Справа № 495/8353/19
№ провадження 1-в/495/55/2026
Ухвала

Про відмову у задоволенні подання

20 лютого 2026 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_3

заступника начальника Білгород-Дністровського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білгород-Дністровський Одеської області подання Білгород-Дністровського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 31.07.2023 Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області за ст. 289 ч. 2 КК України до 5 років позбавлення волі, згідно ст.. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

ВСТАНОВИВ:

Провідний інспектор Білгород-Дністровського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_6 звернулась до суду з поданням про відміну звільнення від покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування призначеного покарання за вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 31.07.2023.

В обґрунтування клопотання зазначає, що розпорядження про виконання вироку, що набрало законної сили та копія вироку Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області, надійшли до Білгород-Дністровського районного відділу пробації 24.10.2023 року.

Засуджений ОСОБА_5 з?явився до уповноваженого органу з питань пробації 07.11.2023 року, де був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання не пов?язаного з позбавленням волі та був попереджений про правові наслідки звільнення від відбування покарання з випробуванням у відповідності до ч.2 ст. 78 КК України та ст. 166 Кримінально-виконавчого Кодексу України.

У відповідності із ст. 76 КК України на засудженого ОСОБА_5 , судом були покладені наступні обов?язки: періодично з?являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи передбачені пробаційною програмою «Зміна прокримінального мислення».

Також засудженому ОСОБА_5 , згідно чинного законодавства, а саме ст. 166 КВК України було роз?яснено, що у разі ухилення від виконання покладених на нього судом обов?язків або систематичного притягнення до адміністративної відповідальності, звільнення від відбування покарання з випробуванням може бути скасоване судом, і він буде направлений для відбування призначеного покарання. За результатами бесіди у засудженого відібрано письмову підписку.

Згідно ч.3 ст. 13 КВК України, 07.11.2023р. засудженому ОСОБА_5 було винесено постанову про встановлення днів явки на реєстрацію, згідно якої засуджений зобов?язаний з?являтися на реєстрацію 1, 2, 3, 4 четвер кожного місяця.

14.11.2023 згідно листка реєстрації ОСОБА_5 без поважної причини не з?явився на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації.

21.11.2023 року у нього було відібрано письмове пояснення та винесено письмове попередження.

3 ним була проведена профілактична бесіда, повторно роз?яснено, що у разі ухилення від виконання покладених на нього судом обов?язків, звільнення від відбування покарання з випробуванням може бути скасоване судом, і він буде направлений для відбування призначеного судом покарання.

27.02.2024р., 05.03.2024р., 12.03.2024р., 19.03.2024р., 26.03.2024р. згідно листка рестрації засуджений ОСОБА_7 знову не з?явився на реєстрацію до уповноваженого органу питань пробації.

28.02.2024р. та 13.03.2024р. засудженому направлялись виклики для явки до уповноваженого органу з питань пробації, але він до відділу за викликами не з?явився.

27.03.2024 року провідним інспектором відділу було здійснено телефонний дзвінок ОСОБА_5 з приводу його неявок на реєстрацію до відділу пробації. Під час бесіди засуджений повідомив, що він знаходиться за місцем свого проживання, але з дому нікуди не виходить та не виїжджає, так як його розшукують з приводу ухилення від мобілізації до лав ЗСУ.

Розуміє наслідки ухилення від відбування покарання та невиконання обов?язків покладених на нього судом та законом, але на реєстрацію до уповноваженого відділу з питань пробації з`являтись не буде.

За час відбування покарання, засуджений до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався.

Будучи засудженим до покарання з випробуванням і перебуваючи на обліку у відділі пробації гр. ОСОБА_5 належних висновків для себя не зробив, не бажає стати на шлях виправлення, 6 разів не з?явився без поважної причини на реєстрацію до відділу пробації.

Враховуючи вище викладене та на підставі ст. 78 ч. 2 КК України, ст. 537 КПК України, ст. 166 ч.2 Кримінально-виконавчого Кодексу України, вважає доцільним направити матеріали стосовно гр. ОСОБА_5 в суд для вирішення питання про відміну звільнення від покарання з випробуванням та направленням засудженого для відбування призначеного строку покарання за вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 31.07.2023 року.

У судовому засіданні заступник начальника Білгород-Дністровського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області подання про відміну звільнення від покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування призначеного покарання підтримала та наполягала на задоволенні.

Прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_3 проти задоволення подання заперечував.

ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки не повідомив.

Заслухавши думку представника органу пробації, прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

31 липня 2023 року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України і на підставі санкції вказаної статті призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75, 104 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 рік, якщо він протягом вказаного строку не скоїть нове кримінальне правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою «Зміна про кримінального мислення».

Розпорядження про виконання вироку, що набрало законної сили та копія вироку Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшли до Білгород-Дністровського районного відділу пробації 24.10.2023.

За приписами ч.1 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Згідно з п.3 ч.2ст.539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених п.8 ч.1ст.537 цього Кодексу.

Відповідно до п.8 ч.1ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Також, у пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року №7 роз`яснено, що згідно з ч.2 ст.78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст.76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Частиною 1 ст.1 КВК України встановлено, що кримінально-виконавче законодавство України регламентує порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань з метою захисту інтересів особи, суспільства і держави шляхом створення умов для виправлення і ресоціалізації засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а також запобігання тортурам та нелюдському або такому, що принижує гідність, поводженню із засудженими.

Відповідно до ст. 3 КВК України до засуджених, які відбувають покарання на території України, застосовується кримінально-виконавче законодавство України. Порядок і умови виконання та відбування покарань визначаються та забезпечуються відповідно до законодавства, яке діє на час виконання та відбування кримінального покарання.

Кримінально-виконавче законодавство, виконання і відбування покарань ґрунтуються на принципах невідворотності виконання і відбування покарань, законності, справедливості, гуманізму, демократизму, рівності засуджених перед законом, поваги до прав і свобод людини, взаємної відповідальності держави і засудженого, диференціації та індивідуалізації виконання покарань, раціонального застосування примусових заходів і стимулювання правослухняної поведінки, поєднання покарання з виправним впливом, участі громадськості в передбачених законом випадках у діяльності органів і установ виконання покарань (ст.5 КВК України).

При вирішенні питання про скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробовуванням суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Безумовною підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням є встановлення умислу засудженого на ухилення від відбування покарання з випробуванням та контролю за його поведінкою, а також інші обставини, які свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Згідно з ч.1 ст.164 КВК України уповноважений орган з питань пробації: веде облік засуджених протягом іспитового строку; роз`яснює засудженим порядок виконання обов`язків, покладених на них судом; здійснює нагляд за засудженими; вживає заходів з припинення порушень судових рішень; організовує першочергові заходи з виявлення засуджених, місцезнаходження яких невідоме; звертається до відповідних правоохоронних органів щодо розшуку засуджених, місцезнаходження яких невідоме; здійснює інші повноваження, передбачені цим Кодексом та Законом України "Про пробацію".

Звільнені від відбування покарання з випробуванням зобов`язані: виконувати обов`язки, які покладені на них судом; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до зазначеного органу (ч. 3 ст. 164 КВК України).

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 166 КВК України у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, покладеного на нього обов`язку, вчинення адміністративного правопорушення із засудженим проводиться індивідуальна профілактична бесіда та застосовується письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Письмове попередження не застосовується, якщо покладений обов`язок не був виконаний з поважних причин. У разі ухилення засудженого від прибуття за викликом уповноваженого органу з питань пробації письмове попередження вважається винесеним, якщо його було направлено поштою за останнім відомим місцем проживання засудженого та отримано підтвердження про його отримання засудженим.

У разі систематичного невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, покладених на нього, систематичного вчинення адміністративних правопорушень уповноважений орган з питань пробації надсилає до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Систематичним невиконанням покладених на засудженого обов`язків є невиконання протягом іспитового строку три і більше разів одного або кількох обов`язків без поважних причин.

Систематичним вчиненням адміністративних правопорушень є вчинення трьох і більше адміністративних правопорушень, що посягають на громадський порядок.

У главі 3 розділу IХ Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29 січня 2019 року №272/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31 січня 2021 року за № 120/33091, зазначено, що звільнені з випробуванням зобов`язані: виконувати обов`язки, покладені на них судом; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до уповноваженого органу з питань пробації.

У разі невиконання звільненим з випробуванням покладеного на нього обов`язку, вчинення адміністративного правопорушення з ним проводиться індивідуальна профілактична бесіда та застосовується письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, зазначене в пункті 8 глави 2 розділу IV цього Порядку.

Перед винесенням попередження звільнений з випробуванням викликається до уповноваженого органу з питань пробації, надає пояснення, у якому зазначає обставини, які спричинили ухилення від виконання обов`язку або правопорушення, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Письмове попередження не застосовується, якщо покладений обов`язок не був виконаний звільненим з випробуванням з поважних причин.

У разі ухилення звільненого з випробуванням від прибуття за викликом уповноваженого органу з питань пробації письмове попередження вважається винесеним, якщо його було направлено поштою за останнім відомим місцем проживання засудженого та отримано підтвердження про його отримання звільненим з випробуванням.

У разі систематичного невиконання звільненим з випробуванням, обов`язків, покладених на нього, систематичного вчинення адміністративних правопорушень уповноважений орган з питань пробації надсилає до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Систематичним невиконанням покладених на звільненого з випробуванням обов`язків є невиконання протягом іспитового строку три і більше разів одного або кількох обов`язків без поважних причин.

Систематичним вчиненням адміністративних правопорушень є вчинення трьох і більше адміністративних правопорушень, що посягають на громадський порядок.

Безумовною підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням необхідно встановити умисел засудженого на ухилення від відбування покарання з випробуванням та контролю за його поведінкою, а також інші обставини, які свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення, і лише після застосування до нього письмово попередження.

Суд враховує, що у матеріалах справи відсутні докази того, що виклики ОСОБА_5 до уповноваженого органу з питань пробації на 13.03.2024, 26.03.2024 дійсно викликався до уповноваженого органу з питань пробації, надавав пояснення, у яких би зазначив обставини, які спричинили ухилення від виконання обов`язку. Так само відсутні і докази того, що покладений обов`язок з`явитися до органу пробації не був виконаний ОСОБА_5 з поважних причин.

Крім того, матеріалами справи не підтверджено, що письмове попередження, за результатами неявки до уповноваженого органу з питань пробації на 13.03.2024, 26.03.2024, направлено ОСОБА_5 поштою за останнім відомим місцем проживання засудженого та органом пробації отримано підтвердження про його отримання звільненим з випробуванням.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що підстави для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання є недоведеними, а тому у задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 369,376, 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання заступника начальника Білгород-Дністровського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 31.07.2023 Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області за ст. 289 ч. 2 КК України до 5 років позбавлення волі, згідно ст.. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області протягом семи діб з дня її проголошення.

Суддя: