспектора взводу 2 роти 2 батальйону 4 Управління патрульної поліції у Львівській області департаменту патрульної поліції від 5 березня 2026 року, протокол огляду місця події від 5 березня 2026р. про те, що дізнавачем сектору дізнання ОСОБА_7 проведено огляд місця події за адресою АДРЕСА_2 , фото таблиця до протоколу огляду місця події, протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення 5 березня 2026р., пояснення ОСОБА_9 від 5 березня 2026р., акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 5 березня 2026р., пояснення ОСОБА_5 від 5 березня 2 26-го року, протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 6 березня 2026р., постанову про визнання речовим доказом від 6 березня 2026р.

Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

У встановлений КПК України строк слідчий звернувся з даним клопотанням до слідчого судді.

Відповідно до ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно із ч.1 ст.168 КПК України, тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 цієї ж статті, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна допускається з метою забезпечення, в тому числі, збереження речових доказів. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно із п.1 ч.1 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів

Разом з тим, згідно ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

В судовому засіданні дізнавачем не доведена така мета забезпечення арешту, як збереження речових доказів, для запобігання їх приховування, пошкодження, втрати, знищення, використання або перетворення, оскільки таке майно, на разі вже визнано речовим доказом.

З наданих матеріалів не вбачається та належними доказами не підтверджено, на яких підставах транспортний засіб марки Volkswagen Jetta перебував на арештмайданчику, а також чи існували законні підстави для його подальшого утримання на такому майданчику.

Крім того, у клопотанні не наведено відомостей про те, чи підлягав вказаний транспортний засіб поверненню власнику, та чи були відсутні підстави для його видачі.

Таким чином, дізнавачем не доведено наявності достатніх підстав вважати, що транспортний засіб відповідає критеріям речового доказу та що накладення арешту є необхідним для забезпечення збереження доказів або досягнення інших цілей, передбачених кримінальним процесуальним законодавством.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя приходить до переконливого висновку, що в задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 170-173, 175, 309, 369-372 КПК України,

постановив:

У задоволенні клопотання старшого дізнавача СД ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000071 від 06.03.2026, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України відмовити.

Ухвала про відмову у задоволенні клопотання про арешт майна може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Повний текст ухвали буде складено та оголошено о 16:30 год. 12.03.2026.

Слідчий суддя ОСОБА_1