ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/9083/25
провадження № 1-кп/753/1035/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" березня 2026 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

проводячи судовий розгляд кримінального провадження відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0013230 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Комсомольське, Козятинського району, Вінницької області, українця, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні злочинів, передбачених за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 189 КК України,

за участі сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

У С Т А Н О В И В :

В провадженні Дарницького районного суду м. Києва знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 189 КК України.

Ухвалою суду від 07.05.2025 року ОСОБА_3 оголошено у розшук та надано дозвіл на його затримання з метою приводу до суду для розгляду клопотання щодо запобіжного заходу.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, пославшись при цьому на наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, зокрема ризику переховування від суду та вчинення інших кримінальних правопорушень, подавши окреме клопотання з обґрунтуванням своєї позиції.

Захисник ОСОБА_5 заперечував у задоволенні вказаного клопотання, зазначивши, що неявка обвинуваченого була зумовлена побоюванням можливого затримання представниками ТЦК, а не наміром ухилятися від суду. Водночас він визнає свою помилку та зобов`язується надалі дотримуватися належної процесуальної поведінки. Тому захисник просив надати можливість ОСОБА_3 виправитися та застосувати більш м`який запобіжний захід: особисте зобов`язання, домашній арешт ( АДРЕСА_2 ) або визначити заставу в межах до 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав позицію свого захисника та суду показав, що наразі перебуває в СЗЧ. Його неявка до суду була зумовлена побоюванням можливого затримання представниками ТЦК. Намірів ухилятися від суду він не мав, раніше не судимий. Наразі він визнає неправильність своєї поведінки та зобов`язується надалі з`являтися до суду і виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки.

Розглядаючи заявлене у судовому засіданні клопотання суд виходить із наступного.

У відповідності до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою для продовження строку запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Так, суд не вирішуючи наперед питання доведеності вини обвинуваченого, враховує обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннь, які за формою вини є умисними, при доведенні провини за найважче із яких обвинуваченому загрожує покарання до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Також суд враховує інформацію про особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, сімейний стан, характеристики, відсутність офіційного працевлаштування, інформацію про відсутність судимостей та інформацію про притягнення до кримінальної відповідальності.

Обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий, одружений, офіційно не працюючий, тривалий час переховувався від суду та був оголошений у розшук.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

При розв`язанні клопотання прокурора, судом окрім норм КПК України, враховується практика Європейського суду з прав людини, яка сформульована зокрема у рішенні "Лабіта проти Італії" від 06.04.2000 року та свідчить про те, що тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

Такими обставинами у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_3 є тяжкість інкримінованого обвинуваченому злочину, міра покарання, суспільний резонанс та обвинувачення у вчиненні умисних тяжких злочинів.

Наведені вище обставини у їх сукупності дають суду можливість зробити висновок, що виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою, на даному етапі кримінального провадження, в змозі забезпечити уникненню ризиків передбачених ст.177 КПК України, а саме ризиків переховування від суду та вчинення інших кримінальних правопорушень.

Реальним на даний момент є ризик переховування від суду, оскільки розуміючи яке покарання йому загрожує у разі доведення вини, ОСОБА_3 з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватися від суду, що унеможливить встановлення істини у кримінальному провадженні та виконання завдань кримінального провадження передбачених ст. 2 КПК України.

Зазназначе підсилюється і тим, що ОСОБА_3 тривалий час переховувався від суду та 07.05.2025 року був оголошений у розшук.

Водночас існує ризик вчинення інших кримінальних правопорушень, оскільки ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні не одиничного злочину, а цілій серії злочинних епізодів, зокрема ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 189 КК України. Також у Дніпровському районному суді м. Києва розглядається кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 за ч.2 ст.186 КК України.

Разом із тим, судом не здобуто інформації про міцні соціальні зв`язки обвинуваченого, які би переважили вищезазначені ризики та могли гарантувати бездоганну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Також судом не здобуто інформації, яка би категорично виключала можливість перебування обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою.

Окрім цього, вирішуючи питання про застосування застави, як альтернативного запобіжного заходу, суд враховує те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину поєдного із насильством, а тому відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України не визначає заставу.

Підсумовуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 176-206 КПК України, П О С Т А Н О В И В:

Застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 21.05.2026 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Суддя: