Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/2570/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2026 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 та її захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0002248 від 12.11.2025, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

У С Т А Н О В И В :

В провадженні слідчого відділу Подільського УП ГУ НП у м. Києві знаходяться матеріали кримінального провадження № 0002248, дані щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.11.2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

14 січня 2026 року слідчим відділом Подільського УП ГУНП у м. Києві повідомлено про підозру: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, уродженку міста Києва, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , не заміжню, маючу середню спеціальну освіту, офіційно не працевлаштовану, на утриманні дітей не маючу, раніше не судиму, 30.07.2024 Шевченківською окружною прокуратурою міста Києва скеровано обвинувальний акт до Шевченківського районного суду міста Києва (остаточне рішення не прийнято), 31.10.2024 Подільською окружною прокуратурою міста Києва скеровано обвинувальний акт до Подільського районного суду міста Києва (остаточне рішення не прийнято), 31.01.2025 Подільською окружною прокуратурою міста Києва скеровано обвинувальний акт до Подільського районного суду міста Києва (остаточне рішення не прийнято), 28.02.2025 Подільською окружною прокуратурою міста Києва скеровано обвинувальний акт до Подільського районного суду міста Києва (остаточне рішення не прийнято), 25.04.2025 Оболонською окружною прокуратурою міста Києва скеровано обвинувальний акт до Оболонського районного суду міста Києва (остаточне рішення не прийнято), 01.04.2025 Шевченківською окружною прокуратурою міста Києва скеровано обвинувальний акт до Шевченківського районного суду міста Києва (остаточне рішення не прийнято), 17.04.2025 Шевченківською окружною прокуратурою міста Києва скеровано обвинувальний акт до Шевченківського районного суду міста Києва (остаточне рішення не прийнято), про те, що вона підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України при наступних обставинах.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-IX затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, строк дії якого у подальшому продовжено Указом Президента України від 21.10.2025 затвердженого Законом України № 4643-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» до 03 лютого 2026 року.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , 09.11.2025 приблизно о 15 год. 20 хв., перебуваючи в торговому залі магазину «Prostor», що знаходиться за адресою: м. Київ, пр. Європейського Союзу, 58, на стелажі з товаром помітила електричний тример «Gillette King C Beard Trimmer PRO», у кількості 1 одиниця, електричний тример «Gillette King C Style Master», у кількості 1 одиниця. В цей час у ОСОБА_4 , виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, яке належить ТОВ «НУМІС».

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне, викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно небезпечних наслідків, в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 , стоячи біля стелажу із товаром, та впевнившись у тому, що за її діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає та не завадить їй у вчиненні крадіжки, взяла із стелажів магазину товар, а саме: електричний тример «Gillette King C Beard Trimmer PRO», у кількості 1 шт., вартістю 2359 гривень 00 копійок, електричний тример «Gillette King C Style Master», у кількості 1 шт., вартістю 1853 гривень 00 копійок, з яких зняла антикрадіжні датчики та в подальшому вищевказані товари сховала до власної сумки чорного кольору, яка була при ній. Відповідно до матеріалів кримінального провадження, загальна вартість викраденого майна становить 4 212 гривень 00 копійок.

Продовжуючи свої незаконні дії направлені на таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 , пройшла повз касову зону та сигнальні рамки магазину не розрахувавшись за товар, таким чином розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми злочинними діями ОСОБА_4 , з урахуванням ставки податку, який встановлюється від бази оподаткування в розмірі 20 відсотків, спричинила ТОВ «НУМІС» майнової шкоди на загальну суму 3369 гривень 60 копійок.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України підтверджується наступними доказами: протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 09.11.2025, протокол огляду місця події від 09.11.2025, протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 12.11.2025, протокол допиту потерпілого ОСОБА_8 від 21.11.2025, протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 14.11.2025, протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.11.2025, протокол огляду відео від 15.11.2025, протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 15.11.2025, висновок експерта № 3149/25 від 17.12.2025, висновок експерта № СЕ-19/111-26/743-ТВ від 08.01.2026, протокол допиту представника потерпілого ОСОБА_8 від 26.01.2026, протокол огляду відео від 15.11.2025, повідомлення про підозру від 14.01.2026, повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 21.01.2026, іншими матеріалами в їх сукупності.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

У досудового слідства є достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 може переховуватися від слідства та суду з метою уникнення покарання, усвідомлюючи невідворотність, тяжкість та реальність покарання за вчинений злочин, санкція якого передбачає покарання на строк від п`яти до восьми років. Тобто тяжкість покарання, яка загрожує підозрюваній у разі визнання судом її винуватою, вже обґрунтовує ризик того, що остання може вчинити спроби переховування від органу досудового розслідування та/або суду, що в свою чергу буде негативно впливати на хід досудового розслідування та судового розгляду.

В рамках кримінального провадження № 0000333 від 11.02.2025 ухвалою суду від 28.04.2025 було призначено підготовче судове засідання на 23.06.2025, однак обвинувачена ОСОБА_4 будучи повідомлена про дату, час і місце розгляду справи в підготовче засідання не прибула, будь яких заяв від обвинуваченої про відкладення або причини неявки - не надходило, ухвалою Оболонського районного суду міста Києва № 756/5851/25 від 19.11.2025 було відкладено підготовче засідання на 10.12.2025, до ОСОБА_4 було застосовано привід.

Окрім цього, у підготовче судове засідання призначене на 10.12.2025 обвинувачена ОСОБА_4 не прибула, ухвалою Оболонського районного суду міста Києва № 756/5851/25 від 10.12.2025 було відкладено підготовче засідання на 18.02.2026, до ОСОБА_4 було застосовано привід. Окрім цього ухвалою Святошинського районного суду міста Києва № 759/21662/25 від 03.11.2025 ОСОБА_4 було визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 51 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на строк 15 (п`ятнадцять) діб.

У досудового слідства є достатні підстави вважати, що на той факт, що підозрювана вчинятиме інші кримінальні правопорушення вказує те, що характер вчинених злочинних дій підозрюваної свідчить про зневажливе ставлення до норм моралі та громадського порядку, до норм закону.

Також ОСОБА_4 вчинила майновий злочин, підозрювана офіційно не працевлаштована, тобто в подальшому схильна продовжувати вчиняти майнові злочини для здобуття грошових коштів та інших засобів існування.

Актуальність вказаного ризику проявляється також і в тому, що ОСОБА_4 є особою, яка раніше вчиняла аналогічні кримінальні та адміністративні правопорушення, отже остання схильна до вчинення кримінальних правопорушень проти власності і може вчинити кримінальні правопорушення перебуваючи на свободі.

Так, відносно останньої 30.07.2024 Шевченківською окружною прокуратурою міста Києва скеровано обвинувальний акт до Шевченківського районного суду міста Києва (остаточне рішення не прийнято), 31.10.2024 Подільською окружною прокуратурою міста Києва скеровано обвинувальний акт до Подільського районного суду міста Києва (остаточне рішення не прийнято), 31.01.2025 Подільською окружною прокуратурою міста Києва скеровано обвинувальний акт до Подільського районного суду міста Києва (остаточне рішення не прийнято), 28.02.2025 Подільською окружною прокуратурою міста Києва скеровано обвинувальний акт до Подільського районного суду міста Києва (остаточне рішення не прийнято), 25.04.2025 Оболонською окружною прокуратурою міста Києва скеровано обвинувальний акт до Оболонського районного суду міста Києва (остаточне рішення не прийнято), 01.04.2025 Шевченківською окружною прокуратурою міста Києва скеровано обвинувальний акт до Шевченківського районного суду міста Києва (остаточне рішення не прийнято), 17.04.2025 Шевченківською окружною прокуратурою міста Києва скеровано обвинувальний акт до Шевченківського районного суду міста Києва (остаточне рішення не прийнято)

Більш м`які запобіжні заходи не можуть бути застосовані враховуючи тяжкість вчиненого злочину та призведуть до продовження злочинної діяльності, нададуть змогу переховуватись від органу досудового розслідування і суду, тим самим перешкоджаючи здійсненню досудового слідства.

З урахуванням наведених підстав, в обґрунтування необхідності застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, орган досудового розслідування вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти зазначеним ризикам.

Орган досудового розслідування вважає, що необхідно застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Підозрювана ОСОБА_4 та її захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні проти запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечували, просили обрати запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, вивчивши матеріали клопотання, суд приходить до висновку про задоволення клопотання у зв`язку з наступним.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності підстав, зазначених статтею 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, які зазначені статтею 178 КПК України.

14 січня 2026 року слідчим відділом Подільського УП ГУНП у м. Києві повідомлено про підозру: ОСОБА_4 , про те, що вона підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України при наступних обставинах.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Злочин, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_4 , відноситься до категорії тяжкого злочину, покарання за який передбачено у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини (рішення «Нечипорук і Йонкало проти України») відповідно до якої «обґрунтована підозра» означає наявність фактів чи інформації, які могли б переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин.

У клопотанні, що є предметом розгляду, наведені дані, які вказують на підозру у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, та які не викликають розумних сумнівів у цьому.

Обґрунтованість підозри підтверджується доданими до клопотання доказами, а саме: протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 09.11.2025, протокол огляду місця події від 09.11.2025, протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 12.11.2025, протокол допиту потерпілого ОСОБА_8 від 21.11.2025, протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 14.11.2025, протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.11.2025, протокол огляду відео від 15.11.2025, протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 15.11.2025, висновок експерта № 3149/25 від 17.12.2025, висновок експерта № СЕ-19/111-26/743-ТВ від 08.01.2026, протокол допиту представника потерпілого ОСОБА_8 від 26.01.2026, протокол огляду відео від 15.11.2025, повідомлення про підозру від 14.01.2026, повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 21.01.2026, іншими матеріалами в їх сукупності.

Ризиком, передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, підтверджується тим, що останній усвідомлюючи міру покарання за вчинення ним злочинів, може навмисно переховуватись від органів досудового розслідування або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, шляхом зміни місця проживання, неявки на виклики слідчого, прокурора та суду, що може призвести до несвоєчасного прийняття процесуальних рішень у вказаному кримінальному провадженні та якнайшвидшого розслідування даного кримінального провадження.

Аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови)).

Санкція ч. 4 ст. 185 КК України, що інкримінується підозрюваній ОСОБА_4 передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, обґрунтовано тим, що характер вчинених злочинних дій підозрюваної свідчить про зневажливе ставлення до норм моралі та громадського порядку, до норм закону. Також необхідно зазначити, що ОСОБА_4 вчинила майновий злочин, підозрювана офіційно не працевлаштована, тобто в подальшому схильна продовжувати вчиняти майнові злочини для здобуття грошових коштів та інших засобів існування. Актуальність вказаного ризику проявляється також і в тому, що ОСОБА_4 є особою, яка раніше вчиняла аналогічні кримінальні та адміністративні правопорушення, отже остання схильна до вчинення кримінальних правопорушень проти власності і може вчинити кримінальні правопорушення.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке інкримінується йому органом досудового розслідування, оскільки в розпорядженні слідчого є зібрані у встановленому законом порядку достатні фактичні данні, які свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення, що інкримінується йому органом досудового розслідування.

Згідно частин 1, 3 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

А відтак суд приходить до висновку, що є достатні підстави для обрання щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів, на даній стадії досудового розслідування, не зможе запобігти вищезазначеним ризикам, а тому суд приходить до висновку, що є достатні підстави для задоволення клопотання.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених законом.

Задовольняючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Враховуючи особу підозрюваної ОСОБА_4 слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України у розмірі 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний або заставодавець мають право у будь - який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до норм ч. 3 ст. 183 та ч. 5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави покласти на підозрювану ОСОБА_4 , такі обов`язки: не відлучатися з м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду (залежно від стадії кримінального провадження); повідомляти слідчого, прокурора або суд (залежно від стадії кримінального провадження) про зміну свого місця проживання/ або місце роботи; утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими у даному провадженні; здати на зберігання паспорт (паспорти) громадянин України для виїзду за кордон та інші документи, що надають право на виїзд із України і в`їзд в Україну.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 177 - 178, 182 - 183, 193 - 194, 196 - 197, 199, 202, 205, 309, 331, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0002248 від 12.11.2025, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - задовольнити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Києва, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, не заміжньої, офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої в силу ст. 89 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 20 діб, тобто до 14 березня 2026 року в межах строків досудового розслідування та помістити її до Державної установи «Київський слідчий ізолятор».

Розмір застави визначити у межах 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 66 560 (шістдесят шість тисяч п`ятсот шістдесят) грн у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самою підозрюваною, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Підозрювана або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрювану ОСОБА_4 такі обов`язки: не відлучатися з м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду (залежно від стадії кримінального провадження); повідомляти слідчого, прокурора або суд (залежно від стадії кримінального провадження) про зміну свого місця проживання/ або місце роботи; утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими у даному провадженні; здати на зберігання паспорт (паспорти) громадянин України для виїзду за кордон та інші документи, що надають право на виїзд із України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваній, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на вказаний депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю. У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрювана вважається такою, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Для утримання підозрювана ОСОБА_4 підлягає направленню до Державної установи «Київський слідчий ізолятор».

Строк дії ухвали слідчого судді становить 20 днів, припиняє свою дію 14 березня 2026 року та підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Взяти ОСОБА_4 під варту в залі суду.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному негайно після її оголошення.

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження - для відома.

Копію ухвали направити ДУ «Київський слідчий ізолятор» - для виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1