Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/1603/26
Провадження № 1-кп/644/604/26
УХВАЛА

про звільнення від кримінальної відповідальності

02 березня 2026 року м. Харків

Індустріальний районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань № 2а Індустріального районного суду м. Харкова клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005597 від 30.04.2025, стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кочанівка Хмільницького району Вінницької області, громадянина України, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, військовослужбовець військової служби за мобілізацією, який на момент вчинення кримінального правопорушення перебував на посаді навідник другого відділення кулеметного взводу військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат»,

за ознаками скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м. Харкова 19 лютого 2026 року надійшло клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005597 від 30.04.2025, про звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі за текстом ОСОБА_4 ), від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України.

Клопотання прокурор Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_5 мотивував тим, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, на момент вчинення кримінального правопорушення проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді навідник другого відділення кулеметного взводу, у порушення вимог ст. 17, 65 Конституції України, ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 11, 16, 127 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 1 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, положень Військової присяги, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від військової служби та з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, та за відсутності законних підстав, в умовах воєнного стану, не одержавши дозволу відповідних командирів і начальників, за відсутності поважних причин, 03.09.2024 самовільно залишив розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 , який на той момент розташовувався в АДРЕСА_2 , та у період часу з 03.09.2024 в умовах воєнного стану незаконно перебував поза межами місця несення служби та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та без поважних причин.

У подальшому, 10.12.2025 ОСОБА_4 самостійно з`явився до Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві.

Отже, у період часу 03.09.2024 по 10.12.2025 ОСОБА_4 перебував поза межами військової частини НОМЕР_1 , обов`язки з військової служби за посадою не виконував, поза місцем служби у медичні установи України не звертався, правоохоронні органи, органи державної влади або органи місцевого самоврядування про свою належність до військової служби, а також про вчинене ним ухилення від військової служби та про його причини не повідомляв, а вільний від службових обов`язків час проводив на власний розсуд.

За викладених вище обставин дії солата ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 5 ст. 407 КК України, зокрема: самовільне залишення місця несення служби без поважних причин військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ між суддями від 19.02.2026 справа № 644/1603/26 визначена на розгляд судді ОСОБА_1 (а.с. 16)

Ухвалою Індустріального районного суду м. Харкова від 19.02.2026 призначено підготовче судове засідання з розгляду клопотання у кримінальному провадженню за № 0005597 від 30.04.2025 про звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за скоєння кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України (а.с. 17).

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання, посилаючись на викладені в ньому обставини, та просив суд звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, а кримінальне провадження закрити.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні підтвердив розуміння суті пред`явленої підозри за ч.5 ст. 407 КК України, підстави звільнення від кримінальної відповідальності, а також право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. Крім цього, у судовому засіданні ОСОБА_4 підтвердив попередньо надану згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України, у межах кримінального провадження за № 0005597 від 30.04.2025, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, та просив суд задовольнити у повному обсязі клопотання прокурора щодо звільнення його, ОСОБА_4 , від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КПК України та закриття кримінального провадження.

Суд, дослідивши клопотання прокурора про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та додані до нього матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників процесу, дійшов таких висновків.

Відповідно до приписів ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», на момент скоєння злочину солдат ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважається військовослужбовцем, який проходить військову службу за мобілізацією в особливий період.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.

Відповідно до Указу Президента України № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до ч. 2 ст. 102, п. 1, 17, 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, було оголошено проведення в Україні загальної мобілізації.

Указом президента України від 12 січня 2026 року № 40/2026 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» з 03 лютого 2026 року строком на 90 діб, тобто до 05 години 30 хвилин 04.05.2026.

Особливий період закінчується з прийняттям Президентом України відповідного рішення про переведення усіх інституцій України та функціонування в умовах мирного часу, заразом військова агресія рф триває і нині.

Вимоги ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», зобов`язують солдата ОСОБА_4 захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.

Відповідно до вимог ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-ХІV (зі змінами), ст. 1 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV, солдат ОСОБА_4 під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків та виконувати завдання, пов`язані із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.

Відповідно до п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять), чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Згідно вимог ст. 12, 14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків він зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові. Із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.

Статтями 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, визначено необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місці служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Однак, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи 16.05.2024 призваним на військову службу за мобілізацією до військової частини НОМЕР_1 , на посаду навідник другого відділення кулеметного взводу військової частини НОМЕР_1 , та зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , з 03.09.2024 на момент вчинення кримінального правопорушення, будучи військовослужбовцем та обіймаючи посаду навідника другого відділення кулеметного взводу військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», що ним не заперечується та підтверджено у судовому засіданні, вирішив стати на злочинний шлях, та, діючи умисно, в умовах воєнного стану, без дозволу командування та поважних причин тимчасово, незаконно ухилитись від проходження військової служби та проводити час на власний розсуд.

Так, реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби та з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без дозволу командування, 03.09.2024 самовільно залишив розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 , який на той момент розташовувався в АДРЕСА_2 , чим вчинив самовільне залишення місця несення служби без поважних причин військовослужбовцем понад три доби, а саме: з 03.09.2024 по 10.12.2025 (а.с. 41, 42).

Так, у судовому засіданні підозрюваний пояснив, що з 03.09.2024 незаконно постійно перебував поза межами розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 , який на той момент розташовувався в АДРЕСА_2 та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків.

За викладених вище обставин, дії солдата ОСОБА_4 судом кваліфіковано за ч. 5 ст. 407 КК України самовільне залишення місця несення служби без поважних причин військовослужбовцем понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

10.12.2025 ОСОБА_4 добровільно прибув до Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР у м. Полтаві та повідомив про вчинений ним злочин та бажання проходження військової служби, тим самим припинив вчинення зазначеного вище триваючого кримінального правопорушення, що підтверджується клопотанням підозрюваного на ім`я слідчого Другого СВ (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР у м. Полтаві від 02 лютого 2026 (а.с. 8, 41).

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 288 КПК України розгляд клопотання прокурора здійснюється у присутності сторін кримінального провадження та потерпілого в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, із особливостями, встановленими цією статтею. Суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених ч. 2 ст. 284 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Вимогами ч. 5 ст. 401 КК України передбачено, що особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 5 ст. 407 КК України під час воєнного стану вперше (а.с. 42, 43).

У матеріалах справи наявне клопотання ОСОБА_4 про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України у зв`язку із наміром повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби (а.с. 8), також письмова згода ОСОБА_4 відповідно до якої останньому роз`яснено суть підозри, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. Також, ОСОБА_4 надає згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності, в межах кримінального провадження за № 0005597 від 30.04.2025, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України (а.с. 6).

Суд бере до уваги письмову згоду т.в.о командира військової частини НОМЕР_2 другого корпусу Національної гвардії України « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на продовження проходження військової служби солдатом ОСОБА_4 у військовій частині НОМЕР_2 з наступним призначенням його на вакантну посаду водія номер обслуги 2-го відділення зенітного артилерійського взводу зенітної батареї зенітного ракетно-артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_2 (а.с. 7).

Враховуючи викладене, слід зауважити, що законодавець визначив, що звільнення від кримінальної відповідальності військовослужбовців за ч. 5 ст. 401 КК України можливе за наступних підстав: 1. особа вчинила злочин, передбачений ст. 407, 408 КК України під час воєнного стану вперше; 2. особа підозрюється/обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених лише ч. 5 ст. 407 та ч. 4 ст. 408 КК України, тобто вчинених під час дії воєнного стану; 3. особа добровільно звернулась до слідчого, прокурора або суду про намір повернутись до своєї військової частини або іншої; 4. наявність письмової згоди командира відповідної військової частини на продовження проходження військової служби.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності для продовження проходження військової служби, на підставі вимог ч. 5 ст. 401 КК України, у зв`язку з чим кримінальне провадження стосовно нього підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Керуючись ч. 5 ст. 401 КК України, ст. 284, п. 2 ч. 3 ст. 314, ст. 369 - 372, 376, 392, 395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005597 від 30.04.2025, за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за скоєння кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, для продовження проходження військової служби.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005597 від 30.04.2025, за підозрою ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Відповідно до ст.288 КПК України зобов`язати ОСОБА_4 не пізніше 72 годин після набрання цією ухвалою законної сили прибути до військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України для подальшого проходження військової служби, а командира військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України після набрання цією ухвалою законної сили зобов`язати невідкладно зарахувати на військову службу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Копії ухвали вручити під розписку прокуророві та ОСОБА_4 , направити для виконання до військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України та надати до відома іншим заінтересованим особам.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Індустріальний районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її проголошення.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки: http://og.hr.court.gov.ua /sud2029/.

Суддя ОСОБА_1