Провадження по справі № 1-кс/522/116/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2026 року місто Одеса

Слідчий суддя місцевого Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , - представника власника майна ОСОБА_5 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_4 , діючої в інтересах ОСОБА_5 , поданого у кримінальному провадженні №0000123 від 09.01.2024, про скасування арешту,

ВСТАНОВИВ:

Слідчим слідчого відділу поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 1 в Одеській області за процесуальним керівництвом Приморської окружної прокуратури м. Одеси здійснюється досудове розслідування за кримінальним провадженням № 0000123 від 09.01.2024 року.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 10.02.2025 по справі 758/1979/25 задоволено клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури міста Києва про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000123 від 09.01.2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. Даною ухвалою суду накладено арешт майно ОСОБА_6 , а саме:

- ноутбук «Lenovo іdeapad 320-15ІКВ» сірого кольору МО.PF9XB7B26102;

- жорсткий диск чорного кольору «Silicon Power» Wi3060264-500GS03-TO;

- жорсткий диск Seagate mobile HDD 1TB» №PSID:3M1KT43224PCLFGVBOBRAWDRVH4XRLLP;

- мобільний телефон Samsung Galaxy S22 Ultra, с/н НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , з номером телефону НОМЕР_4 , білого кольору;

- мобільний телефон «Huawei P smart», синього кольору ІМЕІ: НОМЕР_5 , ІМЕІ2: НОМЕР_6 .

Обґрунтовуючи подане клопотання, прокурор зазначив, що ОСОБА_7 , будучи раніше знайомим з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , на початку грудня 2023 року розробив та запропонував останнім втілити злочинний намір, у якому кожному з них відведено злочину роль, щодо незаконного збагачення, шляхом зловживання довірою з використанням електронно- обчислювальної техніки грошовими коштами раніше знайомого їм ОСОБА_10 , на загальну суму 500000 доларів США (492126 USDT).

З ухвали слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 01.04.2024 року вбачається, що арешт у кримінальному провадженні №0000123, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 09.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, було накладено з метою забезпечення збереження вказаного майна як речового доказу в даному кримінальному провадженні, запобігання можливості його приховування та зникнення.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 , підтримала вимоги клопотання в повному обсязі.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення слідчим суддею вказаного клопотання.

Розглянувши клопотання, приходжу до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Мотиви слідчого судді.

Стаття 370 КПК передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Положеннями статей 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Вказана норма узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Обґрунтованість арешту визначається: наявністю підстав для накладення арешту; дотриманням законодавчих приписів при вирішенні питання про арешт; відповідністю майна, на яке накладено арешт, його меті; зв`язком майна з обставинами, що розслідуються (крім конфіскації та відшкодування шкоди) - обґрунтованістю належності майна певній особі (особливо після обшуку); належним мотивуванням застосованого заходу забезпечення кримінального провадження в ухвалі слідчого судді про накладення арешту; розумністю і співмірністю арешту.

Зазначеним вище обставинам, що визначають обґрунтованість арешту, надана оцінка при його накладенні, що вбачається з ухвали слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 10 лютого 2025 року, та накладено арешт на вилучене майно з метою збереження речових доказів.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно приписів ч.ч. 1, 2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 10 лютого 2025 року, накладено арешт на майно, а саме: ноутбук «Lenovo іdeapad 320-15ІКВ» сірого кольору МО.PF9XB7B26102, жорсткий диск чорного кольору «Silicon Power», Wi3060264-500GS03-TO, жорсткий диск Seagate mobile HDD 1TB» №PSID:3M1KT43224PCLFGVBOBRAWDRVH4XRLLP, мобільний телефон Samsung Galaxy S22 Ultra, с/н НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , з номером телефону НОМЕР_4 , білого кольору, мобільний телефон «Huawei P smart», синього кольору ІМЕІ: НОМЕР_5 , ІМЕІ2: НОМЕР_6 .

У даному кримінальному провадженні потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси особи власника майна, на який накладений арешт, з метою попередження знищення або втрати майна чи інших негативних наслідків, які можуть перешкодити всебічному та повному проведенню досудового розслідування.

Слідчим суддею в судовому засіданні дослідженно матеріали кримінального провадження, з яких було встановлено, що органом досудового розслідування визначено осіб, які ймовірно шахрайським шляхом спільно використовують різного виду комп`ютерну техніку для отримання коштів потерпілих та подальшого їх спрямування на рахунки інших осіб. Зокрема до них відноситься ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 . (том 3 а.п. 94 95)

Відповідно до протоколу обшуку від 06.02.2025, ОСОБА_6 проживає з чоловіком, ОСОБА_9 та дітьми за вказаною адресою та є володільцем вказаного майна (том №3 а.п. 96-99).

Відповідно до наявної в матеріалах кримінального провадження ухвали слідчого судді Подільського районного суд міста Києва накладено арешт на вказане в клопотанні майно (том №3 а.п. 110-111).

Аналізом матеріалів кримінального провадження, наданих прокурором в судовому засіданні, встановлено, що вилучена комп`ютерна та мобільна техніка містить у собі інформацію, щодо обставин, які є предметом доказування у кримінальному провадженні.

З огляду на те, що досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні на даний час не завершене, при цьому стороною захисту не подано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що вилучене майно належить саме ОСОБА_6 , а не Актулум Еркану, за фактичним місцем проживання якого було вилучено вказане майно, а також беручи до уваги, що розслідування здійснюється стосовно декількох осіб, у зв`язку з можливим заволодінням грошовими коштами потерпілих використовуючи різного роду комп`ютерну техніку та їх подальшим перерахуванням на рахунки інших осіб, враховуючи факт, що вилучене під час обшуку 06.02.2025 майно у межах даного кримінального провадження визнано речовим доказом, у задоволенні вказаного клопотання необхідно відмовити.

Потреба у збереженні арешту майна цілком доведена органом досудового розслідування, вказане майно з моменту накладення на нього арешту продовжує мати суттєве значення у кримінальному провадженні, оскільки відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, тобто є речовим доказом, а тому є передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для збереження арешту майна.

Беручи до уваги вищенаведене, слідчий суддя приходить до висновку про необґрунтованість та безпідставність заявленого клопотання, оскільки заявником не доведено відсутності подальшої необхідності у застосуванні арешту зазначеного майна.

Зазначене не перешкоджає подальшому зверненню з аналогічним клопотанням до слідчого судді у разі зміни обставин, які зумовили накладення арешту на майно, зокрема, після проведення судових експертиз із цим майном, інших слідчих (розшукових) та процесуальних дій у кримінальному провадженні, спрямованих на встановлення обставин кримінального правопорушення.

Керуючись ст.ст.170, 171, 173, 174, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 , діючої в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту з майна, відмовити з підстав, зазначених в мотивувальній частині ухвали слідчого судді.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали слідчого судді складено та проголошено 04.03.2026 року о 16:00 годині в залі суду №131.

Слідчий суддя: ОСОБА_11