Справа № 953/2506/24
н/п 1-кс/953/1980/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" квітня 2026 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000002 від 12.01.2024 за ч. 5 ст. 190 КК України про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

13 квітня 2026 року до суду надійшло клопотання слідчого СВ СВ СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором ОСОБА_4 , про арешт майна належного підозрюваному ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилався на здійснення СВ СУ ГУНП в Харківській області досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000002 від 12.01.2024 за ч. 5 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що протягом 2023-2024 років група осіб, до складу якої входять: адвокат ОСОБА_6 , нотаріус ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_5 , ОСОБА_13 розробили злочинну схему щодо заволодіння земельними ділянками колишніх колективних сільськогосподарських підприємств (далі - КСП), а саме: КСП «ім. Леніна», КСП «ім. Орджонікідзе» та КСП «Дружба», що на цей час належать територіальним громадам, загальною площе більше 1 тис га. Так, адвокат ОСОБА_6 , який є мешканцем м. Полтави, направляв до державних органів адвокатські запити, та отримував інформацію щодо складу учасників та площі земельних ділянок колишніх КСП. Отримавши зазначену інформацію, ОСОБА_6 організовував проведення фіктивних загальних зборів вищевказаних КСП, вводячи до їх складу підконтрольних осіб, саме: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_5 , ОСОБА_13 .

В подальшому, під час проведення фіктивних загальних зборів, всупереч статутам колишніх «КСП», в яких зазвичай приймало участь 2 особи, обирався новий директор та приймалось рішення про реорганізацію вищевказаних КСП у ТОВ, та в цей же день нотаріусом ОСОБА_7 здійснювалась відповідна реєстрація. Через деякий час, підконтрольні директори новостворених ТОВ «КСП ім.Леніна» (директор ОСОБА_8 ), ТОВ «КСП ім. Орджонікідзе» (директор ОСОБА_11 ), ТОВ «КСП Дружба» (директор ОСОБА_12 ), ТОВ «КСП Кисівське» (директор ОСОБА_9 ), ТОВ «КСП Колос» (директор ОСОБА_5 ), ТОВ «КСП ім.Чкалова» (директор ОСОБА_10 ) повторно звертались до нотаріуса ОСОБА_7 з пакетом підроблених правовстановлюючих документів на землю, та остання всупереч вимогам законодавства, реєструвала право власності земельних ділянок за вищевказаними ТОВ не зважаючи, що в реєстрі нерухомого майна право власності вже зареєстровано за сільськими та міськими радами.

Тобто фактично вказані товариства є «псевдо-правонаступниками» відповідних «КСП», а отже перереєстрація права власності на земельні ділянки здійснювалась незаконно, внаслідок чого вказані землі вибули з власності громад.

Внаслідок вищевказаних злочинних дій з права власності Лозівської, Зачепилівської, Барвінківської, Коломацькій та Великобурлуцькій територіальним громадам, сумарно вибуло більше 1 тис га, чим завдано збитків близько 100 000 000 млн грн.

В ході досудового розслідування вже повідомлено про підозру ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_3 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.5 ст.190 КК України.

16.02.2026 ОСОБА_14 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 28 ,ч. 4 ст. 358 КК України.

10.03.2026 на адресу СУ ГУНП в області надійшов позов від Коломацької селищної ради до відповідача ОСОБА_5 про стягнення матеріальної шкоди у сумі 177 529 гривень.

В обґрунтування арешту майна слідчий посилається на вимоги ст. ст. 170, 172 КПК України та вказує, що арешт необхідний задля відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Слідчий, прокурор до судового засідання не з`явились, подали заяви, в яких клопотання підтримали, просили розглянути подане клопотання за своєї відсутності.

Власник майна за клопотанням слідчого в порядку ч.2 ст.172 КПК України до судового засідання не викликався.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання доходить наступного:

З матеріалів клопотання вбачається здійснення СВ СУ ГУНП в Харківській області досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000002 від 12.01.2024 за ч. 5 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що протягом 2023-2024 років група осіб, до складу якої входять: адвокат ОСОБА_6 , нотаріус ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_5 , ОСОБА_13 розробили злочинну схему щодо заволодіння земельними ділянками колишніх колективних сільськогосподарських підприємств (далі - КСП), а саме: КСП «ім. Леніна», КСП «ім. Орджонікідзе» та КСП «Дружба», що на цей час належать територіальним громадам, загальною площе більше 1 тис га. Так, адвокат ОСОБА_6 , який є мешканцем м. Полтави, направляв до державних органів адвокатські запити, та отримував інформацію щодо складу учасників та площі земельних ділянок колишніх КСП. Отримавши зазначену інформацію, ОСОБА_6 організовував проведення фіктивних загальних зборів вищевказаних КСП, вводячи до їх складу підконтрольних осіб, саме: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_5 , ОСОБА_13 .

В подальшому, під час проведення фіктивних загальних зборів, всупереч статутам колишніх «КСП», в яких зазвичай приймало участь 2 особи, обирався новий директор та приймалось рішення про реорганізацію вищевказаних КСП у ТОВ, та в цей же день нотаріусом ОСОБА_7 здійснювалась відповідна реєстрація. Через деякий час, підконтрольні директори новостворених ТОВ «КСП ім.Леніна» (директор ОСОБА_8 ), ТОВ «КСП ім. Орджонікідзе» (директор ОСОБА_11 ), ТОВ «КСП Дружба» (директор ОСОБА_12 ), ТОВ «КСП Кисівське» (директор ОСОБА_9 ), ТОВ «КСП Колос» (директор ОСОБА_5 ), ТОВ «КСП ім.Чкалова» (директор ОСОБА_10 ) повторно звертались до нотаріуса ОСОБА_7 з пакетом підроблених правовстановлюючих документів на землю, та остання всупереч вимогам законодавства, реєструвала право власності земельних ділянок за вищевказаними ТОВ не зважаючи, що в реєстрі нерухомого майна право власності вже зареєстровано за сільськими та міськими радами.

Тобто фактично вказані товариства є «псевдо-правонаступниками» відповідних «КСП», а отже перереєстрація права власності на земельні ділянки здійснювалась незаконно, внаслідок чого вказані землі вибули з власності громад.

Внаслідок вищевказаних злочинних дій з права власності Лозівської, Зачепилівської, Барвінківської, Коломацькій та Великобурлуцькій територіальним громадам, сумарно вибуло більше 1 тис га, чим завдано збитків близько 100 000 000 млн грн.

В ході досудового розслідування вже повідомлено про підозру ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_3 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.5 ст.190 КК України.

Вказано, що розмір спричиненої матеріальної шкоди, завданої вищевказаними протиправними діями підозрюваного ОСОБА_5 склав 177 529 грн.

16.02.2026 ОСОБА_14 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 28 ,ч. 4 ст. 358 КК України.

Відповідно до положень ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Пунктом 4 ч.2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 28 ,ч. 4 ст. 358 КК України, за вчинення якого санкцією статті передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк до п`яти років.

10.03.2026 на адресу СУ ГУНП в області надійшов позов від Коломацької селищної ради до відповідача ОСОБА_5 про стягнення матеріальної шкоди у сумі 177 529 гривень.

Майно, яке слідчий просить арештувати належить підозрюваному ОСОБА_5 на праві власності, що підтверджено Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від №472317906 від 10.04.2026.

Таким чином, належне підозрюваному ОСОБА_5 майно, яке слідчий просить арештувати, відповідає меті, визначеній п.4 ч.2 ст.170 КПК України, а саме - забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Відповідно до пунктів 69,73 рішення Європейського суду з прав людини від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції" (Sporrong and Lonnroth v. Sweden) будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.

При визначенні способу арешту майна у відповідності до положень п.5, п.6 ч.2 ст.173 КПК України, слідчий суддя, зважаючи на розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для третіх осіб, вважає на необхідне накласти арешт з позбавленням власника права розпорядження арештованим майном.

Також слідча суддя зазначає, що порушень ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, які б потягли за собою порушення права власності, у розумінні «справедливого балансу» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи та третіх осіб не встановлено за результатами розгляду даного клопотання, на підставі тих доказів, що надані.

У відповідності до ч.4 ст.107 КПК України, за неприбуття до судового засідання усіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання не здійснюється.

Керуючись ст. ст.107, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого, погоджене прокурором - задовольнити.

Накласти арешт, із забороною відчуження та розпорядження, з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), згідно п.4 ч.2 ст. 170 КПК України на майно, що належить підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на праві власності, а саме на квартиру, загальною площею 29,8 кв. м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, відсутніми при проголошенні в той же строк з моменту отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1