Справа № 686/4675/26
Провадження № 1-кс/686/1911/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2026 року м. Хмельницький

Слідча суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника підозрюваного ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором, про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хмельницького, українця, громадянина України, із вищою освітою, одруженого, працюючого старшим інспектором з кадрів в ДУ «Хмельницька фітосанітарна випробувала лабораторія Держпродспоживслужби», має на утриманні двох малолітніх дітей, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у кримінальному провадженні № 0000087,

встановила:

14.02.2026 року слідчий СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду з клопотанням, погодженим з прокурором Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України, посилаючись на те, що існують передбачені ст.177 КПК України ризики переховування від органів досудового розслідування та/або суду та незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали подане клопотання, просили його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні просили відмовити у задоволенні клопотання та застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічну пору доби у зв`язку із тим, що ризики не є доведеними. Просили врахувати визнання підозрюваним своєї вини, відшкодування шкоди потерпілим та відсутність претензій з боку останніх, намір відшкодовувати шкоду в подальшому. Також просили взяти до уваги позитивну характеристику ОСОБА_6 з місця роботи, врахувати, що на утриманні підозрюваного знаходиться двоє малолітніх дітей та дружина, яка перебуває у декретній відпустці.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали клопотання та надані матеріали кримінального провадження, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

12.02.2026 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000416 зареєстровано кримінальне правопорушення з правовою кваліфікацією ч. 2 ст.286 КК України.

13.02.2026 року о 23 год. 25 хв. ОСОБА_6 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

13.02.2026 ОСОБА_6 письмово повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України, а саме про те, що «12 лютого 2026 року, близько 18 год 00 хв, ОСОБА_6 нехтуючи вимогами пунктів 2.3 (б) та 1.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (в редакції від 10.10.2001, далі Правил), а саме був не уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не зреагував на її зміну і створив своїми діями загрозу безпеці дорожнього руху, у темну пору доби рухався за кермом автомобіля марки «Hyundai Accent» р.н. НОМЕР_1 , в межах с-ща Ярмолинці Хмельницького району Хмельницької області по проїзній частині вул. Петропавлівська, зі сторони вул. О.Кошового у напрямку вул. Центральної, в порушення вимог пункту 18.1. Правил, діючи недбало та необережно не передбачив можливість настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був та міг їх передбачити, проявив крайню неуважність до дорожньої обстановки, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу позначеного дорожньою розміткою 1.14.1 «Зебра» та дорожніми знаками 5.38.1 і 5.38.2 «Пішохідний перехід», який розташований поблизу будинку № 63 по вул. Петропавлівська, на якому перебуває пішохід, не зменшив швидкості та не зупинив керований ним транспортний засіб, щоб дати дорогу пішоходові, створив небезпеку та допустив наїзд передньою правою частиною автомобіля на пішохода ОСОБА_7 , яка перетинала проїзну частину вул. Петропавлівська зліва направо відносно напрямку руху автомобіля по нерегульованому пішохідному переході.

Внаслідок вчинення ОСОБА_6 вказаної дорожньо-транспортної пригоди потерпіла ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження, від яких о 21 год. 07 хв. 12.02.2026 померла в кареті швидкої допомоги під час госпіталізації до КНП «Хмельницька обласна лікарня» Хмельницької обласної ради.

Своїми діями ОСОБА_6 порушив вимоги пунктів 1.5, 2.3 (б) та 18.1 Правил дорожнього рух, затвердженні Постановою КМУ №1306 від 10.10.2001, зміст яких полягає в наступному:

1. Загальні положення

п. 1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальні збитки;

2. Обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів

п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

п. 18.1. - Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Порушення ОСОБА_6 вищевказаних вимог Правил, перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками, а саме спричиненням смерті потерпілій ОСОБА_7 , внаслідок наїзду транспортним засобом.».

Дана підозра є обґрунтована, адже зокрема підтверджується: рапортом чергового ВнП №3 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області від 12.02.2026; протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 12.02.2026; план-схемою до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 12.02.2026; рапортом чергового ВнП №1 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області від 12.02.2026; протоколом огляду трупа ОСОБА_7 від 12.02.2026 року; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Положеннями ч. 2 ст. 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Частиною 1 ст.183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (ч. 2 ст. 181 КПК України).

З наданих матеріалів убачається, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Разом з тим, вказаний у клопотанні слідчого ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні, оскільки ні слідчим, ні прокурором не наведено обставин, які б дали беззаперечні підстави суду вважати, що ОСОБА_6 має намір ухилятися від слідства, адже лише тяжкість можливого покарання при можливому визнанні підозрюваного винним не може свідчити про існування вказаного ризику відповідно до вимог закону.

У своїй практиці ЄСПЛ наголошує, що посилання на тяжкість обвинувачення як на головний чинник при оцінці імовірності того, що особа переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребу позбавлення волі не можна оцінювати, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

У справі «Мамедова проти Росії» (Mamedova v Russia) 7064/05 від 01 червня 2006 року щодо недостатності посилання на тяжкість злочину та ймовірне покарання Європейський Суд зазначив, що суди, перевіряючи законність та обґрунтованість продовження тримання заявниці під вартою, незмінно посилались на тяжкість обвинувачень як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини. Однак Суд неодноразово відзначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Європейський суд з прав людини вказує, що небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки інших релевативних факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя (W v. Switzerland, 14379/88, 26 січня 1993 року). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v.Moldova (Бекчиєв проти Молдови) §58).

ОСОБА_6 раніше не судимий, має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, постійне місце роботи.

За таких обставин, вважаю, що ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду на даному етапі досудового розслідування вказаного кримінального провадження не є доведеним, а саме лише посилання у клопотанні на те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, не свідчить про безумовне недотримання ним процесуальних обов`язків, які на нього можуть бути покладені при обранні іншого, більш м`якого, запобіжного заходу.

Слідство знаходиться на початковій стадії, усі свідки не встановлені та не допитані, а тому існує ризик незаконного впливу на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні.

При цьому слідчою суддею враховується встановлена КПК процедура отримання показань від осіб, які є свідками, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримують шляхом слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засідання (ч. 1,2 ст. 23, ст. 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих в поряду, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому чи прокурору або посилатися на них (ч. 4 ст.95 КПК України).

Отже ризик впливу на свідків існує не лише на етапі кримінального провадження під час збирання доказів, а й на стадії судового розгляду, до моменту отримання судом показань від свідків.

Аналізуючи особу підозрюваного слідча суддя враховує, що ОСОБА_6 раніше не судимий, має постійне місце проживання, одружений та утримає двох малолітніх доньок ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , 04.02.2023.

ОСОБА_6 працює старшим інспектором з кадрів в ДУ «Хмельницька фітосанітарна випробувала лабораторія Держпродспоживслужби» з грудня 2012 року. За місцем роботи характеризується позитивно.

Підозрюваним відшкодовано матеріальну та моральну шкоду, завдану чоловікові та доньці ОСОБА_7 , останні не мають претензій до ОСОБА_6 та просять не обирати міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а обмежитися домашнім арештом у нічну пору доби.

ОСОБА_6 хворіє гіпертонічною хворобою, хронічним гастритом, радикулопатією, важкою формою логоневрозу, що підтверджується виписними епікризами та виписками із картки амбулаторного хворого.

При цьому наявність постійного місця проживання підозрюваного, міцних соціальних зв`язків за встановлених обставин не є достатньою обставиною для обрання більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особи підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади).

Враховуючи наведені ризики, ступінь тяжкості інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення та самі його обставини, вік підозрюваного та наявність стійких соціальних зв`язків, те, що в момент вчинення ДТП ОСОБА_6 не перебував у стані сп`яніння, не втікав з місця пригоди та не вчиняв спроб переховатися від правоохоронних органів, не вчиняв будь-яких дій для перешкоджання розслідування, позицію потерпілих, які просили не застосувати суворий запобіжний захід, а обмежитися нічним домашнім арештом, відшкодування шкоди доньці та чоловікові загиблої, інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України в їх сукупності, приходжу до висновку, що відносно підозрюваного ОСОБА_6 слід застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, який, на переконання слідчої судді, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, надасть останньому можливість працювати і надалі відшкодовувати завдану шкоду, утримувати свою сім`ю.

Виконання вказаного запобіжного заходу контролюється правоохоронним органом, що убезпечує можливі контакти із свідками кримінального правопорушення.

У клопотанні та в судовому засіданні слідчим та прокурором не обґрунтовано того, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, з урахуванням даних про особу підозрюваного та конкретних обставин інкримінованого йому кримінального правопорушення, не зможе запобігти ризикам, визначеним в клопотанні.

Водночас, на підозрюваного необхідно покласти відповідні обов`язки, передбачені частиною 5 статті 194 КПК України.

Строк домашнього арешту слід визначити в межах строку досудового розслідування та в межах строку визначеного ст.197 КПК України, а саме по 10.04.2026 року включно.

Керуючись ст.ст.110, 177, 178, 183, 196, 197 КПК України,

постановила:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 10 квітня 2026 року включно, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 21 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступного дня з покладенням на нього обов`язку прибувати до слідчого, прокурора, суду, слідчого судді за кожною вимогою.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора у вказаному кримінальному провадженні або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора у вказаному кримінальному чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- утриматись від спілкування із свідками та потерпілими у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд за межі України та в`їзд в Україну.

Підозрюваного ОСОБА_6 негайно звільнити з-під варти в залі суду.

Роз`яснити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що працівники органу Національної поліції, відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала діє до 10 квітня 2026 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя