ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/758/26 Справа № 216/7966/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області у складі:

судді доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області апеляційну скаргу заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.10.2025р. яким обвинувачену

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Гусь-Хрустальний Володимирської області, рф, громадянку України, яка зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України, раніше не судиму

визнано винуватою у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.3 ст.357, ч.ч.1,4 ст.358 КК України та призначено покарання на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді обмеження волі на строк один рік шість місяців. На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік з покладенням на неї обов`язків передбачених пп.1,2 ч.1 ст.76 КК України

за участю прокурора ОСОБА_8

в с т а н о в и л а :

Оскаржуваним вироком обвинувачену визнано винуватою у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.3 ст.357, ч.ч.1,4 ст.358 КК України та призначено покарання на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді обмеження волі на строк один рік шість місяців. На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік з покладенням на неї обов`язків, передбачених пп.1,2 ч.1 ст.76 КК України.

Вирок суду першої інстанції оскаржено прокурором, та який не оскаржуючи фактичні обставини справи та кваліфікацію дій обвинуваченої, не погодився з вироком в частині призначення покарання, через неправильне застосування ЗУ про кримінальну відповідальність, що призвело до порушення правил призначення покарання, та тягне за собою зміну вироку, який в апеляційній скарзі:

-вказує, що обвинувачена свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень визнала у повному обсязі, щиро розкаялася, матеріальної шкоди діями обвинуваченої не заподіяно, збитки відсутні, обставини, які обтяжують покарання обвинуваченій, відсутні, а тому суд першої інстанції мав керуватися вимогами ст. 69-1 КК України та призначити обвинуваченій покарання за ч. 4 ст. 358 КК України не більше, як дві третини максимального строку для даного виду покарання, а саме не більше як один рік чотири місяці обмеження волі;

- прохає оскаржуваний вирок змінити в частині призначеного покарання, а саме вважати засудженою обвинувачену ОСОБА_7 засудженою до покарання за ч.3 ст.357 КК України у виді обмеження волі строком на один рік, за ч.1 ст.358 КК України у виді обмеження волі строком на один рік три місяці, за ч.4 ст.358 КК України у виді обмеження волі строком на один рік чотири місяці. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити обвинуваченій ОСОБА_7 покарання у виді обмеження волі строком на один рік чотири місяці. Згідно з вимогами ст.75 КК України звільнити обвинувачену ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на обвинувачену ОСОБА_7 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. В решті вирок суду залишити без змін.

Про дату, час та місце судового розгляду учасники кримінального провадження повідомлені належним чином, обвинувачена клопотання про участь у судовому засіданні не заявила, вимоги апеляційної скарги не погіршують становище обвинуваченої, тому її відсутність не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги прокурора.

Заслухавши доповідь судді доповідача, прокурора, яка підтримала подану апеляційну скаргу, прохала її задовольнити, змінити вирок, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги прокурора за таких підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що обвинувачену визнано винуватою в тому, що вона в серпні 2025 року, у невстановлений під час досудового розслідування день та час, перебуваючи поблизу магазину «Зручний», по вул.Прорізна, буд. 262А в Центрально-Міському районі м. Кривий Ріг, побачила на землі паспорт громадянина України, виданого на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії № НОМЕР_1 27.09.2021 органом № 1259, та реалізуючи раптово виниклий протиправний умисел, спрямований на незаконне заволодіння, шляхом привласнення знайденого, вищевказаного паспорта громадянина України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, розуміючи, що паспорт громадянина України є важливим особистим документом, який згідно з «Положенням про паспорт громадянина України», затвердженого Постановою Верховної Ради України № 2503-ХII від 26.06.1992 із змінами і доповненнями, є офіційним документом, втрата якого істотно ускладнює реалізацію особою своїх прав, свобод та законних інтересів, діючи умисно, підняла даний паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії № НОМЕР_1 виданий 27.09.2021 органом № 1259, тим самим незаконно заволоділа ним, з метою подальшого його підроблення та використання, після чого направилась за місцем свого мешкання.

Крім того, обвинувачена в серпні 2025 року, у невстановлений під час досудового розслідування день та час, перебуваючи біля магазину «Зручний», що розташований по вул. Прорізна, 262А в Центрально-Міському районі м. Кривий Ріг, побачила на землі паспорт громадянина України виданого на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії № НОМЕР_1 27.09.2021 органом № 1259, який підняла і поклала у кишеню, не маючи на те законних підстав та стала зберігати при собі з метою подальшого підроблення та використання.

В подальшому, в серпні 2025 року в обідній час доби, у невстановлений під час досудового розслідування день та час, обвинувачена перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи на досягнення єдиного злочинного наміру, маючи прямий умисел на вчинення кримінального проступку, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, реалізуючи заздалегідь виниклий злочинний умисел, направлений на підроблення офіційного документа і який надає права, з метою використання його підроблювачем, за допомогою прозорої липкої стрічки на раніше знайдений паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії № НОМЕР_1 27.09.2021 органом № 1259, поверх існуючого фото зображення власника наклеїла фотокартку зі своїм зображенням, тим самим підробила офіційний документ, маючи на меті в наступному використовувати його, видаючи себе за іншу особу.

Згідно з висновком експерта за № CE-19/104-25/36091-ДД від 17.09.2025 в наданому паспорті громадянина (ID-картці) № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_9 , вилученому 05.09.2025 у обвинуваченої в ході огляду місця події навпроти буд. № 133 по вул. Шевченка у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, є зміни первинного змісту, а саме - на лицевій стороні бланку замінена фотокартка: поверх первинного відцифрованого зображення обличчя власниці паспорту за допомогою полімерної прозорої плівки наклеєна інша кольорова фотокартка з погрудним зображенням особи жіночої статі. Ознак внесення змін до первинного змісту інших реквізитів наданого паспорту не виявлено.

Крім цього, досудовим розслідування встановлено, що 05 вересня 2025 приблизно о 15:30 годині, обвинувачена перебуваючи на зупинці громадського транспорту, що розташована поблизу будинку № 133 по вул. Шевченка в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу, маючи на меті уникнути адміністративне покарання за розпивання алкогольних напоїв та ввести в оману працівників поліції, які здійснювали заходи з перевірки документів осіб під час перевірки документів в порядку ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію», видаючи себе за ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи при собі у розпорядженні завідомо підроблений документ, а саме паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії № НОМЕР_1 виданий 27.09.2021 органом № 1259, реалізуючи прямий умисел на вчинення кримінального проступку, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, на підтвердження своєї особи пред`явила дільничному офіцеру поліції СДОП ВП Криворізького РУП, до числа функціональних обов`язків якого входить зокрема перевірка документів громадян, раніше підроблений офіційний документ, а саме вищевказаний паспорт громадянина України, достеменно знаючи, що даний документ підроблений, тим самим використала завідомо підроблений офіційний документ, який згідно з висновком експерта за № СЕ-19/104-25/36091-ДД від 17.09.2025 має зміни первинного змісту на лицевій стороні бланку замінена фотокартка: поверх первинного від цифрованого зображення обличчя власниці паспорту за допомогою полімерної прозорої плівки наклеєна інша кольорова фотокартка з погрудним зображенням особи жіночої статі.

Отже, ОСОБА_7 визнана винуватою у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 3 ст. 357 КК України, за ознаками незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом; ч. 1 ст. 358 КК України, за ознаками підроблення офіційного документа, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати й посвідчувати такі документи, і який надає права, з метою використання його підроблювачем, та ч. 4 ст. 358 КК України, за ознаками використання завідомо підробленого документа.

Вирок оскаржений прокурором в частині призначення обвинуваченій покарання, фактичні обставини справи, кваліфікація вчинених обвинуваченою кримінальних проступків, доведеність його винуватості в апеляційній скарзі не оскаржується, а тому вирок відповідно до вимог ст. 404 КПК України переглядається в межах апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги прокурора, що обвинувачена свою винуватість у вчинених кримінальних правопорушеннях, визнала у повному обсязі, щиро розкаялася, матеріальної шкоди діями обвинуваченої не заподіяно, збитки відсутні, обставини, які обтяжують покарання обвинуваченій відсутні, а тому суд першої інстанції мав керуватися вимогами ст. 69-1 КК України та призначити обвинуваченій покарання за ч. 4 ст. 358 КК України не більше, як дві третини максимального строку для даного виду покарання, а саме не більше як один рік чотири місяці обмеження волі, є слушними та такими, що підлягають задоволенню за таких підстав.

Відповідно вимог ст.69-1 КК України, за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 66 цього Кодексу, відсутності обставин, що його обтяжують, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в постанові № 7 Пленуму ВСУ від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» рішення про призначення покарання із застосуванням ст. 69-1 КК України у вироку має бути вмотивовано, а таке покарання не повинно перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК України. Однак визначення покарання з дотриманням правил цієї норми закону можливе лише за наявності обставин, передбачених п.п. 1 та 2 ч. 1 ст. 66 КК України (з`явлення із зізнанням, щире каяття або активне сприяння розкриттю злочину; добровільне відшкодування або усунення заподіяної шкоди), а також при визнанні підсудним своєї вини та відсутності обставин, що обтяжують покарання. При цьому суди мають перевіряти, чи дійсно особа з`явилася із зізнанням, чи щиро покаялась або активно сприяла розкриттю злочину, чи добровільно відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду в повному обсязі та чи фактично визнає свою вину. Висновки суду з цих питань мають бути у вироку вмотивовані.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що обвинувачена свою винуватість у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.3 ст.357, ч.ч.1,4 ст.358 КК України, визнала у повному обсязі. Обставиною, що пом`якшують її покарання, суд першої інстанції визнав її щире каяття, обставини, що обтяжують її покарання, відсутні.

Таким чином, судом апеляційної інстанції встановлено, що суд першої інстанції при призначенні обвинуваченій покарання порушив принцип індивідуалізації покарання, оскільки призначене судом обвинуваченій покарання за ч. 4 ст. 358 КК України, у виді обмеження волі строком на один рік шість місяців перевищує 2/3 максимального строку, який становить один рік чотири місяці з урахування максимального строку для даного виду покарання - до двох років обмеження волі.

Згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставами для зміни судового рішення є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 413 КПК України передбачено, що неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, вважається неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту.

Таким чином, з урахуванням наведенного вище відповідно до положень ст.69-1 КК України покарання, призначене обвинуваченій ОСОБА_7 не повинно перевищувати двох третин максимального строку, передбаченого санкцією ч. 4 ст. 358 КК України, та остаточне покарання підлягає призначенню відповідно до ст. 70 КК України.

Враховуючи викладене вище та керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.10.2025р., яким обвинувачену ОСОБА_7 визнано винуватою у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.3 ст.357, ч.ч.1,4 ст.358 КК України та призначено покарання на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді обмеження волі на строк один рік шість місяців. На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік, з покладенням на неї обов`язків передбачених пп.1,2 ч.1 ст.76 КК України задовольнити.

Вирок Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.10.2025р., яким обвинувачену ОСОБА_7 визнано винуватою у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.3 ст.357, ч.ч.1,4 ст.358 КК України та призначено покарання на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді обмеження волі на строк один рік шість місяців. На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік, з покладенням на неї обов`язків передбачених пп.1,2 ч.1 ст.76 КК України - змінити в частині призначення основного покарання.

Вважати обвинувачену ОСОБА_7 засудженою:

- за ч. 3 ст. 357 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на один рік;

- за ч. 1 ст. 358 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на один рік три місяці обмеження волі;

- за ч. 4 ст. 358 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на один рік чотири місяці обмеження волі;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити обвинуваченій ОСОБА_7 покарання у виді обмеження волі строком на один рік чотири місяці.

На підставі ст.75 КК України засуджену ОСОБА_7 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік.

У відповідності до п.п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на засуджену ОСОБА_7 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

В іншій частині вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді