ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/46/26 Справа № 705/5306/23 Категорія: ч. 2 ст. 125 КК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2026 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю секретарки ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси матеріали за апеляційною скаргою прокурора Уманської окружної прокуратури Черкаської обл. ОСОБА_8 із змінами до неї на вирок Уманського міськрайсуду Черкаської обл. від 9.10.2023 р. у кримінальному провадженні № 0000514 від 19.07.2023 р., -

В С Т А Н О В И В:

Зазначеним вироком ОСОБА_9 , який на-

родився 24.03.2002 року у с. Шельпа-

хівка Христинівського р-ну Черкась-

кої обл., українець, громадянин Укра

-їни, має середню освіту, не одруже-

ний, раніше судимий 15.08.2023 р.

Черкаським апеляційним судом за ч. 2

ст. 389, 71 КК України до 2 років 26

днів обмеження волі, зареєстрований

АДРЕСА_1 , проживає

АДРЕСА_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та йому призначено покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Вироком суду встановлено, що 15.07.2023 р. приблизно о 22:30 год. ОСОБА_9 , знаходячись у приватному будинку за адресою проживання ОСОБА_10 по АДРЕСА_2 , а саме у спальній кімнаті, в ході раптово виниклого конфлікту із ОСОБА_10 , діючи умисно та цілеспрямовано, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, тримаючи обома руками металевий прут, наніс ним один удар у ліву руку, який прийшовся на задню поверхню лівого ліктя, після чого, тримаючи обома руками вищевказаний металевий прут, наніс ним один удар у гомілку лівої ноги, після нанесених ударів ОСОБА_10 присів на ліжко. Далі ОСОБА_11 , підійшов до ОСОБА_10 , коли останній перебував у положенні сидячи на ліжку та переклавши металевий прут до лівої руки, кулаком правої руки наніс удар у ліве вухо ОСОБА_10 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді синця верхньої третини лівої вушної раковини без чітких меж, садна задньої поверхні лівого ліктьового суглобу, поверхневої косо-горизонтальної рани та рельєфного косо-горизонтального садна нижньої третини лівої гомілки.

Згідно висновку експерта № 05-7-01/429 від 23.08.2023 р., синець верхньої третини лівої вушної раковини без чітких меж, садно задньої поверхні лівого ліктьового суглобу відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, поверхнева косо-горизонтальна рана та рельєфна косо-горизонтальне садно нижньої третини лівої гомілки відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Наведені вище обставини не оспорюються учасниками судового провадження.

Тобто, обвинувачений ОСОБА_9 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України, умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Не погоджуючись з вироком суду прокурор Уманської окружної прокуратури Черкаської обл. ОСОБА_12 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок суду стосовно ОСОБА_9 в частині призначеного покарання через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_9 визнати винуватим та засудити за ч. 2 ст. 125 КК України до 2 років обмеження волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарання за вироком Черкаського апеляційного суду від 15.08.2023 р., остаточно призначити ОСОБА_9 покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки 2 місяці.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що не оспорюючи кваліфікації дій обвинуваченого та доведеності його вини, прокурор вважає, що покарання, призначене місцевим судом не відповідає вимогам закону України про кримінальну відповідальність.

Зокрема, місцевим судом не враховано, що ОСОБА_9 засуджений вироком Черкаського апеляційного суду від 15.08.2023 р. за ч. 2 ст. 389 КК України до 2 років 26 днів обмеження волі. Рішення набрало законної сили. Таким чином, при призначенні покарання ОСОБА_9 місцевий суд не застосував вимоги ч. 4 ст. 70 КК України.

У змінах до апеляційної скарги, які були подані 17.07.2024 р. за Вх. № 6871/24-Вх прокурор ОСОБА_13 просив вирок суду стосовно ОСОБА_9 скасувати в частині призначеного покарання через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

Доповнити вступну частину вироку посиланням на наявність у ОСОБА_9 незнятих та непогашених судимостей, а саме засудження його:

- вироком Уманського міськрайсуду Черкаської обл. від 03.02.2023 р. за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у вигляді 220 годин громадських робіт;

- вироком Уманського міськрайсуду Черкаської обл. від 24.05.2023 р. за ч. 2 ст. 389 КК України, який 15.08.2023 р. Черкаським апеляційним судом скасовано та ухвалено новий вирок, яким ОСОБА_9 засуджено за ч. 2 ст. 389, ст. 71 КК України до обмеження волі на строк 2 роки 26 днів.

Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 125 КК України призначити покарання у виді 2 років обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Уманського міськрайсуду Черкаської обл. від 24.05.2023 р. (з урахуванням вироку Черкаського апеляційного суду від 15.08.2023 р.) остаточно призначити ОСОБА_9 покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки 2 міс. У решті вирок суду першої інстанції просить залишити без змін.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 05.12.2024 р. було задоволене клопотання захисника ОСОБА_7 та зупинено судове провадження за апеляційною скаргою прокурора, на підставі ч. 1 ст. 335 КПК України, до звільнення ОСОБА_9 з військової служби.

10.03.2026 р. за Вх. № 2672/26- Вх від прокурора ОСОБА_6 надійшло клопотання про поновлення судового провадження, оскільки згідно з витягом із Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 2 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Потерпілий ОСОБА_10 в судове засідання Черкаського апеляційного суду, призначене на 2.04.2026 р. не з`явився, належним чином був повідомлений про день, час та місце судового засідання про, що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення на адресу потерпілого ОСОБА_10 (т. 2, а. пр. 197). Заяви про відкладення розгляду не надав. Справу було розглянуто без його участі, тому що відповідно до вимог ст. 405 КПК України, його участь не є обов`язковою.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника ОСОБА_7 , який просив закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_9 у зв`язку з його смертю, прокурора ОСОБА_6 , яка також просила скасувати вирок та закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_9 у зв`язку з його смертю, вивчивши матеріали провадження, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги із змінами до неї, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора ОСОБА_8 із змінами до неї підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Оскільки до апеляційного суду надійшло клопотання прокурора про необхідність поновлення зупиненого судового провадження, через отримання інформації про смерть ОСОБА_9 , то за таких обставин, зупинене судове провадження необхідно відновити, тому що виникла необхідність виконати процесуальні дії.

Відповідно до ст. 417 КПК України, суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст. 284 КПК України, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі якщо помер обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого.

Як встановлено з матеріалів кримінального провадження, вироком Уманського міськрайсуду Черкаської обл. від 9.10.2023 р. ОСОБА_9 засуджений за ч. 2 ст. 125 КК України до штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Кримінальне провадження судом розглядалось у спрощеному порядку, передбаченому ст. 382 КПК України, оскільки до матеріалів кримінального провадження була долучена письмова заява обвинуваченого від 2.10.2023 р., в якій він не оспорює встановлені під час досудового розслідування обставини, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження і згоден з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні. Крім того, вказана заява була підписана і захисником ОСОБА_7 (т. 2, а. пр. 14-15).

Тобто, питання про реабілітацію ОСОБА_9 в межах даного кримінального провадження не ставиться.

У змінах до апеляційної скарги ставилось питання про скасування вироку місцевого суду щодо ОСОБА_9 в частині призначеного покарання через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і особі обвинуваченого внаслідок м`якості, та необхідності ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 125 КК України призначити покарання у виді 2 років обмеження волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Уманського міськрайсуду Черкаської обл. від 24.05.2023 р. (з урахуванням вироку Черкаського апеляційного суду від 15.08.2023 р.) і остаточно призначити ОСОБА_9 покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки 2 міс.

Згідно з повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 4 від 12.02.2026 р. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок ушкодження внаслідок військових дій від інших вибухів та осколків (лікарське свідоцтво про смерть (остаточне) № 1016с/265ДОН від 29.11.2024 р., видане Синельниківським районним відділенням державної спеціалізованої установи «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» Дніпропетровської обласної ради) (т. 2, а. пр. 189-191).

Таким чином, під час апеляційного перегляду вироку суду першої інстанції, обвинувачена особа померла. За таких обставин, апеляційний суд вважає, що відсутні підстави для виконання вимог п. 2) ч. 10 ст. 284 КПК України тому, що як підтвердив захисник ОСОБА_7 в апеляційному суді, він повідомлений про смерть ОСОБА_9 у нього та близьких родичів і членів сім`ї відсутні клопотання про непогодження із закриттям кримінального провадження.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо помер обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого.

Враховуючи, що підстав для реабілітації обвинуваченої ОСОБА_9 немає та на день слухання справи вирок суду щодо померлої особи не набрав законної сили, суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст. 284 КПК України, керуючись ст. 417 КПК України, скасовує обвинувальний вирок і закриває кримінальне провадження відносно цієї особи у зв`язку зі смертю останньої.

За таких обставин, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_9 помер, то апеляційний суд дійшов висновку, що ухвалене судове рішення необхідно скасувати, а кримінальне провадження закрити.

Керуючись п. 5 ч. 1 ст. 284, ст. ст. 404, 405, 407, 417 та 419 КПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Відновити судове провадження.

Вирок Уманського міськрайсуду Черкаської обл. від 9.10.2023 р. стосовно ОСОБА_9 скасувати, а кримінальне провадження відносно ОСОБА_9 закрити на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з його смертю.

Апеляційну скаргу прокурора Уманської окружної прокуратури Черкаської обл. ОСОБА_8 із змінами до неї задовольнити частково.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення апеляційної інстанції.

Головуючий

Судді