Провадження № 1-кп/638/1108/26
УХВАЛА

Іменем України

23 березня 2026 року м. Харків

Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання сторони захисту про зміну відповідального зберігача арештованого майна у кримінальному провадженні № 0000921 від 19.03.2025, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харкова, громадянина України, українця, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України,

встановив:

№ 0000921 від 19.03.2025, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

Стороною захисту подано клопотання про зміну відповідального зберігача арештованого майна.

Клопотання обґрунтоване тим, що 31 липня 2025 під час огляду місця ДТП встановлений автомобіль «MERCEDES-BENZ GLC 220D», р.н. НОМЕР_1 , на якому зафіксовано механічні пошкодження, які утворились внаслідок ДТП, в зв?язку з чим автомобіль «MERCEDES-BENZ GLC 220D», р.н. НОМЕР_1 , вилучено й направлено для зберігання на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів, розташований за адресою: м. Харків, вул. Григорія Сковороди, 107.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 04.08.2025 по справі № 953/7938/25 (пров. 1-кс/953/5469/25) було задоволено клопотання прокурора та накладено арешт на транспортний засіб Mercedes-Benz GLC 220D, днз. НОМЕР_2 , який перебуває у власності ОСОБА_5 , шляхом заборони його користування, розпорядження та відчуження.

Згідно відповіді старшого слідчого ВРЗуСТ слідчого управління ГУ НП в Харківській області ОСОБА_6 від 19.09.2025 на адвокатський запит захисника підозрювано встановлено, що автомобіль «MERCEDES-BENZ GLC 220D», р.н. НОМЕР_3 був оглянутий в ході огляду місця ДТП від 31.07.2025, в тому числі експертами під час проведення судової автотехнічної експертизи технічного стану транспортного засобу №CE-19/121-25/20412-IT, висновок якої отримано 12.08.2025 та долучено до матеріалів кримінального провадження.

Подальших оглядів автомобіля «MERCEDES-BENZ GLC 220D», р.н. НОМЕР_4 , в тому числі використання у слідчих діях не планується.

Тобто, на даний час у кримінальному провадженні N?0000921 від 31.07.2025 проведено необхідні слідчі дії із автомобілем «MERCEDES-BENZ GLC 220D», р.н. НОМЕР_1 , та його подальше зберігання на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів ГУНП в Харківській області не є необхідним.

У зв?язку із чим, рекомендовано звернутися до слідчого судді Київського районного суду м. Харкова з метою вирішення питання щодо скасування раніше накладеного арешту на автомобіль «MERCEDES-BENZ GLC 220D», р.н. НОМЕР_1 .

Крім того, місцем зберігання автомобіля «MERCEDES-BENZ GLC 220D». р.н. НОМЕР_1 , є майданчик тимчасового утримання транспортних засобів, який розташований за адресою: м. Харків, вул. Г.Сковороди, 106.

Вказаний майданчик знаходиться в центральній частині міста. Останнім часом, зі сторони країни-агресора здійснюються ракетні атаки саме по центральній частині м. Харкова, що підвищує ризик знищення чи пошкодження автомобіля, який вилучено у ОСОБА_5 .

На сьогоднішній день, автомобіль зберігається під відкритим небом, ніяк не захищений, постійно падає листя, ллє дощ, сідає пил, а в найближчий час буде падати сніг та з?явиться лід, що в комплексі призводить до з?явлення корозії, пошкодження лакофарбового покриття, псуванню важливих вузлів та агрегатів автомобіля.

Натомість, ОСОБА_5 з моменту придбання дороговартісного автомобіля «MERCEDES-BENZ GLC 220D» зберігав його в спеціальному гаражі поряд із місцем свого проживання. Таке зберігання автомобіля попереджає від вищевказаних негативних факторів, які маються на сьогоднішній день через вилучення та накладення арешту на майно.

Сторона захисту вважає, що втручання державного органу у право на мирне володіння майном повністю порушує справедливий баланс між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав власника майна, тобто становить «особистий і надмірний тягар для особи».

Також вказав, що наявність арешту позбавляє володільця права мирного володіння та користування належним йому майном, що є порушенням конституційних прав.

На думку сторони захисту, подальше зберігання автомобіля «MERCEDES-BENZ GLC 220D», р.н. НОМЕР_5 , на спеціальному майданчику тимчасового утримання призведе до значної шкоди ОСОБА_5 через неналежне зберігання, погодні умови та постійні ракетні обстріли.

У зв`язку з чим, захисник та обвинувачений просять змінити відповідального зберігача арештованого майна, автомобіля «MERCEDES-BENZ GLC 220D», р.н. НОМЕР_1 , передавши його на відповідальне зберігання ОСОБА_5 .

У судовому засіданні захисник підтримав позицію, викладену в клопотанні, просив задовольнити.

Обвинувачений підтримав позицію захисника.

Прокурор ОСОБА_3 питання щодо задоволення клопотання сторони захисту поклалася на розсуд суду.

Суд, розглянувши клопотання, з`ясувавши думку учасників судового провадження, дослідивши надані до клопотання докази, прийшов до висновку про відмову в задоволенні клопотання про зміну місця зберігання речового доказу з наступних підстав.

Відповідно до ст. 131 КПК України, арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Порядок розгляду питання про скасування арешту майна визначений ст. 174 КПК України.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 04.08.2025 по справі № 953/7938/25 (пров. 1-кс/953/5469/25) було накладено арешт на транспортний засіб Mercedes-Benz GLC 220D, днз. НОМЕР_2 , який перебуває у власності ОСОБА_5 , шляхом заборони його користування, розпорядження та відчуження.

Суд зазначає, що сторона захисту у своєму клопотанні фактично просить суд частково скасувати ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 04.08.2025.

Разом з тим, на думку суду, зміна місця знаходження арештованого майна чи передача його на відповідальне зберігання третім особам, власнику або володільцю, буде порушенням процесуального порядку накладення та скасування арешту на майно, оскільки тим самим будуть порушені заборони користування чи володіння.

Порядок зберігання речових доказів і документів та вирішення питання про них визначено в ст. 100 КПК України, при цьому суд звертає увагу, що кримінальний процесуальний закон не передбачає можливості подання до суду клопотання про визначення або зміну місця зберігання речового доказу.

Ч. 1 ст. 100 КПК України встановлено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених ст. 160 - 166, 170, 174 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 100 КПК України, речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 1 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 19.11.2012 року № 1104 (далі - Порядок), цей Порядок визначає правила зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, та схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження.

Відповідно до п. 4 Порядку речові докази, крім тих, що повернуті власнику або передані йому на відповідальне зберігання, реалізовані, знищені, технологічно перероблені, зберігаються до передачі їх суду в органі, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, або інших місцях зберігання, визначених у цьому Порядку. Якщо через громіздкість чи з інших причин речові докази не можуть бути передані суду, вони зберігаються в органі, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, або інших місцях зберігання, визначених у цьому Порядку, до набрання законної сили судовим рішенням, яким закінчується кримінальне провадження або вирішується спір про їх належність у порядку цивільного судочинства.

Також умовою зберігання речових доказів повинне бути забезпечення збереження їх істотних ознак та властивостей. Забороняється зберігання речових доказів в умовах, що можуть призвести до їх знищення чи псування. У разі потреби необхідне вжиття невідкладних заходів для приведення таких речових доказів до стану, що дає змогу забезпечити їх подальше зберігання (п. 5 Порядку).

П. 20 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ від 19.11.2012 року № 1104 передбачено, що зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках територіальних органів Національної поліції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.

Зі змісту зазначеного вище вбачається, що відповідальними за зберігання речових доказів є сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ.

Враховуючи викладене, суд вважає, що клопотання сторони захисту є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 100, 131, 174, 350, 372 КПК України, суд, -

ухвалив:

У задоволенні клопотання сторони захисту про зміну відповідального зберігача арештованого майна - відмовити

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений 26.03.2026.

Суддя ОСОБА_1