У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.03.2026 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/137/26 за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 березня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 березня 2025 року, клопотання слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0001192 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 11 грудня 2024 року щодо вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358 та ст. 336 КК України, про обрання відносно ОСОБА_5 , задоволено.

Обрано відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вирішено розглянути за участю підозрюваного після його затримання і не пізніше як через 48 (сорок вісім) годин з часу його доставки до місця кримінального провадження, слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у вказаному кримінальному провадженні.

З матеріалів клопотання вбачається, що слідчий СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенант поліції ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із даним клопотанням погодженим прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 , в якому зазначив, що 10.12.2024 більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщені ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до наказу т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , був направлений для проходження військової служби до ВЧ НОМЕР_1 та отримав повістку про необхідність прибуття 13.12.2024 о 10 годині 00 хвилин до ІНФОРМАЦІЯ_2 для відправки в складі команди військової частини НОМЕР_1 , про що власноруч написав заяву про зобов`язання прибути на вказану повістку.

Однак, ОСОБА_5 , будучи військовозобов`язаним і придатним до військової служби, не маючи права на відстрочку від мобілізації, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки та можливість їх настання, з метою ухилення від призову у зв`язку з оголошенням загальної мобілізації та призовом на військову службу у Збройні Сили України по мобілізації, без поважних на це причин, не бажаючи проходити військову службу під час мобілізації, 13.12.2024 о 10:00 годині до ІНФОРМАЦІЯ_2 для відправки в складі команди військової частини НОМЕР_1 не прибув та не повідомив про причини своєї не явки по теперішній час, тим самим ухилився від призову за мобілізацією, на особливий період.

10 січня 2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Бедевля, Тячівського району, Закарпатської області, громадянину України, українцю за національністю, з вищою освітою, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 та який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимому, повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченому ст. 336 КК України.

Так, в ході досудового розслідування слідчим було вжито належних заходів у встановлені місця знаходження підозрюваного, зокрема вручено повістки про явку для проведення слідчих дій, проведено санкціонований обшук житла, однак ОСОБА_5 будучи повідомленими про проведення відносно нього досудового розслідування, без поважних причин не з`явився до слідчого, причини такої неявки також не повідомив. Тому, в органу досудового розслідування існують підстави вважати, що ОСОБА_5 , вчиняє дії, які направлені на ухилення від стадій кримінального провадження.

Окрім того, згідно рапорту працівників ВКП Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, в ході проведення оперативно-розшукових заходів за матеріалами оперативно-розшукової справи категорії «Розшук» №1101625 від 24.01.2025, щодо встановлення місцезнаходження громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 було встановлено, що останній незаконно перетнув державний кордон України та наміру повертатися не має. За оперативною інформацією, ОСОБА_5 перебуває у одній із країн Європейського Союзу.

25.02.2025 слідчим прийнято рішення про оголошення ОСОБА_5 в міжнародний розшук у зв`язку із тим, що останній переховується від досудового розслідування та за оперативною інформацією незаконно покинув територію України поза межами пропускних пунктів.

Крім того, необхідність обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлена тим, що правоохоронні органи іноземної держави, у разі затримання розшукуваної особи, підозрюваної у вчиненні злочину на території України, матимуть правові підстави утримувати її під вартою до надходження до них клопотання про екстрадицію лише у разі наявності ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу.

Таким чином, слідчий зазначив, що з метою затримання підозрюваного ОСОБА_5 та забезпечення подальшої його екстрадиції на територію України виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження, а саме обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного.

У зв`язку з чим, слідчий просив в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України розглянути дане клопотання за відсутності підозрюваного ОСОБА_5 та обрати щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя вказав, що при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 враховано наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, наявність підстав, передбачених статтею 177 КПК України, та той факт, що в ході досудового розслідування отримано дані про те, що ОСОБА_5 виїхав за межі території України за невстановленою адресою, відомостей про намір повертатись в Україну слідчому судді не надано, а тому слідчий суддя прийшов до переконання, що клопотання слідчого є обґрунтоване та задовольнив його.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 зазначає, що у період з 20 березня 2025 року по 24 січня 2026 року йому не було відомо про винесення оскаржуваної ухвали слідчого судді, копію ухвали не отримував, про дату та час судового засідання належним чином повідомлений не був, у зв`язку з чим був позбавлений можливості реалізувати своє право на апеляційне оскарження у встановлений законом строк. Вважає вказані обставини є поважними причинами пропуску строку апеляційного оскарження відповідно до ст.395 КПК України. Вважає, що оскаржувана ухвала слідчого судді винесена з істотним порушенням вимог КПК України, без належної перевірки доводів сторони обвинувачення, з порушенням права на захист та за відсутності процесуальних підстав для її постановлення. Звертає увагу, що слідчий суддя був зобов`язаний перевірити наявність та чинність досудового розслідування на момент звернення слідчого з клопотанням яке було погоджено прокурором. Неперевірка факту зупинення досудового розслідування призвела до розгляду процесуально недопустимого клопотання, що є істотним порушенням вимог КПК України.

Просить суд, поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності прокурора та ОСОБА_5 , неявка якого, з огляду на положення ст. 405 цього Кодексу, не перешкоджає її розгляду. При цьому враховується, що: повідомлення про час та місце розгляду апеляційної скарги на адресу органу прокуратури та ОСОБА_5 надіслано відповідно до вимог закону; даних про поважність причин неявки чи заяв про відкладення розгляду апеляційної скарги на інший день до апеляційного суду не надходило.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, перевіривши матеріали судового провадження та доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 395 КПК України, апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді може бути подано протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Так, зі змісту журналу судового засідання від 20 березня 2025 року вбачається, що судове засідання було проведено у відсутності підозрюваного ОСОБА_5 . Відомостей про отримання копії оскарженої ухвали апелянтом матеріали судового провадження не містять. Апеляційну скаргу ОСОБА_5 подав 12 лютого 2026 року, а тому його клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження підлягає до задоволення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

За приписами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст.178 КПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 КПК України, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Згідно положень ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини,які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати,що існує хоча б один із ризиків,передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя повною мірою дотримався вказаних вимог закону при розгляді клопотання про обрання щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Розглядаючи дане клопотання, слідчий суддя належно дослідив та перевірив наведені у ньому доводи щодо обґрунтованості підозри та наявності ризиків, які власне викликали необхідність вжити заходи для забезпечення кримінального провадження шляхом застосування підозрюваній особі запобіжного заходу.

На час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що слідчим відділом Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001192, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.12.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 336, ч. 4 ст. 358, КК України.

10.01.2025 у рамках даного кримінального провадження повідомлено про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України.

Постановою слідчого СВ Ужгородського РУП ГУ НП В Закарпатській області від 25.02.2025 прийнято рішення про оголошення ОСОБА_5 в міжнародний розшук у зв`язку із тим, що останній переховується від досудового розслідування та за оперативною інформацією незаконно покинув територію України поза межами пропускних пунктів.

Крім того до матеріалів справи долучено повідомлення обміну інформацією Siena від 10.03.2025 відправник Угорщина згідно якого гр. ОСОБА_5 було порушено швидкісний режим 20 січня 2025 року о 00 год. 25 хв. на території Угорщини.

При вирішенні питання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено доведеність слідчим обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Висновок слідчого судді про необхідність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 відповідає фактичним обставинам кримінального провадження і такий висновок підтверджується перевіреними слідчим суддею доказами, яким дана належна оцінка.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити вище вказані дії.

З наданих матеріалів судового провадження вбачається, що обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, які на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри.

Разом з тим, перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, колегія суддів виходить з того, що сукупність матеріалів кримінального провадження на даній стадії досудового розслідування, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Така позиція суду випливає й із практики Європейського Суду з прав людини про те, що «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.

Слідчим у кримінальному провадженні надано докази, які на даній стадії досудового розслідування є достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_5 . Однак, дослідження доказів з метою визнання їх такими, що можуть бути покладені в основу винуватості особи у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.

Разом з тим, апеляційний суд зауважує, що перевірка порядку вручення повідомлення про підозру не входить до предмету судового розгляду на стадії розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Порядок оскарження повідомлення про підозру регламентований ст. 303 КПК України.

Як слідує з наданих матеріалів, - слідчим суддею належним чином і в повній мірі досліджені у сукупності наявні докази у провадженні, долучені до клопотання, які є достатньо вагомими на підтвердження обґрунтованості підозри й дають достатньо вагомі підстави зробити об`єктивний висновок, що ОСОБА_5 міг вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ст. 336 КК України.

Слідчий суддя також, у відповідності до вимог ст. 178 КПК України, належним чином врахував тяжкість та обставини злочину, який згідно зі ст. 12 КК України відносяться до категорії не тяжкого злочину та санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, а також, що підставою обрання до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є вчинення ним однієї з дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, переховування від органу досудового розслідування на території Європейського Союзу. З таким висновком погоджується і колегія суддів та вважає, що наявність цього ризику підтверджено матеріалами клопотання.

При цьому, ризик не є визначеною подією, а по суті представляє ймовірність отримання несприятливих для досудового розслідування подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, в супереч доводам підозрюваного ОСОБА_5 , апеляційний суд вважає, що останній, розуміючи особливості відповідальності, за кримінальне правопорушення у якому він обґрунтовано підозрюються, може свідомо вдаватись до позапроцесуальної поведінки.

Окрім того, підозрюваний перебуває у міжнародному розшуку, про що свідчить постанова слідчого від 25.02.2025.

Колегія суддів за результатами розгляду провадження дійшла висновку, що слідчим суддею правильно встановлено, що інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України, і тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, колегією суддів під час апеляційного розгляду не встановлено.

З огляду на викладене, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, оскільки при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається (ч. 4 ст. 183 КПК України).

Наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом перевірки та розгляду слідчим суддею і підстав для їх задоволення не встановлено. Зазначені мотиви не дають підстав для зміни чи скасування ухвали слідчого судді і застосування щодо останнього більш м`яких запобіжних заходів.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи, висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32).

Порушень норм кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційний суд не вбачає.

Таким чином, рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, вирішено з дотриманням вимог статей 177, 178, 182, 183 КПК України, ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга підозрюваного ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_5 строк на оскарження судового рішення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 березня 2025 року, якою застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді