Провадження № 1-кс/947/3431/26
УХВАЛА

10.03.2026 м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши заяву адвоката ОСОБА_4 , який представляє інтереси власника майна ОСОБА_5 , про відвід слідчого судді Київського районного суду м.Одеси ОСОБА_6 , в проваджені якого перебуває клопотання адвоката ОСОБА_4 від 27.02.2026 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 05.05.2026 по справі №947/13682/25, у кримінальному провадженні №00001430 від 26.11.2024 за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст.114-1, ч.3 ст.332, ч.1 ст.366 КК України,

ВСТАНОВИВ:

08.03.2026 до Київського районного суду м.Одеси надійшла заяв адвоката ОСОБА_4 який представляє інтереси власника майна ОСОБА_5 , про відвід слідчого судді Київського районного суду м.Одеси ОСОБА_6 , в проваджені якого перебуває клопотання адвоката ОСОБА_4 від 27.02.2026 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 05.05.2026 по справі №947/13682/25, у кримінальному провадженні №00001430 від 26.11.2024 за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст.114-1, ч.3 ст.332, ч.1 ст.366 КК України.

Відвід заявлений на підставі п.4 ч.1 ст.75 КПК України, оскільки існують інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості слідчого судді

Зокрема, в обґрунтування заявленого відводу адвокат ОСОБА_4 зазначив, що слідчим суддею Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_6 у кримінальному провадженні 00001430 від 26.11.2024 за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст.114-1, ч.3 ст.332, ч.1 ст.366 КК України, неодноразово здійснювався розгляд ряду різних клопотань органу досудового розслідування, за наслідками розгляду яких ухвалювалися, здебільше, позитивні для сторони обвинувачення рішення.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень, у справі №947/13682/25 слідчими суддями Київського районного суду м.Одеси було постановлено 77 ухвал, із яких 70 постановлено слідчим суддею ОСОБА_6 (90%).

Розглядаючи клопотання про арешт майна, слідчим суддею ОСОБА_7 жодного разу, тобто ніколи, не було прийнято ухвали про відмову прокурору/слідчому у задоволенні клопотання про арешт майна.

Зазначені вище фактичні обставини створюють у заявника упевненість, що дії слідчого судді ОСОБА_6 не спрямовані на забезпечення неупередженого судового контролю за діяльністю прокурора/слідчого, а є формальною стадією погодження, узаконення дій прокурора/слідчого у обмеженні прав осіб, в тому числі ОСОБА_5 , у праві на мирне володіння майном.

Окрім вказаного, показовою є ухвала колегії суддів Одеського апеляційного суду від 17.12.2025 року у справі № 947/13682/25 (провадження 1-кс/947/17405/25), якою скасовано ухвалу слідчого судді ОСОБА_6 про задоволення клопотання прокурора про арешт майна, та доведено до відома голови Київського районного суду м.Одеси про істотні порушення вимог КПК України, допущених слідчим суддею Київського районного суду м.Одеси ОСОБА_6 при розгляді клопотання про накладення арешту на майно, вилучене 09.09.2025 під час здійснення обшуку.

На підставі викладеного, заявник вважає, що слідчий суддя Київського районного суду м.Одеси ОСОБА_6 не забезпечив об`єктивної безсторонності під час здійснення повноважень слідчого судді з реалізації судового контролю у кримінальному провадженні №0001430 від 26.11.2024 року, та створив у заявника втілення образу упередженості слідчого судді, який не може фактично забезпечити об`єктивність та законність під час розгляду клопотання заявника про скасування арешту майна у справі № 947/13682/25, провадження №1-кс/947/2963/26, та підлягає відводу на підставі п.4 ч.1 ст.75 КПК України.

Адвокат ОСОБА_4 , приймаючи участь в судовому засіданні, підтримав доводи, викладені ним в заяві про відвід, додатково озвучив їх в судовому засіданні, та просив заяву про відвід задовольнити.

Прокурор Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 категорично заперечив проти задоволення заявленого відводу, оскільки в таких спосіб зацікавлена сторона намагається вплинути на слідчого суддю, який приймає обґрунтовані та законні рішення, з якими представник власника майна не згоден. Слідчий суддя ОСОБА_6 демонструє об`єктивність, неупередженість. Скасування однієї ухвали слідчого судді з великої кількості постановлених ним судових рішень, не свідчить про його упередженість та не є підставою для його відводу.

Згідно ч.3 ст.81 КПК України при розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо він бажає дати пояснення.

Суддя ОСОБА_6 будь-яких пояснень не надав, в судове засідання не прибув.

Суд, дослідивши доводи заявленого відводу, заслухавши сторони, дійшов висновку про те, що заява про відвід слідчого судді ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, оскільки законних підстав, передбачених ст.ст.75 і 76 КПК України для відводу слідчого судді не вбачається.

Заявником не доведено, що слідчим суддею ОСОБА_6 під час розгляду клопотання адвоката ОСОБА_4 від 27.02.2026 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 05.05.2026 по справі №947/13682/25, у кримінальному провадженні №00001430 від 26.11.2024 за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст.114-1, ч.3 ст.332, ч.1 ст.366 КК України, порушуються вимоги кримінального процесуального законодавства, або демонструється якась зацікавленість чи упередженість слідчого судді.

За змістом викладених обставин адвокат висловлює незгоду із прийнятими слідчим суддею рішеннями по суті поданих органом досудового розслідування клопотань, та незгоду із процесуальними діями/бездіяльністю слідчого судді стосовно організації процесу, розгляду клопотань тощо.

Відповідно до ч.1 ст.21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом (ч.1 ст.26 КПК України).

Відповідно до п.4 ч.1 ст.75 КПК України, суддя не може брати участь у розгляді справи та підлягає відводу, якщо існують інші обставини, що викликають сумнів у його неупередженості.

Для того, щоб відвід судді був задоволений, необхідно довести наявність об`єктивних обставин, які можуть поставити під сумнів неупередженість судді під час розгляду конкретної справи.

Не кожна попередня участь слідчого судді у пов`язаних справах є автоматичною підставою для його відводу. Важливою умовою є оцінка того, чи могла попередня участь слідчого судді об`єктивно вплинути на його здатність неупереджено досліджувати та оцінювати докази під час розгляду нового клопотання.

У даному випадку слідчий суддя ОСОБА_6 раніше приймала участь у розгляді клопотань сторони обвинувачення у кримінальному провадженні №00001430 від 26.11.2024 за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст.114-1, ч.3 ст.332, ч.1 ст.366 КК України.

Ухвалою колегії суддів Одеського апеляційного суду від 17.12.2025 року у справі №947/13682/25 (провадження 1-кс/947/17405/25), була скасована ухвала слідчого судді ОСОБА_6 про задоволення клопотання прокурора про арешт майна, та доведено до відома голови Київського районного суду м.Одеси про істотні порушення вимог КПК України, допущених слідчим суддею Київського районного суду м.Одеси ОСОБА_6 при розгляді клопотання про накладення арешту на майно, вилучене 09.09.2025 під час здійснення обшуку.

Задоволення попереднього клопотання сторони обвинувачення у конкретному кримінальному провадженні, яке було скасовано судом апеляційної інстанції, не є автоматичною підставою для визнання слідчого судді упередженим.

Наведена обставина не є підставою для застосування положень ч.2 ст.76 КПК України щодо заборони слідчого судді, у тому числі повторно, брати участь у вирішенні клопотань, навіть після скасування попередніх рішень.

ЄСПЛ у справах "Wettstein v. Switzerland" (2000) та "Hauschildt v. Denmark" (1989) зазначав, що участь судді у пов`язаних справах не є автоматичною підставою для відводу, якщо немає доказів того, що суддя вже сформував своє упереджене ставлення до обставин конкретної справи.

Слідчий суддя, наводячи мотиви прийнятого рішення, не висловлював своє відношення як до самого кримінального провадження, так і щодо осіб, які можуть бути причетні до його вчинення. Отже, факт ухвалення слідчим суддею рішення щодо заходу забезпечення в одному кримінальному провадженні, не впливає на здатність слідчого судді ОСОБА_6 неупереджено розглядати нові/повторні клопотання сторін у цьому ж кримінальному провадженні.

До того ж ст.ст.35, 76 КПК України прямо не забороняють участь слідчого судді в розгляді клопотань і подань в одному кримінальному провадженні, у т.ч. повторних.

Крім того, у Київському районному суді м.Одеси запроваджена певна спеціалізація розгляду справ не тільки по галузях права (кримінальні справи, цивільні справи, справи про адміністративні правопорушення тощо), а й стосовно розгляду слідчими суддями скарг, клопотань слідчих чи прокурорів. Тому немає підстав й для сумнівів в об`єктивності автоматичного розподілу справ між суддями.

Згідно з вимогами п.4 ч.1 ст.75 КПК України об`єктивних обставин, що вказують на упередженість судді в досліджуваній справі не виявлено.

З урахуванням практики ЄСПЛ, особливо у справах "Piersack v. Belgium", "Morel v. France" та "Hauschildt v. Denmark", відсутність доказів конкретної упередженості судді або реальних обставин, які б свідчили про те, що слідчий суддя не може неупереджено розглянути клопотання слідчого або прокурора, виключає можливість його відводу.

Згідно п.п.49, 50 рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України», відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність

будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., серед іншого (inter alia), рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v.Austria) від 24 лютого 1993 року, п.п.27, 28 and 30; рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), N 33958/96, п.42, ЄСПЛ 2000-ХІІ). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п.38). Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. вищевказане рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).

Суддя, слідчий суддя згідно ст.23 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» здійснює правосуддя в порядку, встановленому процесуальним законом. Виходячи з низки процесуальних норм, суддя/слідчий суддя обмежений лише певними процесуальними вимогами, порядком і строками для розгляду тих чи інших клопотань, подань і є самостійним у прийнятті рішень щодо організації процесу відповідно до положень КПК України, враховуючи свій досвід, практичні навички, навантаження, розклад засідань, своєчасність передання йому в провадження нових матеріалів тощо.

Отже законних підстав для відводу судді, передбачених ст.ст.75, 76 КПК України, не встановлено, оскільки адвокатом не доведено існування таких підстав, а слідчим суддею, що розглядає відвід на підставі наданих документів, не виявлено.

Таким чином, за відсутності доведених об`єктивних або суб`єктивних причин, які б ставили під сумнів неупередженість слідчого судді ОСОБА_6 , заява про відвід задоволенню не підлягає.

При постановленні ухвали, суд також бере до уваги ч.ч.1, 6 ст.48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відповідно до якої, суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь якого незаконного впливу, тиску або втручання. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, а також фізичні і юридичні особи та їх об`єднання зобов`язані поважати незалежність судді і не посягати на неї.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.369-372, 376, 81 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні заяви адвоката ОСОБА_4 , який представляє інтереси власника майна ОСОБА_5 , про відвід слідчого судді Київського районного суду м.Одеси ОСОБА_6 , в проваджені якого перебуває клопотання адвоката ОСОБА_4 від 27.02.2026 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 05.05.2026 по справі №947/13682/25, у кримінальному провадженні №00001430 від 26.11.2024 за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст.114-1, ч.3 ст.332, ч.1 ст.366 КК України, з мотивів, викладених в мотивувальній частині ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1