ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1307/26 Справа № 214/4254/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2026 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

представника потерпілого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Металургійного районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 січня 2026 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, раніше судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

засуджено за ч. 1 ст. 135, ч. 3 ст. 286-1, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді 8 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 8 років, -

ВСТАНОВИЛА:

Згідно вироку, 21 квітня 2023 року приблизно о 15 годині 30 хвилин водій ОСОБА_8 , знаходячись у стані наркотичного сп`яніння, перебуваючи за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Вокзальна, посадив до себе в автомобіль «БМВ 520I», реєстраційний номер НОМЕР_1 на переднє пасажирське сидіння - ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на заднє пасажирське сидіння та розпочав рух в бік ЗГТ «Автовокзал» у м. Кривий Ріг.

Далі, ОСОБА_8 разом із вказаними вище пасажирами, рухаючись на вищевказаному автомобілі із ЗГТ «Автовокзал» у напрямку вул. Вокзальна м. Кривого Рогу, у світлий час доби по проїзній частині вул. Святогеоргіївська м. Кривого Рогу, яка має по одній смузі для руху у кожному напрямку та розділена трамвайними коліями, без видимої дорожньої розмітки, знаходячись на заокруглені дороги праворуч, не обрав безпечну швидкість для руху, втратив контроль над керуванням та виїхав за межі проїзної частини праворуч, де допустив наїзд на дерево, внаслідок чого пасажир ОСОБА_10 загинув на місці дорожньо-транспортної пригоди та пасажир ОСОБА_11 отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Надалі, 21 квітня 2023 року водій ОСОБА_8 знаходячись на місці скоєння дорожньо-транспортної пригоди, що поблизу електроопори № 59 по вул.Святогеоргіївська в м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, являючись особою, яка поставила потерпілого ОСОБА_12 ,в небезпечний для життя стан, що виразилось в тому, що він, керуючи технічно справним легковим автомобілем «БМВ 520I», р.н. НОМЕР_1 , порушивши вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху, перевозячи на передньому пасажирському сидінні пасажира ОСОБА_10 та наближаючись до заокруглення дороги праворуч, не обрав безпечну швидкість для руху і втратив контроль над керуванням, виїхав за межі проїзної частини праворуч та допустив наїзд на дерево.

Своїми діями, ОСОБА_8 спричинив тяжкі тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_10 , поширюючи аморальну поведінку, проявив байдужість і неповагу до права людини на життя і безпеку, нехтуючи моральними і правовими нормами, що передбачають надання допомоги людям, що знаходяться в небезпечному для життя стані, усвідомлюючи суспільну небезпеку своєї бездіяльності і те, що він залишає без допомоги особу, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження, а також усвідомлюючи те, що він має реальну можливість надати допомогу особі, яку він сам поставив в небезпечний для життя стан, та, діючи умисно всупереч вимогам п. 2.10 а), г), ґ), д) Правил дорожнього руху.

Однак, ОСОБА_8 розуміючи, що вчиненим ним діянням поставив ОСОБА_10 в небезпечний для життя стан, нехтуючи своїми правовими обов`язками та маючи реальну можливість надати потерпілому допомогу, не вжив усіх можливих заходів для надання домедичної допомоги, не викликав бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, не вжив зазначених заходів звернутися по допомогу до присутніх і відправити потерпілого до закладу охорони здоров`я, не відвіз потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки, не повернувся на місце пригоди, не повідомив про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, з місця події зник, залишивши потерпілого на проїзній частині дороги вулиці Святогеоргіївськав небезпечному для життя стані.

Крім того, ОСОБА_8 , 21.04.2023 року, приблизно о 15:30, знаходячись у стані наркотичного сп`яніння, перебуваючи за адресою: вул. Вокзальна м. Кривого Рогу, посадив до себе в автомобіль «БМВ 520I» сірого кольору реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_10 на переднє пасажирське сидіння та ОСОБА_11 на заднє ліве сидіння і розпочав рух в бік автовокзалу м. Кривого Рогу.

Далі, ОСОБА_8 разом із вказаними вище пасажирами, повертаючись на вказаному авто з автовокзалу у бік вулиці Вокзальна м. Кривого Рогу, рухаючись у світлий час доби по проїзній частині вулиці Святогеоргіївська м. Кривого Рогу, яка має по одній смузі для руху у кожному напрямку та розділена трамвайними коліями без видимої дорожньої розмітки з боку пр. Миру у напрямку автошляху Н-11, знаходячись на заокруглені дороги праворуч, не обрав безпечну швидкість для руху і втратив контроль над керуванням, виїхав за межі проїзної частини праворуч, де допустив наїзд на дерево.

Своїми діями водій автомобіля «БМВ 520I» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_8 грубо порушив вимоги п. п. 12.1 Правил дорожньогорухуУкраїни, а також вимоги п.п. 1.3., 1.5., 2.3. б).

Порушення п. 12.1. Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_8 знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку з настанням зазначеної дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої:

- пасажир автомобіля «БМВ 520I» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_10 отримав такі тілесні ушкодження: закрита внутрішньочерепна травма; садна та синецьобличчя, різана рана обличчя, крововиливи у м?які покривні тканини голови, крововили випідоболонки та в речовину головного мозку: переломи ребер по багатьом анатомічним лініям з ушкодженням кістковими уламками пристінкової плеври та розриви легень, множинні розриви печінки та селезінки. Рясна внутрішня крововтрата (в лівій плевральній порожнині-450мл, в правій плевральній порожнині-350мл, в черевній порожнині-1000мл рідкої кровізізгортками);

- пасажир автомобіля ОСОБА_11 отримав такі тілесні ушкодження: садна обличчя (локалізація та кількість саден у медичних документах не вказані), забійна рана обличчя, закритий перелом акроміального відростку лівої лопатки без зміщення, правобічний травматичний гідро та пневмоторакс малого об?єму. Характер тілесних ушкоджень у потерпілого свідчить про їх утворення від дії тупих твердих предметів за механізмом удар (удар - стиснення), тертя-ковзання, такими предметами могли бути виступаючі частини салону автомобіля.

Смерть ОСОБА_10 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 від несумісних з життям тілесних ушкоджень, які ходять до комплексу «сполучена тупа травма тіла», яка супроводжувалася множинними переломами кісток скелету з ушкодженням внутрішніх органів з рясною внутрішньою кровотечею, що ускладнилося травматичним шоком та підтверджується результатами судово-медичного дослідження трупа та даними додаткових методів дослідження.

Отримані тілесні ушкодження ОСОБА_11 не носять ознак небезпеки для життя та відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою тривалого розладу здоров?я більше 21 доби.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок суду у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Вважає, що суд не врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів з необережною формою вини, а також скоєння нетяжкого умисного злочину, дані про особу обвинуваченого, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин. Наголошує, що ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення у стані наркотичного сп`яніння, веде аморальний спосіб життя, нехтує правилами встановленими у суспільстві та вчиняє умисні правопорушення, неодноразово судимий, і хоча судимості в силу ст. 89 КК України погашені, однак певним чином характеризують життєвий шлях ОСОБА_8 та його особистість. Вказує на поведінку ОСОБА_8 після скоєння дорожньо-транспортної пригоди, який проявляючи байдужість та легковажно розраховуючи на відвернення суспільно-небезпечних наслідків, не надаючи першої медичної допомоги потерпілому, не повідомляючи працівників поліції та швидкої допомоги про вчинену ДТП, залишив потерпілого в автомобілі, який загорівся внаслідок зіткнення, та покинув місце дорожньо-транспортної пригоди. Звертає увагу, що ОСОБА_8 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та будучи неодноразово позбавленим права керування транспортними засобами будь-яких висновків не зробив, та скоїв дорожньо-транспортну подію, що призвела до смерті потерпілого та завдала середньої тяжкості тілесні ушкодження іншому потерпілому. Наголошує, що судом не надано належну оцінку поведінці ОСОБА_8 , який намагався пом`якшити вирок суду та повністю визнав вину лише під час судових дебатів. Просив суд ухвалити новий вирок, яким визнати винним та призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 3 ст. 286-1 КК України у виді 9 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 10 років; за ч. 1 ст. 135 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі; на підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років з позбавленням права керування транспортними засобами на 10 років. В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора та представника потерпілого, які підтримали апеляційну скаргу, думку захисника та обвинуваченого, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, судова колегія доходить висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню.

На підставі ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. ст. 50, 65 КК України особі, що скоїла злочин, повинно бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів з урахуванням ступеня тяжкості скоєного злочину, особи винного і обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Частиною 1 ст. 65 КК України встановлено, що суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Покарання - це захід державного примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому кримінальним законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Особа зобов`язана перетерпіти ті позбавлення й обмеження, які пов`язані із застосуванням до неї покарання. При цьому держава має забезпечити належний захист законних прав та свобод особи, їх обмеження повинно бути належним чином обґрунтовано.

Санкція ч. 3 ст. 286-1 КК України передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до десяти років.

Суд першої інстанції призначив ОСОБА_8 покарання в межах санкції ч.3 ст. 286-1 КК України у виді 8 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 8 років.

При вирішенні питання про призначення покарання і його розміру обвинуваченому ОСОБА_8 суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги характер і ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким та тяжким злочинами, особу винного, який раніше судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні неповнолітню дитину.

Покарання має на меті не тільки кару, але й виправлення засуджених, а також попередження здійснення нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції при призначенні покарання врахував всі обставини справи, дані про особу обвинуваченого, дотримався принципів достатності, доцільності та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання відповідає вимогам статей 50, 65 КК України, у зв`язку із чим підстав для зміни або скасування вироку суду першої інстанції колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Вирок Металургійного районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 січня 2026 року, стосовно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою - в той самий строк з дня отримання копії ухвали.

Судді