Справа № 279/1626/26
У Х В А Л А

іменем України

20 березня 2026 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з секретарем ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні м.Коростеня клопотання начальника ДУ "Коростенська виправна колонія (№71)" про приведення вироку до вимог чинного законодавства відносно засудженого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

До Коростенського міськрайонного суду Житомирської області звернувся начальник ДУ «Коростенська виправна колонія (№ 71)» із клопотанням про приведення вироків, ухвалених стосовно засудженого ОСОБА_3 , у відповідність до вимог Закону України №3886-ІХ від 18.07.2024 "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів".

На обґрунтування клопотання зазначено, що засуджений ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Тарасівка Києво-Святошинського району Київської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 засуджений:

- 11.11.2020 Києво-Святошинським районним судом Київської області за ч. 2 ст.185, ч. 2 ст. 186, ст. 70, ст. 75, ст. 76 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;

- 13.01.2022 Києво-Святошинським районним судом Київської області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст.70, ч. 4 ст. 70, ст. 75, ст. 76 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09.11.2023 скасовано звільнення від покарання з випробуванням, направлено для відбуття покарання за вироком Києво-Святошинським районним судом Київської області від 13.01.2022.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 вчинив дрiбне викрадення чужого майна i підпадає під дію Закону України №3886-IХ вiд 18.07.2024 року "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" клопоче про приведення вироків до вимог чинного законодавства та визначити остаточну міру покарання.

Представник Коростенської ВК № 71 просить розгляд справи провести без його участі.

Прокурор надав суду заяву привести вироки до відповідності та звільнити від покарання за епізодом від 17.09.2019 за вироком від 11.11.2020 та за епізодом від 31.10.17 за вироком від 13.01.2022.

Засуджений належним чином повідомлявся про час та місце судового розгляду.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

18 липня 2024 року набрав чинності Законом України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі - Закон).

Під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України (п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України).

Згідно п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (надалі Закон №3886-ІХ).

Згідно вказаного Закону №3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.6 ст.3 КК України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п.5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп.169.1.1 пункту 169.1 ст.169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь якого платника податку.

Зі змісту вироку Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11.11.2020 слідує, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України ОСОБА_3 вчинив в 2019 році, вартість викраденого майна складає 1200,00 грн, тобто не перевищує два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для працезданих осіб, який встановлений станом на 01 січня 2019 року, згідно із ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», в розмірі 1921 грн., тому засуджений ОСОБА_3 підлягає звільненню від покарання, у зв`язку з усуненням караності діяння, а тому застосування ст.70 КК України застосуванню не підлягають.

Зі змісту вироку Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13.01.2022 слідує, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України ОСОБА_3 вчинив в 2017 році, вартість викраденого майна складає 848,15 грн, тобто не перевищує два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для працезданих осіб, який встановлений станом на 01 січня 2017 року, згідно із ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», в розмірі 1600 грн., тому засуджений ОСОБА_3 підлягає звільненню від покарання, у зв`язку з усуненням караності діяння, а тому застосування ч.1 ст.70 КК України застосуванню не підлягають.

Кримінальна протиправність діяння, а також його карність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння (ч. 3 ст. 3, ч. 2 ст. 4 КК України).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Указане положення цілком узгоджується із вимогами ст.58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Частиною 2 статті 74 КК України, передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_3 за вироками Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11.11.2020 за ч. 2 ст. 185 КК України та Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13.01.2022 за ч.2 ст. 185 КК України не є кримінально-караними на теперішній час, суд приходить до висновку про звільнення засудженого ОСОБА_3 від призначеного покарання на підставі ч.2 ст.74 КК України.

Оскільки засуджений ОСОБА_3 підлягає звільненню від покарання, призначеного вироком вироками Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11.11.2020 за ч. 2 ст. 185 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння, підстави застосування ст.70 КК України при призначення покарання вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11.11.2020 відпали, а тому ОСОБА_3 підлягає відбуттю покарання, яке призначене вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11.11.2020 зач. 2 ст.186 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

Разом з цим, за останнім вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13.10.2022 ОСОБА_3 також засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, яке не підпадає під декриміналізацію.

Таким чином, ОСОБА_3 слід вважати засудженим за вирокомКиєво-Святошинського районного суду Київської області від 13.10.2022 за ч.1 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 5, ч. 2 ст.74 КК України, ст.ст. 369-372, 537, 539 КПК України, Законом України №3886-ІХ,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання Державної установи «Коростенська виправна колонія (№ 71)» відносно ОСОБА_3 про приведення вироків у відповідність до вимог кримінального законодавства задовольнити.

На підставі ч.2 ст.74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання призначеного за вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11.11.2020 за ч. 2 ст. 185 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння.

На підставі ч.2 ст.74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання призначеного за вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13.01.2022 за ч. 2 ст. 185 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Вважати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 засудженим за вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13.01.2022, за ч. 1 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання рахувати з 21.06.2024 року.

Копію ухвали направити до Державної установи «Коростенська виправна колонія №71», прокурору, засудженому.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в семиденний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_4

Копія згідно з оригіналом