Житомирський апеляційний суд
Справа №295/1246/23 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-кп/4805/368/26
Категорія ст.78 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю

секретаря: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу Богунського районного суду м.Житомира від 19 січня 2026 року, якою відмовлено у звільненні засудженого ОСОБА_8 від покарання у зв`язку з закінченням іспитового строку,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 19 січня 2026 року відмовлено у звільненні засудженого ОСОБА_8 від покарання у зв`язку з закінченням іспитового строку.

Суд своє рішення обґрунтував тим, що у суду наявні відомості про те, що ОСОБА_8 інкримінується вчинення в період іспитового строку нових кримінальних правопорушень, а саме крадіжки 25.12.2023 та шахрайства 18.02.2024, судове провадження щодо яких перебуває на розгляді Богунського районного суду м. Житомира.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 не погоджується з прийнятим рішенням, вважає його необґрунтованим, просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою звільнити ОСОБА_8 від покарання у зв`язку з закінченням іспитового строку.

Стверджує, що вказана ухвала є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Вказує, що судом порушено принцип презумпції невинуватості.

Крім того, суд помилково взяв до уваги, що ОСОБА_8 притягувався до кримінальної відповідальності.

Стверджує, поза увагою суду лишились відомості, що ОСОБА_8 мобілізований, проходив службу в ЗСУ, отримав поранення.

ОСОБА_8 та його захисник до суду не з`явився, були належним чином повідомлені, захисник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги у їх відсутність, а тому колегія суддів вважає за можливе проводити судовий розгляд без їх участі.

Заслухавши доповідь судді, заперечення прокурора на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст.370 КПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим та ґрунтуватись на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, з дотриманням вимог кримінального та кримінального процесуального закону.

Згідно з ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.3 ст.75 КК України у випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Статтею 78 КК України регламентовано правові наслідки звільнення від відбування покарання з випробуванням, які полягають у тому, що після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, звільняється судом від призначеного йому покарання.

У разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.165 КВК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, контроль за його поведінкою припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Виходячи зі системного аналізу вказаних правових норм, підставою звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, є комплекс елементів, дотримання яких свідчить про виконання засудженим вимог ст.75 КК України та можливість застосування до нього ст.78 КК України.

Зокрема, такими елементами є закінчення іспитового строку, який визначений конкретними часовими межами, перебування засудженого протягом іспитового строку під контролем органів, зазначених в ч.4 ст.76 КК України, виконання засудженим покладених на нього вироком суду обов`язків, передбачених ст.76 КК України, а також обов`язок не вчинити протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення.

Недотримання будь-якої із вищезазначених умов вказує на порушення засудженим положень ст.75 КК України щодо звільнення його при ухваленні вироку від відбування покарання з випробуванням та не дає підстав для застосування ст.78 КК України навіть у разі закінчення визначеного судом терміну іспитового строку.

Як вбачається з матеріалів кримінальної справи, вироком Богунського районного суду м. Житомира від 31.03.2023 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. 75 КК України останнього звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік та покладено обов`язки, визначені п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти даний орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.

03.05.2023 вирок відносно засудженого ОСОБА_8 надійшов на виконання до Богунського РВ філії ДУ «Центр пробації» у Житомирській області та у цей же день він був поставлений на облік.

Відповідно до відомостей із ЄДРСР на даний час на розгляді Богунського районного суду м. Житомира перебуває судове провадження № 295/1208/24 (1-кп-295/191/26) про обвинувачення ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 185 КК України та ч. 2 ст. 190 КК України.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 17.03.2026 року до ОСОБА_8 застосовано привід та розгляд справи відкладено.

На час розгляду подання, вищевказане кримінальне провадження перебувало на стадії судового розгляду та не розглянуто по суті.

Що стосується доводів апелянта про те, що судом порушено презумпцію невинуватості та ОСОБА_8 підлягає звільненню від покарання у зв`язку з закінченням іспитового строку то вони є помилковими з огляду на таке.

Згідно із п.14) ч.1 ст.3 КПК України притягнення до кримінальної відповідальності - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Із роз`яснень викладених в п.10) Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», вбачається, що частиною 2 статті 75 КК України передбачено, що суд за наявності визначених законом підстав може ухвалити рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Якщо про вчинення під час іспитового строку нового злочину

стало відомо після винесення постанови про звільнення засудженого

від покарання (ч. 1 ст. 78 КК), суд, який розглядає

справу про новий злочин, вправі призначити покарання за сукупністю

вироків лише за умови скасування цієї постанови в установленому

порядку.

Виходячи з цих положень закону, а також зі змісту ч. 3 ст. 78 КК України, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового кримінального правопорушення суди мають розцінювати це як порушення умов застосування ст. 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК України. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

За наведених обставин вирішення клопотання про звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання по закінченню іспитового строку призначеного вироком Богунського районного суду м. Житомира від 31.03.2023 року є передчасним, оскільки відомо, що ОСОБА_8 притягнуто до кримінальної відповідальності за вчинення нового злочину під час іспитового строку.

Враховуючи, що в провадженні Богунського районного суду м. Житомира перебувають на розгляді кримінальні провадження №0000009 від 01.01.2024 року та № 0000231 від 22.03.2024 року по обвинуваченню ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 185 КК України та ч. 2 ст. 190 КК України, це безпосередньо впливає на правильність прийняття рішення про його звільнення від відбування покарання з випробуванням, доводи захисника ОСОБА_7 , що ухвала суду підлягає скасуванню апеляційний суд вважає необґрунтованими.

Доводи апелянта, поза увагою суду лишились відомості, що ОСОБА_8 мобілізований, проходив службу в ЗСУ, отримав поранення, безумовно заслуговують на увагу, однак не впливають на правильність висновків суду про відмову у звільненні засудженого від покарання у зв`язку з закінченням іспитового строку.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Богунського районного суду м.Житомира від 19 січня 2026 року, якою відмовлено у звільненні засудженого ОСОБА_8 від покарання у зв`язку з закінченням іспитового строку - без змін.

Ухвала є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: