Справа № 381/3245/18
Провадження № 1-кп/369/153/26
В И Р О К

іменем України

12.02.26 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарях ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

за участю:

прокурорів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

потерпілої ОСОБА_11 ,

представника потерпілої ОСОБА_12 ,

захисника ОСОБА_13 ,

обвинуваченого ОСОБА_14 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0001527 від 15 липня 2016 року за обвинуваченням ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

встановив:

Органом досудового розслідування, ОСОБА_14 пред`явлено обвинувачення в тому, що 11 липня 2016 року, ОСОБА_14 , з метою придбання мисливської зброї, переглядаючи оголошення світової мережі «Інтернет» на сайті «SS.UA», помітив оголошення ОСОБА_15 про продаж мисливської рушниці марки «Neo» модель «Ata Arms» та вирішив її придбати.

У подальшому, з телефонних автоматів, розташованих в АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , декілька разів здійснив дзвінки ОСОБА_15 і домовився про зустріч з ним 14.07.2016 року в м. Фастові, Київської області.

14 липня 2016 року, ОСОБА_14 , прибув маршрутним рейсовим автобусом до м. Фастова, Київської області та зустрівся на залізничній станції Фастів з ОСОБА_15 , який запропонував випробувати рушницю у відлюдному місці. Після чого ОСОБА_15 на власному автомобілі марки «DACIA LOGAN», д.н.з. НОМЕР_1 , разом з ОСОБА_14 проїхали до лісопосадки, розташованої на початку вул. Козацької Слави в м. Фастові, Київської області, де ОСОБА_15 зарядив набоями свою мисливську рушницю марки «Neo», модель «Ata Arms» та передав її для випробування ОСОБА_14 . Під час огляду рушниці ОСОБА_15 почав жартувати та висловлювати образливі слова в бік ОСОБА_14 , якому не сподобалась така поведінка ОСОБА_15 і у ОСОБА_14 виникли неприязні відносини до нього.

Після цього ОСОБА_14 з метою залякування ОСОБА_15 направив ствол мисливської рушниці, яку тримав в руках в напрямку тулуба ОСОБА_15 , та усвідомлюючи, що постріл з близької відстані в тулуб людини, де розташовані життєво-важливі органи життєдіяльності, призведе до смерті, посягаючи на найвищу соціальну цінність - життя людини, перебуваючи на відстані 1-3 метри від ОСОБА_15 , керуючись метою заподіяти смерть потерпілому, здійснив один постріл в грудну клітину останнього, внаслідок чого спричинив тілесні ушкодження у вигляді рани в лівій підреберній ділянці, рани на правій бічній поверхні грудної клітки, наскрізні ушкодження серцевої сумки, нижньої долі правої легені і діафрагми справа, переломи 7- 10 ребер справа, крововиливи в праву легеню, переднє середостіння, праву плевральну порожнину, м`які тканини тулуба справа з синцями на грудній клітці, наскрізні ушкодження очеревини справа розриви-розчавлення печінки, крововиливи в брижу кишківника, зв`язки і клітковину черевної порожнини, крововилив в біля ниркову клітковину справа, які відповідно до висновку експерта №156 від 19.09.2016 року являють собою наскрізне вогнепальне поранення грудної клітки і живота, що виникло в результаті пострілу з дією вогнепального снаряду (шроту), до складу якого входили сполуки свинцю, в час, що вираховується хвилинами, можливо декількома десятками хвилин до настання смерті і має ознаки тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя.

Смерть ОСОБА_15 настала в результаті вогнепального поранення грудної клітки і живота з ушкодженням внутрішніх органів та гострої кровотечі.

Після чого ОСОБА_14 , забравши з собою мисливську рушницю марки «Neo», модель «Ata Arms», попрямував до лісопосадки, розташованої по вул. Козацької Слави в м. Фастові, Київської області, де неподалік від місця вчиненого злочину, залишив рушницю та зник з місця події.

Таким чином, ОСОБА_14 , обвинувачується у вчиненні вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, а саме у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_14 винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнав частково, а саме визнав себе винуватим у вбивстві через необережність та відповідно частково визнав цивільний позов. При цьому, надав суду наступні показання, щов середині липня 2016 року він переглядав інтернет сайт "SS.UA" на предмет придбання мисливської зброї, знайшов там оголошення ОСОБА_15 в якому йшлося про те, що продається б/у гвинтівка марки "Neo" модель "Ata Arms", ціна 8 000 (вісім тисяч) гривень. ОСОБА_14 вирішив відгукнутися на оголошення, зателефонував продавцю на наступний день під час своєї перерви, телефонував з таксофонної будки, оскільки хотів приховати факт придбання зброї від своєї матері, адже вона проти його захоплення, тоді був щільний сімейний бюджет, і ця покупка на її думку була нерозумною, але він прийняв рішення купити зброю та зателефонував ОСОБА_16 .

Коли він зателефонував ОСОБА_15 , то повідомив, що хоче придбати зброю, але не має дозволу на зброю, є лише сертифікат від нарколога та психолога, ОСОБА_15 сказав, що це для нього не проблема, в нього є можливість допомогти швидко оформити документи на зброю. Вони домовилися про зустріч 14 липня 2016 року у місті Фастові.

ОСОБА_14 вранці 14 липня 2016 року відправився у м. Фастів, прибув на ж/д станцію Фастів-1 о 14:00 годині, зустрів там ОСОБА_15 , він сказав, що неподалік є зручне місце де можна оглянути зброю, ОСОБА_14 погодився. Вони сіли у машину до ОСОБА_15 та відправилися до лісосмуги біля меморіалу ОСОБА_17 . Вийшли з автомобіля, ОСОБА_15 відкрив багажник, дістав зброю, зарядив, передав у руки ОСОБА_14 та сказав, що він може зробити постріл, випробувати товар вистріливши у лісову гущавину. ОСОБА_14 зробив пару кроків вперед, ОСОБА_18 стояв ліворуч за спиною ОСОБА_14 , останній, прицілившись натиснув на спусковий гачок, пострілу не відбулося, він повернувся до ОСОБА_15 боком, розглядав гвинтівку, запитав чому не вона працює, ОСОБА_15 сказав, що потрібно зняти із запобіжника. ОСОБА_14 тримаючи середній палець на спусковому гачку, потягнуся вказівним пальцем до запобіжника, знімаючи його, відбувся постріл, ОСОБА_15 впав, ОСОБА_14 запанікував, кинув зброю за кілька кроків від місця де все відбулося, побіг у ліс, запитав у перехожих найближчий шлях, як дістатися до ж/д станції, дістався до вокзалу, і тим же шляхом дібрався додому.

Він був у шоковому стані, намагався вийти на зв`язок із ОСОБА_15 , телефонував йому, телефонував у місцеву Фастівську лікарню, місцевий морг, запитував чи не попадала людина з пораненням, але йому інформацію не надали, через пару днів його затримали.

Крім того, ОСОБА_14 зазначив, що ОСОБА_15 бачив 20 хвилин свого життя, зла йому не бажав, це був трагічний випадок.

У судових дебатах та під час проголошення останнього слова обвинувачений ОСОБА_14 стверджував, що він вчинив вбивство через необережність, стосовно розміру шкоди, заявленої в цивільному позові, поклався на розсуд суду.

Цивільний позов визнає частково, оскільки кваліфікує свої дії, як

Потерпіла ОСОБА_11 , яка є матір`ю загиблого, суду пояснила, що ОСОБА_15 був її молодшим сином. У ОСОБА_15 була сім`я, він розлучився із колишньою дружиною і почав відносини із ОСОБА_19 . Їй зателефонувала перша дружина сина і сказала, що його вбили. Вона приїхала на місце події, але її туди не допускали. ОСОБА_15 був мисливцем, але вирішив продати зброю. Раніше він їздив на продаж рушниці із друзями, а цього разу - сам, оскільки так попросив покупець. Тіло ОСОБА_15 знайшли 15 липня 2016 року.

Просила цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди на суму 49 540 грн та моральної - на суму 500 000 грн задовольнити повністю.

Суд звертає увагу, що в ході судового розгляду свідки не допитувались, оскільки будь-яких клопотань стосовно виклику їх до суду та подальшого допиту від сторін кримінального провадження, не надходило.

Крім того, протягом судового провадження в суді першої інстанції в складі колегії суддів, під головуванням судді ОСОБА_1 , потерпіла ОСОБА_19 до суду не з`являлась, про дату, місце та час судового розгляду повідомлена у встановленому законом порядку, у зв`язку з чим та з огляду на те, що участь потерпілої під час судового розгляду не є обов`язковою, враховуючи думку учасників судового провадження, суд вважав за можливе проводити судовий розгляд за її відсутності.

Судом також досліджено надані органом обвинувачення наступні докази, які містяться у даних:

-витягу з Єдиного державного реєстру досудових розслідувань про внесення відомостей за заявою ОСОБА_19 про зникнення ОСОБА_15 14 липня 2016 року (а.п. 36 т.2);

-протоколу прийняття заяви від ОСОБА_19 від 14 липня 2016 року о 23:30 про зникнення ОСОБА_15 (а.п. 37 -38 т.2);

-рапорту чергового Фастівського відділення поліції Васильківського відділу ГУ Національної поліції в Київській області ОСОБА_20 від 17 липня 2016 року № 7713 про реєстрацію заяви ОСОБА_19 про зникнення ОСОБА_15 , а в подальшому і виявлення трупу останнього (а.п. 233 т.3);

-протоколу огляду місця події від 15 липня 2016 року, в ході якого в лісопосадці, розташованої на початку вул. Козацької Слави в м. Фастові, Київської області виявлено труп ОСОБА_15 з фототаблицею та планом-схемою (а.п. 39-54, 55-88, 89 т.2);

-протоколу огляду трупу на місці події від 15 липня 2016 року з фототаблицею, в ході чого вилучено одяг з трупу ОСОБА_15 , з ілюстративною таблицею (а.п. 90-92, 93 т.2);

-протоколу огляду місця події від 15 липня 2016 року, де об`єктом огляду був таксофон по вул. Шовковична, 12, звідки вилучено сліди папілярних узорів (а.п. 94-97 т.2);

-протоколу огляду місця події від 15 липня 2016 року, в ході якого оглядалася ділянка місцевості на вул. Шота Руставелі, 15А, де на будинку є таксофон, з телефонної слухавки якої та кнопок вилучено сліди папілярних узорів (а.п. 98-100 т.2);

-відповіді з Укртелекому про факт здійснення дзвінків із таксофонів за вказаними адресами на номер ОСОБА_15 (а.п. 102-105 т.2, а.п. 35, 36 т.3);

-протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 17 серпня 2016 року, яким зафіксовано інформацію щодо телефонних з`єднань, з описом (106-107, 108 а.п. 2);

-протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 08 серпня 2016 року, яким зафіксовано інформацію щодо телефонних з`єднань, з описом, додатками (а.п. 110-111, 112, 113, 114-116 т.2);

-протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 16 серпня 2016 року про отримання відеозапису з камер відеоспостереження у приміщенні по вул. Шовковична, 12 у м. Києві за 11 липня 2016 року, з описом і додатком (а.п. 27-28, 29, 30 т.3);

-протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 05 вересня 2016 року про доступ до інформації про вихідні дзвінки з таксофонів «Укртелеком» у м. Києві за 11 липня 2016 року, з описом (а.п. 32- 33 т.3);

-протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 12 вересня 2018 року про отримання інформації із матеріалів судової справи про розгляд клопотання про застосування до ОСОБА_14 примусових заходів медичного характеру (а.п. 162-171, 172-179 т.2);

-протоколу проведення пред`явлення особи для впізнання за фото від 05 серпня 2016 року за участю свідка ОСОБА_21 , який впізнав ОСОБА_14 як чоловіка з привокзальної площі у м. Фастові в автомобілі з ОСОБА_15 14 липня 2016 року, з довідкою (а.п. 63-65, 66 т.3);

-протоколу проведення пред`явлення особи для впізнання за фото від 07 серпня 2016 року за участю свідка ОСОБА_22 , який впізнав ОСОБА_14 як чоловіка, що на залізничній станції у м. Фастові 14 липня 2016 року просив у нього телефону для здійснення дзвінка, довідкою (а.п. 67-69, 70 т.3);

-протоколу проведення пред`явлення особи для впізнання за фото від 08 серпня 2016 року за участю свідка ОСОБА_23 , який впізнав ОСОБА_14 як чоловіка, з яким він їхав у маршрутному автобусі до м. Фастова та який просив телефон для здійснення дзвінка, здовідкою (а.п. 71-73, 74 т.3);

-протоколу слідчого експерименту від 19 липня 2016 року, в ході якого в лісопосадці, розташованій по вул. Козацької Слави в м. Фастові, Київської області, вилучено рушницю марки «Neo», модель «Ata Arms», з додатком (а.п. 53-56, 57 т.3);

-протоколі проведення слідчого експерименту від 22 липня 2016 року за участю підозрюваного ОСОБА_14 , який розповів про деталі вчинення ним злочину (а.п. 58-61, 62 т.3);

-протоколу проведення слідчого експерименту від 11 серпня 2016 року за участю свідка ОСОБА_24 , з додатком (а.п. 75-78, 79 т.3);

-протоколу проведення слідчого експерименту від 11 серпня 2016 року за участю свідка ОСОБА_25 , який був понятим при огляді місця події 14 липня 2016 року, з додатком (а.п. 234-237, 238 т.3);

-протоколу проведення слідчого експерименту від 15 серпня 2016 року за участю ОСОБА_14 та спеціаліста - судово-медичного експерта, в ході якого ОСОБА_14 пояснив, що зі зброї ніколи не стріляв, цікавився нею виключно теоретично та історією зброї. Коли ОСОБА_15 дав спробувати здійснити постріл, зброя спочатку не спрацювала, на що ОСОБА_15 пояснив, що там є запобіжник. Коли ОСОБА_14 намагався одним пальцем дотягнутися до запобіжника, то інший палець залишався на курку і випадково натиснув на нього. Він хотів зняти запобіжник, а клацнув курок. Стріляти саме у ОСОБА_15 він не хотів. Образ і жартів ОСОБА_15 на його адресу не висловлював. Він не пам`ятає, як точно в момент пострілу стояв ОСОБА_15 , оскільки він вперше намагався здійснити постріл, він не відбувся, тому він разом із рушницею повернувся до ОСОБА_15 . Після пострілу злякався і намагався втекти. Оскільки тримав у руках рушницю, то з нею і тікав, але потім її викинув у лісопосадці у кущі (а.п. 1-36, 37 т. 4);

-протоколу обшуку від 19 липня 2016 року у квартирі за місцем проживання ОСОБА_14 за адресою: АДРЕСА_1 , звідки вилучено його одяг, взуття, системний блок, зошит, навушники, предмети, схожі на набої (а.п.213-220 т.3);

-протоколу огляду предметів від 16 вересня 2016 року, об`єктом якого став диск для лазерних систем зчитування з перекопійованими на нього файлами, виявленими під час комп`ютерно-технічної експертизи, на магнітних дисках з ноутбуку «Lenovo G580», вилучений в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_14 (а.п. 124-250 т. 4, а.п. 1-13 т.5 );

-повідомлення про підозру ОСОБА_14 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України (а.п. 39-42 т. 4).

Окрім того, суд також дослідив висновки ряду експертиз, які призначалися і проводилися як на досудовому розслідуванні, так і в ході судового розгляду.

Так, відповідно до висновку експерта № 156 від 19 вересня 2016 року ОСОБА_15 спричинено тілесні ушкодження у вигляді рани в лівій підреберній ділянці, рани на правій бічній поверхні грудної клітки, наскрізні ушкодження серцевої сумки, нижньої долі правої легені і діафрагми справа, переломи 7- 10 ребер справа, крововиливи в праву легеню, переднє середостіння, праву плевральну порожнину, м`які тканини тулуба справа з синцями на грудній клітці, наскрізні ушкодження очеревини справа розриви-розчавлення печінки, крововиливи в брижу кишківника, зв`язки і клітковину черевної порожнини, крововилив в біля ниркову клітковину справа, які є наскрізним вогнепальним пораненням грудної клітки і живота, що виникло в результаті пострілу з дією вогнепального снаряду (шроту), до складу якого входили сполуки свинцю, в час, що вираховується хвилинами, можливо декількома десятками хвилин до настання смерті і має ознаки тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя. Смерть ОСОБА_15 настала в результаті вогнепального поранення грудної клітки і живота з ушкодженням внутрішніх органів та гострої кровотечі (а.п. 99-101 т.2).

Додатковий висновок експерта № 39/д/156 від 18 жовтня 2016 року констатував, що, враховуючи морфологічні особливості розташування вхідного і вихідного вогнепального отвору ушкодження внутрішніх органів, виявлених у ОСОБА_15 , дистанція пострілу в межах компактної дії дробу, напрямок пострілу, при умові розташування на одному рівні особи, що здійснює постріл у ОСОБА_15 , при розташуванні каналу ствола, вхідного та вихідного отвору на одній вісі при розташуванні повздовжної вісі каналу ствола під кутом зліва на право відносно поверхні тіла при умові вертикального його положення, не можна виключати можливість виникнення виявленого у ОСОБА_15 вогнепального поранення при обставинах, вказаних ОСОБА_14 під час слідчого експерименту від 15 серпня 2016 року (постріл рушниці при її розташуванні на вказаній висоті та дистанції на рівні тазу ОСОБА_14 ). Однак розташування ОСОБА_15 і вісі каналу ствола не співпадають з фактично виявленим напрямом вогнепального поранення ( ОСОБА_14 вказує, що під час пострілу ОСОБА_15 знаходився навпроти нього передньою поверхнею тіла, а не лівою) (а.п. 102-103 т.2);

Згідно із висновком експерта № 19/4-01/350 від 18.11.2016 року з фототаблицею мисливська рушниця марки «Neo», модель «Ata Anns» є вогнепальною зброєю - мисливською одноствольною самозарядною гладкоствольною рушницею 12 калібру. Придатна для стрільби. Зміни до неї не вносилися. Вилучена з місця події гільза 12 калібру стріляна з вказаної рушниці та є боєприпасом, з ілюстративною таблицею (а.п. 37-40, 41-42 т.3);

Висновок експерта № 19/4-01/345 від 14.11.2016 року з фототаблицею встановив, що стріляна гільза є частиною патрона 12 калібру (а.п. 43-44, 45 т.3);

Відповідно до висновку судово-медичного експерта № 298 від 03.08.2016 року дати відповідь на питання щодо психічного стану ОСОБА_14 в межах амбулаторної судово-психіатричної експертизи не можливо (а.п. 193-194 т.2).

Висновком судово-психіатричного експерта № 370 від 14.09.2016 року встановлено, що під час вчинення інкримінованих дій і на час проведення медичного дослідження ОСОБА_14 страждає на хронічне психічне захворювання - шизофренію. Психічні розлади виражено значно, вони позбавляють його зараз і позбавляли на час інкримінованих подій здатності розуміти значення своїх дій та керувати ними. ОСОБА_14 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом (а.п. 106-114 т.2).

Висновок судово-психіатричної експертизи (комісійної) № 207 від 06.12.2017 року засвідчує, що у період інкримінованого діяння ОСОБА_14 не виявляв ознак будь-якого психіатричного розладу і за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На момент дослідження та на момент вчинення інкримінованих йому діянь не виявляв і не виявляє будь-якого психічного розладу і за своїм психічним станом може та міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. ОСОБА_14 не потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру (а.п. 178-184 т.3).

За клопотанням захисника в ході судового розгляду було призначено та проведено повторну стаціонарну судово-психіатричну експертизу, за результатами якої надано висновок № 28 від 23.05.2018 року про те, що на період часу вчинення ОСОБА_14 на будь-який хронічний психічний розлад (захворювання), недоумство не страждав, у тимчасовому розладу психічної діяльності або іншому хворобливому стані психіки не перебував, тому був здатен повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. На час проведення дослідження ОСОБА_14 на будь-який хронічний психічний розлад (захворювання), недоумство не страждає, у тимчасовому розладу психічної діяльності або іншому хворобливому стані психіки не перебуває, тому здатен повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За своїм психічним станом ОСОБА_14 може приймати участь у судово-слідчому розгляді справи, постати перед слідством і судом (а.п. 189-197 т.3).

Надані стороною обвинувачення вищезазначені докази безпосередньо досліджені судом є належними, допустимими, достовірними та достатніми з огляду на положення чинного Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України).

Разом з тим, в ході судового розгляду суд дійшов висновку, що сторона обвинувачення при кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_14 дійшла неправильного висновку про доведеність його вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого саме за ч. 1 ст. 115 КК України, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті потерпілого ОСОБА_15 .

Оцінивши належні, допустимі та достовірні докази в їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись Законом, суд вважає, що дії ОСОБА_14 містять склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, і обвинувачений винуватий у його вчиненні.

Натомість версія органів досудового розслідування про наявність у діянні ОСОБА_14 спростовується наступним.

Розмежування умисного вбивства (ч. 1 ст. 115 КК України) і вбивства через необережність (ст. 119 КК України) здійснюється як за об`єктивною, так і суб`єктивними сторонами цих злочинів. Зміст і характер інтелектуального та вольового критеріїв вини у зазначених злочинах обумовлюються усвідомленням особою характеру вчиненого злочинного діяння, передбаченням його негативних наслідків та ставленням до цих наслідків.

Специфіка вбивства з необережності полягає в його суб`єктивній стороні: воно має місце лише при необережній формі вини, яка може виступати у вигляді злочинної самовпевненості або злочинної недбалості. Умисел передбачає бажання або свідоме допущення смерті, тоді як необережність (злочинна легковажність/недбалість) - відсутність бажання смерті, навіть при використанні зброї. З-поміж іншого для розмежування вказаних вище складів злочинів, суд враховує спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень, поведінку винного і потерпілого до та після події.

У аспекті сказаного слід звернути увагу на роз`яснення, що містяться у пункті 26 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07 лютого 2003 року № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», де зазначено, що у випадках, коли особа, яка позбавила потерпілого життя чи заподіяла йому тяжке або середньої тяжкості тілесне ушкодження, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своїх дій чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення (злочинна самовпевненість), або ж не передбачала можливості настання таких наслідків, хоча повинна була й могла їх передбачити (злочинна недбалість), її дії слід розглядати як убивство через необережність чи заподіяння необережного тяжкого або середньої тяжкості тілесною ушкодження і кваліфікувати відповідно за ст. 119 чи ст. 128 КК.

Із встановлених судом фактичних обставин убачається, що ОСОБА_14 випадково вистрелив із рушниці в сторону ОСОБА_15 , а саме здійснив один постріл в грудну клітину останнього та в результаті вогнепального поранення грудної клітки і живота потерпілого наступила його смерть. Цей факт визнав і сам обвинувачений, також це підтверджується даними протоколів оглядів місця події, висновками судово-медичних експертиз.

Водночас судом встановлено й те, що будь-яких навиків, досвіду чи практики здійснення пострілів із будь-якого виду зброї ОСОБА_14 не мав, з огляду на що його показання про те, що він після першого невдалого здійснення пострілу випадково натиснув гачок рушниці, в результаті чого, шляхом одного пострілу влучив у ОСОБА_15 , суд бере до уваги та визнає достовірними, оскільки вони узгоджуються з даними слідчого експерименту за участю експерта від 15 серпня 2016 року, а також додатковим висновком експерта № 39/д/156 від 18 жовтня 2016 року.

Наведені факти містять дані про подію кримінального правопорушення, проте в матеріалах кримінального провадження відсутні, як і в ході судового розгляду не здобуто, відомостей, які би свідчили про умисел у обвинуваченого ОСОБА_14 на позбавлення життя потерпілого ОСОБА_15 .

Також, судом не встановлено жодних доказів існування неприязних відносин між обвинуваченим і загиблим, у тому числі на основі образливих висловлювань останнього на адресу ОСОБА_14 , про що йдеться в обвинуваченні.

Звідси, суд не бере до уваги дані отримані під час слідчого експерименту від 19 липня 2016 року, за участю підозрюваного ОСОБА_14 (а.п. 53-56, 57 т.3), оскільки вони не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що смерть потерпілого ОСОБА_15 настала в результаті. необережного поводження зі зброєю ОСОБА_14 , а саме, є кримінальною протиправною недбалістю, оскільки особа не передбачала можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння (дії або бездіяльності), хоча повинна була і могла їх передбачити.

У своїх рішеннях у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року (п. 65) ЄСПЛ повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів.

Згідно з положеннями ст. 62 Конституції України всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на матеріали та обставини цього провадження підстав вважати поза розумним сумнівом, що обвинувачений ОСОБА_14 вчинив умисне вбивство потерпілого ОСОБА_15 , немає.

Натомість докази у кримінальному провадженні дають підстави для висновку, що смерть потерпілого ОСОБА_15 наступила через необережне поводження зі зброєю обвинуваченим ОСОБА_14 , а вогнепальне поранення грудної клітки і живота з ушкодженням внутрішніх органів та гостра кровотеча знаходиться в прямому причиновому зв`язку з настанням смерті потерпілого.

Підсумовуючи досліджені та проаналізовані у сукупності докази, надані стороною обвинувачення, щодо вини обвинуваченого ОСОБА_14 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, суд дійшов висновку, що надані суду докази не можуть вважатися такими, що доводять вину обвинуваченого у інкримінованому йому злочині поза розумним сумнівом.

Згідно з ч. 3 ст. 337 КПК України з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Таким чином, змінюючи обсяг та об`єм пред`явленого обвинувачення ОСОБА_14 , суд виключає з пред`явленого обвинувачення посилання на вчинення обвинуваченим умисних дій за обставин, вказаних в обвинувальному акті.

Тому, враховуючи викладене, оцінивши кожний із зазначених доказів з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, перевіривши усі доводи учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувачений ОСОБА_14 , випадково здійснив один постріл з мисливської рушниці в грудну клітину потерпілого ОСОБА_15 , чим спричинив тілесні ушкодження, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя, внаслідок чого наступила його смерть, при цьому не передбачав наслідків у вигляді настання смерті потерпілого ОСОБА_15 , хоча повинен був і міг їх передбачити, тобто діяв не умисно, а з необережності, а тому вважає невірною кваліфікацію за ч. 1 ст. 115 КК України, та дії обвинуваченого відповідно до вимог ч.3 ст. 337 КПК України необхідно перекваліфікувати з ч. 1 ст. 115 КК України на ч. 1 ст. 119 КК України, як вбивство, вчинене через необережність.

Змінюючи кваліфікацію дій обвинуваченого, суд виходить з обсягу пред`явленого обвинувачення та обставин досліджених судом, а також з того, що санкція ч. 1 ст. 119 КК України передбачає більш м`яке покарання, ніж санкція ч. 1 ст. 115 КК України, внаслідок чого при перекваліфікації дій обвинуваченого обсяг обвинувачення не збільшується та право на захист обвинуваченого не порушується.

За наслідками судового розгляду суд вважає доведеним наступне формулювання обвинувачення:

11 липня 2016 року, ОСОБА_14 , з метою придбання мисливської зброї, переглядаючи оголошення світової мережі «Інтернет» на сайті «SS.UA», помітив оголошення ОСОБА_15 про продаж мисливської рушниці марки «Neo» модель «Ata Arms» та вирішив її придбати.

У подальшому, з телефонних автоматів, розташованих в АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , декілька разів здійснив дзвінки ОСОБА_15 і домовився про зустріч з ним 14.07.2016 року в м. Фастові, Київської області.

14.07.2016 року, ОСОБА_14 , прибув маршрутним рейсовим автобусом до м. Фастова, Київської області та зустрівся на залізничній станції Фастів з ОСОБА_15 , який запропонував випробувати рушницю у відлюдному місці. Після чого ОСОБА_15 на власному автомобілі марки «DACIA LOGAN», д.н.з. НОМЕР_1 , разом з ОСОБА_14 проїхали до лісопосадки, розташованої на початку вул. Козацької Слави в м. Фастові, Київської області, де ОСОБА_15 зарядив набоями свою мисливську рушницю марки «Neo», модель «Ata Arms» та передав її для випробування ОСОБА_14 у руки та сказав, що він може зробити постріл у лісову гущавину. ОСОБА_14 зробив пару кроків вперед, ОСОБА_18 стояв ліворуч за спиною ОСОБА_14 , останній, прицілившись натиснув на спусковий гачок, пострілу не відбулося, він повернувся до ОСОБА_15 боком, розглядав гвинтівку, запитав чому не вона працює, ОСОБА_15 сказав, що потрібно зняти із запобіжника.

Обвинувачений ОСОБА_14 , не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинен був і міг їх передбачити, перебуваючи на відстані 1-3 метри від потерпілого ОСОБА_15 , тримаючи середній палець на спусковому гачку, потягнуся вказівним пальцем до запобіжника, знімаючи його, випадково здійснив один постріл в тулуб потерпілого, де розташовані життєво-важливі органи життєдіяльності, а саме в грудну клітину потерпілого, внаслідок чого спричинив тілесні ушкодження у вигляді рани в лівій підреберній ділянці, рани на правій бічній поверхні грудної клітки, наскрізні ушкодження серцевої сумки, нижньої долі правої легені і діафрагми справа, переломи 7- 10 ребер справа, крововиливи в праву легеню, переднє середостіння, праву плевральну порожнину, м`які тканини тулуба справа з синцями на грудній клітці, наскрізні ушкодження очеревини справа розриви-розчавлення печінки, крововиливи в брижу кишківника, зв`язки і клітковину черевної порожнини, крововилив в біля ниркову клітковину справа, які відповідно до висновку експерта № 156 від 19.09.2016 року являють собою наскрізне вогнепальне поранення грудної клітки і живота, що виникло в результаті пострілу з дією вогнепального снаряду (шроту), до складу якого входили сполуки свинцю, в час, що вираховується хвилинами, можливо декількома десятками хвилин до настання смерті і має ознаки тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя.

Смерть потерпілого ОСОБА_15 настала в результаті вогнепального поранення грудної клітки і живота з ушкодженням внутрішніх органів та гострої кровотечі.

Після чого обвинувачений ОСОБА_14 , забрав з собою мисливську рушницю марки «Neo», модель «Ata Arms», та попрямував до лісопосадки, розташованої по вул. Козацької Слави в м. Фастові, Київської області, де неподалік від місця вчиненого злочину, залишив рушницю та зник з місця події.

Вказаними діями, обвинувачений ОСОБА_14 вчинив вбивство потерпілого ОСОБА_15 , через необережність, тобто злочин, передбачений ч. 1 ст. 119 КК України.

Підстав вважати, що в діях обвинуваченого ОСОБА_14 мав казус (casus), тобто випадкове заподіяння смерті потерпілого, у суду немає.

Водночас серед питань, що вирішуються судом при ухваленні вироку, з огляду на положення ч. 6 ст. 368 КПК України, законодавець передбачив й те, що обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Наведені положення процесуального закону судом були дотримані, оскільки при ухваленні цього вироку враховано правову позицію Касаційного кримінального суду Верховного Суду, зокрема, викладену в постанові у справі № 750/3256/17 (провадження № 51-1147 км 19)

Відповідно до ст. 65 КК України та роз`яснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами та доповненнями), суд призначає покарання з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, яке має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.

У п. 3 зазначеної постанови вказано, що визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину судам слід виходити з класифікації злочинів, особливостей конкретного злочину й обставин та способу його вчинення, кількості епізодів злочинної діяльності, характеру і ступеню тяжкості наслідків, що настали, а при дослідженні даних про особу підсудного з`ясовувати його вік, поведінку до вчинення злочину, наявність судимостей і адміністративних стягнень, тощо.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_14 відповідно до вимог ст. 65 - 67 КК України, суд враховує дані про його особу, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є не тяжким злочином.

Дослідивши дані про особу обвинуваченого ОСОБА_14 судом встановлено, що останній раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, у лікаря-психіатра перебував на обліку із травня 2000 по лютий 2012 рік (а.к.п.105-107 т.3), позитивно та посередньо характеризується за місцем проживання, навчання та роботи (а.к.п. 99-101 т.3).

Обставин, які б обтяжували або пом`якшували покарання судом обвинуваченому ОСОБА_14 , не встановлено.

Враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, беручи до уваги вказані обставини в сукупності зі ставленням ОСОБА_14 до вчиненого, суд дійшов висновку про призначення останньому покарання у виді позбавлення волі, оскільки вважає, що саме такий вид покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Разом з тим, на підставі ч. 5 ст. 74 КК України суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_14 від відбування призначеного покарання на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності, оскільки з дня вчинення кримінального правопорушення - 14.07.2016 року і до дня набрання вироком законної сили, а саме на день ухвалення судового рішення минуло 5 (п`ять) років.

Згідно з положеннями п. 7 ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити цивільний позов.

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, потерпілою ОСОБА_11 у ході судового розгляду, а саме 28.09.2018 року, подано цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. А саме, вартість організації поховання ОСОБА_15 , ритуальних товарів, поминальних обідів та вартість виготовлення і встановлення пам`ятника становить матеріальну шкоду на суму 49 540 (сорок дев`ять тисяч п`ятсот сорок) грн, які вона просить стягнути із обвинуваченого ОСОБА_14 . А також моральну шкоду потерпілою визначено на суму 500 000 (п`ятсот тисяч) грн, яка обумовлена невиправними душевними стражданнями у зв`язку із втратою сина, які підірвали її здоров`я та змусили перебувати на постійному медикаментозному лікуванні.

У судовому засіданні досліджено долучені до цивільного позову потерпілої документи (дані накладних і чеків), на які вона посилається, як на підтвердження своїх витрат і підстав для їх відшкодування, з огляду на що суд дійшов висновку про доведеність заявлених позовних вимог на вказану суму.

Враховуючи, що на момент ухвалення вироку у даному кримінальному провадженні відсутні дані про будь-які факти добровільного відшкодування обвинуваченим вказаної шкоди (окрім розписки від 08.09.2016 року про те, що ОСОБА_19 - цивільна дружина загиблого ОСОБА_15 , яка також є потерпілою у даному кримінальному провадженні, отримала від захисників обвинуваченого одну тисячу американських доларів в якості відшкодування шкоди (а.к.п. 84 т.3), суд дійшов висновку про те, що в частині матеріальної шкоди цивільний позов потерпілої ОСОБА_11 підлягає задоволенню в повному обсязі.

Щодо відшкодування моральної шкоди, то суд зазначає наступне.

Статтею 23 ЦК України визначено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно з роз`ясненням Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зав`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Згідно зі статтею 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до частини другої статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Згідно з частиною третьою статті 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Оцінюючи у сукупності дані щодо обґрунтування моральної шкоди, суд дійшов висновку, що в результаті спричинення ОСОБА_14 смерті ОСОБА_15 потерпіла безумовно зазнала моральних страждань.

Зважаючи на викладене, суд, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення цивільного позову потерпілої ОСОБА_11 в частині відшкодування моральної шкоди частково, стягнувши з обвинуваченого ОСОБА_14 на її користь моральну шкоду у розмірі 100 000 (сто тисяч) грн.

На погляд колегії суду, з огляду на принципи розумності, виваженості та справедливості, дане відповідає обсягу та тривалості страждань та є справедливою компенсацією. При цьому, суд виходить з обставин вчиненого кримінального правопорушення та обстановки, що склалась.

Запобіжний захід на момент ухвалення вироку обвинуваченому ОСОБА_14 не обирався.

На підставі ст. 124 КПК України процесуальні витрати по справі підлягають стягненню з обвинуваченого.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі вище наведеного та керуючись ст.ст. 100, 124, 128, 369-371, 373-374, 376, 392-395 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ч. 5 ст. 74 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_14 від відбування призначеного покарання на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_11 задовольнити частково.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_14 на користь потерпілої ОСОБА_11 49 540 (сорок дев`ять тисяч п`ятсот сорок) грн в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 100 000 (сто тисяч) грн - моральної шкоди.

У решті позову слід відмовити.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_14 в дохід держави процесуальні витрати на проведення судових експертиз у кримінальному провадженні на загальну суму 126 196,99 грн з яких: судова дактилоскопічна експертиза -880,40 грн; судова дактилоскопічна експертиза - 880,40 грн; судова дактилоскопічна експертиза - 527,76 грн; судова дактилоскопічна експертиза - 880,40 грн.; судова дактилоскопічна експертиза - 351,84 грн.; судова дактилоскопічна експертиза - 351,84 грн.; судова дактилоскопічна експертиза - 351,84 грн; судова дактилоскопічна експертиза - 351,84 грн.; судова дактилоскопічна експертиза - 351,84 грн.; судова дактилоскопічна експертиза - 770,35 грн.; судова балістична експертиза - 351,84 грн; судова балістична експертиза - 660,30 грн.; судова балістична експертиза - 351,84 грн.; судова балістична експертиза - 527,76 грн.; судова балістична експертиза - 527,76 грн.; судова балістична експертиза - 527,76 грн.; судова балістична експертиза - 1058,48 грн.; судова комп`ютерно-технічна експертиза - 2641,20 грн; судова комп`ютерно-технічна експертиза - 4402,00 грн.; судова компютерно-технічна експертиза - 5292,40 грн.; судова компютерно-технічна експертиза - 1760,80 грн.; судова компютерно-технічна експертиза - 1852,34 грн.; експертиза слідів продуктів пострілу - 2201,00 грн.; судова молекулярно-генетична експертиза - 3175,44 грн.; судова молекулярно-генетична експертиза - 3175,44 грн.; судова молекулярно-генетична експертиза - 3175,44 грн.; судова молекулярно- генетична експертиза - 3175,44 грн.; судова молекулярно-генетична експертиза - 3175,44 грн.; судова молекулярно-генетична експертиза - 3175,44 грн.; судова молекулярно-генетична експертиза - 3175,44 грн.; судова молекулярно-генетична експертиза - 3175,44 грн.; судова молекулярно-генетична експертиза - 3175,44 грн.; судова молекулярно-генетична експертиза - 3175,44 грн.; судова молекулярно- генетична експертиза - 3175,44 грн.; судова молекулярно-генетична експертиза - 3175,44 грн.; судова молекулярно-генетична експертиза - 3175,44 гри.; судова молекулярно-генетична експертиза - 3175,44 грн.; судова молекулярно-генетична експертиза - 703,68 грн.; судова молекулярно-генетична експертиза - 3175,44 грн.; судова молекулярно-генетична експертиза - 527,76 грн.; судова молекулярно- генетична експертиза - 3175,44 гри.; судова молекулярно-генетична експертиза - 3175,44 грн.; судова молекулярно-генетична експертиза - 3175,44 грн.; судова молекулярно-генетична експертиза - 3175,44 грн.; судова молекулярно-генетична експертиза - 660,30 грн.; судова молекулярно-генетична експертиза - 3175,44 гри.; судова молекулярно-генетична експертиза - 3175,44 грн.; судова молекулярно- генетична експертиза - 3175,44 грн.; судова молекулярно-генетична експертиза - 3175,44 грн.; судова молекулярно-генетична експертиза - 3175,44 грн.; судова молекулярно-генетична експертиза - 3175,44 грн.; судова молекулярно-генетична експертиза - 660,30 грн.; судова молекулярно-генетична експертиза - 3175,44 грн.; судова молекулярно-генетична експертиза - 527,76 грн.; судова молекулярно- генетична експертиза - 3175,44 грн.; судова молекулярно-генетична експертиза - 3175,44 грн.; судова молекулярно-генетична експертиза - 3175,44 грн.; судова молекулярно-генетична експертиза - 3175,44 грн.

Речові докази:

- книга «Стрелковое оружие»; зошит підписаний рукописним текстом «Личние записи ОСОБА_14» на 48 аркушах з вклеєними в ньому листами формату А-4 з друкованим текстом, електронними схемами, описом виготовлення ідеальної підробної монети, описом виготовлення морфіну (героїну), рукописним текстом, а також вкладеними 17 аркушами формату А-4 з друкованим текстом з хімічними формулами та роз`ясненнями по хімії, вкладеними 4 аркушами формату А-4 з друкованим текстом молитов виклику сатани та укладення угоди з дияволом; зошит підписаний рукописним текстом « ОСОБА_14 Личние записи» на 96 аркушів з вклеєними листами паперу з друкованими текстами про історію, виготовлення кокаїну, виготовлення миристицина, синтез мусцимола, способи виготовлення желатиндинамиту, виготовлення гека, золото з атомного реактора, схеми, опис та технічні характеристики пістолета - кулемета, опис принципу дії лазерного пістолету, опис принципу дії, технічні характеристики термоядерної авіационної бомби, опис та основні характеристики торпед, схема, опис, принцип дії електромагнітної бомби та рукописними записами, які знаходяться в опечатаному експертному пакеті №3213669 - залишити в матеріалах кримінального провадження; пара сандалів світло-коричневого кольору «Columbia» - 50 розміру, які знаходяться в опечатаному експертному пакеті №3213728; одна пара черевиків шкіряних чорного кольору «Ессо» - 50 розміру, одна пара кросівок шкіряних чорного кольору «Ессо» - 50 розміру, одна пара тапок гумових синього кольору «Sanlin» - 50 розміру, одна пара кросівок з тканини сіро- синього кольору «Вопа» - 50 розміру, які знаходяться в опечатаному експертному пакеті №2032363; футболка чемно-червоного кольору, шорти біло-блакитні «NIKE», пара тапок синього кольору «Adidas», штани та три шкарпетки, які знаходяться в опечатаному експертному пакеті №3181814; ноутбук «Lenovo G58O» з зарядним пристроєм до нього, який знаходиться в опечатаному експертному пакеті №3219528; системний блок персонального комп`ютера, який знаходиться в прозорому поліетиленовому пакеті опечатаному биркою №7587964, повернути законному власнику - обвинуваченому ОСОБА_14 ;

-жорсткий магнітний диск моделі «WD5000AAKS» серійний номер «WCAWFC441522» з перекопійованими на нього файлами, виявленими під час проведення комп`ютерно - технічної експертизи, на жорстких магнітних дисках «WD2500KS-00MJB0» з системного блоку персонального комп`ютера ОСОБА_14 , який знаходиться в опечатаному експертному пакеті №3500202; мобільний телефон марки «Samsung GT-СЗЗООК» ІМЕІ: НОМЕР_2 з сім картою оператора мобільного зв`язку «МТС Україна» т.н. НОМЕР_3 , які знаходяться в опечатаному експертному пакеті №3433790; мобільний телефон марки «Sony (C2305/Xperia С)» ІМЕІ: НОМЕР_4 з цифровим накопичувачем SanDisk (16 Gb Micro SD) та сім картою оператора мобільного зв`язку «МТС Україна» т.н. НОМЕР_5 , які знаходяться в опечатаному експертному пакеті №3433789; ідентифікаційний код (номер) НОМЕР_8 на ім`я ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 виданий ДПІ у Святошинському районі м. Києва 22.10.2009 року, записна книжка в палітурці з полімерного матеріалу коричневого кольору з надписом «Solomon mighty», таксофонна картка ПАТ «Укртелеком» № НОМЕР_6 , які знаходяться в опечатаному експертному пакеті, контейнер з полімерного матеріалу, свинцеву дробину, які знаходяться в опечатаному експертному пакеті №3213735; шість фіскальних чеків, які знаходяться в опечатаному експертному пакеті №3500171; один аркуш паперу формату А-4 з роздрукованою на ньому інформацією з сайту «SS.UA» всесвітньої мережі Інтернет, диск для лазерних систем зчитування (CD - R) з перекопійованою інформацією з жорстких магнітних дисків «Toshiba» з серійним номером: «X3N6PBVQT» з ноутбука «Lenovo G580» вилученого у ОСОБА_14 , які долучено до матеріалів кримінального провадження Хо 0001527 від 15.07.2016 року, залишити в матеріалах кримінального провадження;

-пробку з пляшки пива «Чернігівське», чохли з ведійського сидіння та переднього пасажирського сидіння автомобіля «DACIA LOGAN» д.н.з. НОМЕР_7 , які знаходяться в опечатаному експертному пакеті №3213734; картонну коробку з логотипом «Нова Пошта», яка знаходиться в прозорому поліетиленовому пакеті опечатаному биркою; мисливську рушницю «Neo» модель «Ata Arms» 10/13089, стріляну гільзу 12 калібру, які знаходяться в прозорому поліетиленовому пакеті опечатаному биркою; ватні тампони, які знаходиться в опечатаному експертному пакеті №0177915; зубна щітка, яка знаходиться в опечатаному експертному пакеті №2499299; три кульки, які знаходиться в опечатаному експертному пакеті №2590880; одинадцять патронів, які знаходиться в опечатаному експертному пакеті №2535649; марлевий тампон з зразком крові ОСОБА_15 , який знаходиться в опечатаному експертному пакеті №3902836; два USB-Flash накопичувана, один USB модем, які знаходиться в опечатаному експертному пакеті №2973952; поліетиленовий пакет чорного кольору, який знаходиться в опечатаному експертному пакеті №3902841; відстріляна гільза, яка знаходиться в опечатаному експертному пакеті №2481791; стріляна гільза 12 калібру, яка знаходиться в опечатаному експертному пакеті №3902471; зв`язка ключів від автомобіля «DAC1A LOGAN» д.н.з. НОМЕР_7 , які знаходиться в опечатаному експертному пакеті №3902887; недопалок цигарки, який знаходиться в опечатаному експертному пакеті №3902856; марлевий тампон з зразком слини ОСОБА_14 , який знаходиться в опечатаному експертному пакеті №3902850; два недопалки цигарок, які знаходиться в опечатаному експертному пакеті №3902852; недопалок цигарки «Rothmans», який знаходиться в опечатаному експертному пакеті №3902852; пластиковий стакан, який знаходиться в опечатаному експертному пакеті №3181815; футболка синього кольору, яка знаходиться в опечатаному експертному пакеті №3181817; чотири патрони 12 калібру, які знаходиться в опечатаному експертному пакеті №3182074; частина скляної пляшки з-під пива «Чернігівське», яка знаходиться в опечатаному експертному пакеті №3181824; аркуш паперу зі слідами пальців рук, який знаходиться в опечатаному експертному пакеті №2503352; дактилоскопічні карти ОСОБА_15 та ОСОБА_14 , які знаходиться в опечатаному експертному пакеті №2503353; п`ять гіпсових зліпків, які знаходяться в опечатаній картонній коробці; скляні уламки пляшки з етикеткою «Рогань», які знаходяться в опечатаній картонній коробці, передані на відповідальне зберігання до кімнати збереження речових доказів Фастівського відділення поліції Васильківського відділу поліції в Київській області, знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту отримання копії вироку.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуюча суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3