Провадження №1-кп/127/202/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2026 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,

сторони захисту: адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,

представника заявника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 12 кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами другою, третьою та четвертою статті 190, частиною другою статті 289, частиною першою та четвертою статті 358 Кримінального кодексу України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.11.2015 за № 0007904, 23.09.2016 за № 0007585, 08.12.2016 за № 0000036 та 28.04.2017 за № 0000145,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами другою, третьою та четвертою статті 190, частиною другою статті 289, частиною першою та четвертою статті 358 Кримінального кодексу України (далі КК).

На електронну адресу суду надійшло клопотання захисника обвинуваченого про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною другою, третьою статті 190, частиною першою та четвертою статті 358 КК у зв`язку із закінченням строків давності.

ОСОБА_5 та його захисник в судовому засіданні подане клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Прокурор проти задоволення поданого клопотання не заперечував.

Представник заявника щодо поданого клопотання покладалась на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши надані суду матеріали, суд дійшов до такого висновку.

Частиною четвертою статті 286 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) регламентовано, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 284 КПК кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Зі змісту частини першої статті 285 КПК випливає, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Пунктом 2 частини першої статті 49 КК визначено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_5 в період часу з лютого 2015 по 04.12.2015 перебуваючи в різних місцях у м. Вінниці, маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, діючи з корисливих мотивів та використовуючи приятельські стосунки, які склались між ним та ОСОБА_7 , заволодів грошовими коштами останнього в сумі 30000 доларів США (еквівалентно відповідно до курсу Національного банку України 692 400 грн.), під приводом взяття в борг, під заставу автомобілів, що в дійсності йому не належали. Після заволодіння вказаними грошовими коштами ОСОБА_5 , не маючи наміру повертати гроші ОСОБА_7 , розпорядився ними на власний розсуд.Так, ОСОБА_5 за вищевказаних обставин, протиправно заволодів грошовими коштами ОСОБА_7 на загальну суму 692 400 грн., чим завдав останньому матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Крім цього в подальшому, продовжуючи свою злочину діяльність ОСОБА_5 01.02.2015 перебуваючи у м. Вінниці, маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, діючи з корисливих мотивів та використовуючи приятельські стосунки, які склались між ним та ОСОБА_8 , повторно, заволодів грошовими коштами сумі 220 000 грн., під приводом сприяння у придбанні автомобіля «Skoda Octavia A5».

Після заволодіння вказаними грошовими коштами ОСОБА_5 ний рочу наміру повертати гроші ОСОБА_8 , розпорядився ними на власний розсуд. Так, ОСОБА_5 за вищевказаних обставин, протиправно заволодів грошовими коштами ОСОБА_8 на загальну суму 220 000 грн., чим завдав останньому матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Крім цього в подальшому, продовжуючи свою злочину діяльність ОСОБА_5 01.05.2015 перебуваючи у м. Вінниці, маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, діючи з корисливих мотивів та використовуючи приятельські стосунки, які склались між ним та ОСОБА_9 , повторно, заволодів грошовими коштами останнього в сумі 27000 доларів США (еквівалентно відповідно до курсу Національного банку України 568 080 грн.), під приводом взяття в борг, під заставу автомобілів, що в дійсності йому не належали. Після заволодіння вказаними грошовими коштами ОСОБА_5 , не маючи наміру повертати гроші ОСОБА_9 , розпорядився ними на власний розсуд. Так, ОСОБА_5 за вищевказаних обставин, протиправно заволодів грошовими коштами ОСОБА_9 на загальну суму 568 080 грн., чим завдав останньому матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Крім цього в подальшому, продовжуючи свою злочину діяльність ОСОБА_5 18.06.2015 перебуваючи у м. Вінниці маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, діючи з корисливих мотивів та використовуючи приятельські стосунки, які склались між ним та ОСОБА_10 , повторно, незаконно заволодів автомобілем марки «Skoda Octavia A5» 2010 року випуску д.н.з НОМЕР_1 (вартість якого згідно висновку експерта №114 від 13.04.2016 становить 260 900 грн), який належав ОСОБА_11 , під приводом взяття в оренду. Після заволодіння вказаним автомобілем ОСОБА_5 , розпорядився ним на власний розсуд, а саме продав його ОСОБА_12 за грошову винагороду у сумі 10000 доларів США, без відома власниці. Так, ОСОБА_5 за вищевказаних обставин, протиправно заволодів автомобілем марки «Skoda Octavia A5» 2010 року випуску днз НОМЕР_1 ., чим завдав потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду на суму 260 900 грн.

Крім цього в подальшому, продовжуючи свою злочину діяльність ОСОБА_5 26.08.2015 перебуваючи у м. Вінниці маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, діючи з корисливих мотивів та використовуючи приятельські стосунки, які склались між ним та ОСОБА_10 , повторно, незаконно заволодів автомобілем марки «VOLKSWAGEN POLO», кузов № НОМЕР_2 , 2011 року випуску (вартість якого згідно висновку експерта N?115 від 13.04.2016 становить 203 230 грн.), під приводом сприяння у продажі даного автомобіля. Після заволодіння вказаним автомобілем ОСОБА_5 розпорядився ним на власний розсуд, а саме незаконно зареєстрував на ОСОБА_13 , без його відома, а в подальшому продав ОСОБА_14 . Так, ОСОБА_5 за вищевказаних обставин, протиправно заволодів автомобілем марки «VOLKSWAGEN POLO», кузов № НОМЕР_3 , 2011 року випуску, чим завдав потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на суму 203 230 грн.

Крім цього в подальшому, продовжуючи свою злочину діяльність ОСОБА_5 02.09.2015 перебуваючи у м. Вінниці маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, діючи з корисливих мотивів та використовуючи приятельські стосунки, які склались між ним та ОСОБА_10 , повторно, заволодів грошовими коштами останнього в сумі 6500 доларів США (еквівалентно відповідно до курсу Національного банку України 141 635 грн.), під приводом сприяння у придбанні автомобіля марки «VOLKSWAGEN POLO» 2011 року випуску. Після заволодіння вказаними грошовими коштами ОСОБА_5 , не маючи наміру повертати гроші ОСОБА_10 , розпорядився ними на власний розсуд. Так, ОСОБА_5 за вищевказаних обставин, протиправно заволодів грошовими коштами ОСОБА_10 на загальну суму 141 635 грн., чим завдав останньому матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Крім цього в подальшому, продовжуючи свою злочину діяльність ОСОБА_5 09.09.2015 перебуваючи у м. Вінниці маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, діючи з корисливих мотивів та використовуючи приятельські стосунки, які склались між ним та ОСОБА_8 , повторно, незаконно заволодів автомобілем марки «Fiat Fiorino» 2011 року випуску д.н.з НОМЕР_4 (вартість якого становить 80000 грн.), який належав останньому, під приводом у сприяння придбання іншого автомобіля марки «Skoda Octavia A5». Після заволодіння вказаним автомобілем ОСОБА_5 , розпорядився ним на власний розсуд, а саме незаконно зняв з обліку та без відома власника продав ОСОБА_15 . Так, ОСОБА_5 за вищевказаних обставин, протиправно заволодів автомобілем марки «Fiat Fiorino» д.н.з НОМЕР_4 ., чим завдав потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 260 900 грн.

Крім цього в подальшому, продовжуючи свою злочину діяльність ОСОБА_5 в період часу з 15 по 18 вересня 2015 року перебуваючи в м. Вінниці, маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, діючи з корисливих мотивів та використовуючи приятельські стосунки, які склались між ним та ОСОБА_16 , повторно,

заволодів грошовими коштами останнього в сумі 5000 доларів США (еквівалентно відповідно до курсу Національного банку України 107950 грн.), під приводом сприяння у придбанні автомобіля «RENO LOGAN». Після заволодіння вказаними грошовими коштами ОСОБА_5 , не маючи наміру повертати гроші ОСОБА_16 , розпорядився ними на власний розсуд. Так, ОСОБА_5 за вищевказаних обставин, протиправно заволодів грошовими коштами ОСОБА_16 на загальну суму 107950 грн., чим завдав останньому матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Крім цього в подальшому, продовжуючи свою злочину діяльність ОСОБА_5 19.09.2015 перебуваючи в м. Вінниці маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, діючи з корисливих мотивів тa використовуючи приятельські стосунки, які склались між ним та ОСОБА_10 , повторно, заволодів грошовими коштами останнього в сумі 10000 доларів США (еквівалентно відповідно до курсу Національного банку України 215

980 грн. 93 коп.), під приводом сприяння у придбанні автомобіля марки «Toyota Corolla» 2011 року випуску. Після заволодіння вказаними грошовими коштами ОСОБА_5 , не маючи наміру повертати гроші ОСОБА_10 , розпорядився ними на власний розсуд. Так, ОСОБА_5 за вищевказаних обставин, протиправно заволодів грошовими коштами ОСОБА_10 на загальну суму 215 980 грн. 93 коп., чим завдав останньому матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Крім цього в подальшому, продовжуючи свою злочину діяльність ОСОБА_5 19.09.2015 перебуваючи у м. Вінниці маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, діючи з корисливих мотивів та використовуючи приятельські стосунки, які склались між ним та ОСОБА_12 , повторно, заволодів грошовими коштами останнього в сумі 10000 доларів США (еквівалентно відповідно до курсу Національного банку України 215 980 грн. 93 коп.), під приводом сприяння у придбанні автомобіля марки «Skoda Octavia A5». Після заволодіння вказаними грошовими коштами ОСОБА_5 , не маючи наміру повертати гроші ОСОБА_12 , розпорядився ними на власний розсуд. Так, ОСОБА_5 за вищевказаних обставин, протиправно заволодів грошовими коштами ОСОБА_12 на загальну суму 215 980 грн. 93 коп., чим завдав останньому матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Крім цього в подальшому, продовжуючи свою злочину діяльність ОСОБА_5 04.10.2015 перебуваючи в м. Вінниця, маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, діючи з корисливих мотивів та використовуючи приятельські стосунки, які склались між ним та ОСОБА_17 , який на прохання ОСОБА_5 уклав усну угоду з ОСОБА_18 , про оренду його автомобіля «Volkswagen Caddy», д.н.з НОМЕР_5 , 2005 року випуску (вартість якого згідно висновку експерта №119 від 19.04.2016 становить 137 250 грн.), та в подальшому отримавши даний автомобіль від ОСОБА_18 , передав його ОСОБА_5 , який в свою чергу переслідуючи мету збагачення, не маючи наміру повертати автомобіль, розпорядився ним на власний розсуд, а саме продав ОСОБА_19 за грошову винагороду у сумі 6000 доларів США. Так, ОСОБА_5 за вищевказаних обставин, протиправно заволодів автомобілем марки «Volkswagen Caddy», д.н.з НОМЕР_5 , чим завдав потерпілому ОСОБА_18 матеріальну шкоду на суму 137 250 грн.

Крім цього в подальшому, продовжуючи свою злочину діяльність ОСОБА_5 08.10.2015 перебуваючи в м. Вінниці, маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, діючи з корисливих мотивів та використовуючи приятельські стосунки, які склались між ним та ОСОБА_20 , повторно, заволодів грошовими коштами останнього в сумі 3000 доларів США (еквівалентно відповідно до курсу Національного банку України 63 810 грн.), під приводом сприяння у придбанні автомобіля. Після заволодіння вказаними грошовими коштами ОСОБА_5 , не маючи наміру повертати гроші ОСОБА_20 , розпорядився ними на власний розсуд. Так, ОСОБА_5 за вищевказаних обставин, протиправно заволодів грошовими коштами ОСОБА_21 на загальну суму 63 810 грн., чим завдав останньому матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Крім цього в подальшому, продовжуючи свою злочину діяльність ОСОБА_5 29.10.2015 перебуваючи в м. Вінниця, маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, діючи з корисливих мотивів та використовуючи приятельські стосунки, які склались між ним та ОСОБА_17 , який на прохання ОСОБА_5 уклав усну угоду з ОСОБА_22 , про оренду її автомобіля «Dacia Logan» д.н.з НОМЕР_6 (вартість якого згідно висновку експерта №118 від 18.04.2016 становить 123 290 грн), та в подальшому отримавши даний автомобіль від ОСОБА_22 , передав його ОСОБА_5 , який в свою чергу переслідуючи мету збагачення, не маючи наміру повертати автомобіль, розпорядився ним на власний розсуд, а саме продав ОСОБА_23 за грошову винагороду у сумі 7000 доларів США. Так, ОСОБА_5 за вищевказаних обставин, протиправно заволодів автомобілем марки «Dacia Logan», д.н.з НОМЕР_7 , чим завдав потерпілій ОСОБА_22 матеріальну шкоду на суму 123 290 грн.

Крім цього в подальшому, продовжуючи свою злочину діяльність ОСОБА_5 17.11.2015 перебуваючи у м. Вінниця, маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, діючи з корисливих мотивів та використовуючи приятельські стосунки, які склались між ним та ОСОБА_17 , який на прохання ОСОБА_5 уклав усну угоду з ОСОБА_24 , про оренду його автомобіля «Chevrolet Aveo», д.н.з НОМЕР_8 , 2007 року випуску (вартість якого згідно висновку експерта №120 від 15.04.2016 становить 121 840 грн.), та в подальшому отримавши даний автомобіль від ОСОБА_24 , передав його ОСОБА_5 , який в свою чергу переслідуючи мету збагачення, не маючи наміру повертати автомобіль, розпорядився ним на власний розсуд, а саме продав ОСОБА_25 за грошову винагороду у сумі 4000 доларів США. Так, ОСОБА_5 за вищевказаних обставин, протиправно заволодів автомобілем марки «Chevrolet Aveo», д.н.з НОМЕР_8 , чим завдав потерпілому ОСОБА_24 матеріальну шкоду на суму 121 840 грн.

Крім цього в подальшому, продовжуючи свою злочину діяльність ОСОБА_5 15.12.2015 перебуваючи у м. Вінниці, маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, діючи з корисливих мотивів та використовуючи приятельські стосунки, які склались між ним та ОСОБА_26 , повторно, незаконно заволодів автомобілем «FORD FOCUS» кузов № НОМЕР_9 , 2011 року випуску (вартість якого згідно висновку експерта N?116 від 18.04.2016 становить 273 000 грн), під приводом сприяння у продажі автомобіля. Після заволодіння вказаним автомобілем ОСОБА_5 , не маючи наміру повертати автомобіль, переслідуючи мету збагачення, розпорядився ним на власний розсуд, а саме продав ОСОБА_27 за грошову винагороду у сумі 8000 доларів США. Так, ОСОБА_5 за вищевказаних обставин, протиправно заволодів автомобілем марки «FORD FOCUS» кузов № НОМЕР_9 , чим завдав потерпілій ОСОБА_26 матеріальну шкоду на суму 273 000 гривень.

ОСОБА_5 20.05.2016 близько о 12:00 год. зустрівся з раніше незнайомими ОСОБА_28 та ОСОБА_29 , біля Центрального автовокзалу по вул. Київській 8 у м. Вінниця. ОСОБА_5 повідомив, що займається ремонтом автомобілів та може допомогти у ремонті автомобіля Volkswagen Polo, 2013 року випуску, чорного кольору, номер кузова

НОМЕР_10 , д.н.з. НОМЕР_11 . В цей час в ОСОБА_5 винник злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння вищевказаним транспортним засобом, з метою подальшого незаконного продажу, оскільки раніше неодноразово подібним способом вчиняв аналогічні правопорушення. Реалізуючи свій намір, діючи повторно, не маючи наміру ремонтувати даний автомобіль, та не здійснивши жодних дій, направлених на його ремонт, з корисливих мотивів, шляхом обману ОСОБА_28 та ОСОБА_29 отримав від останніх свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_12 та ключі до автомобіля Volkswagen Polo, номер кузова НОМЕР_13 , д.н.з. НОМЕР_14 , який належить ОСОБА_30 , після чого ОСОБА_5 незаконно заволодів даним транспортним засобом. В подальшому останній незаконно реалізував вказаний автомобіль.

В подальшому ОСОБА_5 , продовжив свій злочинний намір, спрямований

на незаконний продаж автомобіля Volkswagen Polo, номер НОМЕР_13 , д.н.з. НОМЕР_15 , з метою власного збагачення. Так, в червні 2016 року, точної дати в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, перебуваючи по вул. Г. Успенського у м. Вінниця, шляхом обману ОСОБА_31 , під приводом продажу вищевказаного автомобіля та зняття його з реєстраційного обліку, не маючи будь-яких прав розпоряджатись вказаним транспортним засобом, та не повідомивши ОСОБА_32 про відсутність згоди власника автомобіля на його продаж, не маючи на меті виконувати обіцянку знімати даний автомобіль з реєстраційного обліку, з корисливих мотивів та в якості погашення боргу перед останнім, реалізуючи свій намір, діючи повторно, незаконно заволодів грошовими коштами в сумі 4000 доларів США (згідно офіційного курсу Національного банку України гривні до долара США - 99 400 грн.). В подальшому ОСОБА_5 розпорядився грошовими коштами на власний розсуд. Своїми злочинними діями, ОСОБА_5 завдав матеріального збитку

ОСОБА_32 на суму 99 400 грн.

ОСОБА_5 29.02.2015 перебуваючи по вул. Довженка, 5 у м. Івано-Франківськ маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом обману, під приводом виплати лізингу від імені ОСОБА_33 , діючи з корисливих мотивів, повторно, незаконно заволодів транспортним засобом автомобілем марки «RENAULT LOGAN» кузов № НОМЕР_16 , д.н.з. НОМЕР_17 , чорного кольору, 2014 року випуску (вартість якого згідно висновку експерта № 11 від 02.02.2017 становить 200000 грн.), який належав ОСОБА_34 на праві довгострокової оренди - лізингу.

Після заволодіння зазначеним вище транспортним засобом ОСОБА_5 , розпорядився ним на власний розсуд, а саме продав невстановленій слідством особі, без відома власника.

Так, ОСОБА_5 за вищевказаних обставин, протиправно заволодів транспортним засобом автомобілем марки «RENAULT LOGAN» кузов № НОМЕР_16 , д.н.з. НОМЕР_17 , чим завдав потерпілому ОСОБА_34 матеріальну шкоду на суму 200 000 грн.

Крім цього, в подальшому, продовжуючи свою злочину діяльність ОСОБА_5 в період часу з 29.02.2015 по 25.04.2016, точної дати та місця не встановлено, маючи прямий умисел, переслідуючи мету незаконної наживи, з метою подальшого використання та збуту, виготовив за допомогою струминного принтера фальшиве свідоцтво НОМЕР_18 про реєстрацію транспортного засобу автомобіля марки «RENAULT LOGAN» кузов № НОМЕР_16 , д.н.з. НОМЕР_19 , після чого 25.04.2016 перебуваючи у м. Вінниці передав його ОСОБА_35 під приводом продажу автомобіля в грошові кошти у сумі 10000 доларів США.

Згідно висновку експерта №995/17-21 від 10.03.2017 бланк свідоцтва

про реєстрацію транспортного засобу автомобіля марки «RENAULT LOGAN» кузов № НОМЕР_16 , д.н.з. НОМЕР_19 , не відповідає зразкам, що знаходяться у офіційному обігу на території України. Реквізити бланку свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_18 виготовлено за допомогою струминного принтера.

Крім цього, в подальшому, продовжуючи свою злочину діяльність ОСОБА_5 13.04.2016 перебуваючи по вул. Пирогова, 144 кімната № 1 у м. Вінниці маючи прямий умисел, усвідомлюючи, що свідоцтво НОМЕР_18 про реєстрацію транспортного засобу автомобіля марки «RENAULT LOGAN» кузов № НОМЕР_20 , д.н.з. НОМЕР_19 ,підроблене, з метою подальшого використання вказаного транспортного засобу надав нотаріусу ОСОБА_36 для оформлення нотаріального доручення від імені ОСОБА_8 на право розпорядження транспортним засобом автомобілем марки «RENAULT LOGAN» кузов № НОМЕР_16 , д.н.з. та ОСОБА_9 .

В подальшому реалізовуючи свій злочинний умисел ОСОБА_5 23.04.2016 перебуваючи у м. Вінниці надав підроблене свідоцтво НОМЕР_18 про реєстрацію транспортного засобу автомобіля марки «RENAULT LOGAN» кузов № НОМЕР_16 , д.н.з. НОМЕР_19 , нотаріусу ОСОБА_37 для оформлення нотаріального доручення від імені ОСОБА_9 на право розпорядження автомобілем марки «RENAULT LOGAN» кузов № НОМЕР_16 , д.н.з. НОМЕР_19 , ОСОБА_38 .

Перебуваючи в м. Вінниці 25.04.2016 ОСОБА_5 через свого знайомого ОСОБА_39 передав ОСОБА_35 під приводом продажу автомобіля за грошові кошти у розмірі 10000 доларів США завідомо підроблене свідоцтво НОМЕР_18 про реєстрацію транспортного засобу автомобіля марки «RENAULT LOGAN» кузов № НОМЕР_20 , д.н.з. НОМЕР_19 .

Згідно висновку експерта №995/17-21 від 10.03.2017 бланк свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіля марки «RENAULT LOGAN» кузов № НОМЕР_16 д.н.з. НОМЕР_19 не відповідає зразкам, що знаходяться у офіційному обігу на території України.

Реквізити бланку свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_21 виготовлено за допомогою струминного принтера.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в березні 2015 року, точної дати не встановлено, перебуваючи у м. Вінниці, маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, діючи з корисливих мотивів та використовуючи приятельські стосунки, які склались між ним та ОСОБА_40 , незаконно заволодів автомобілем марки «Renauit Logan», д.н.з. НОМЕР_22 кузов № НОМЕР_23 , 2011 року випуску, під приводом сприяння у ремонті даного автомобіля. Після заволодіння вказаним автомобілем ОСОБА_5 розпорядився ним на власний розсуд, а саме незаконно продав ОСОБА_41 .

Так, ОСОБА_5 за вищевказаних обставин, протиправно заволодів

автомобілем марки Renault Logan», д.н.з. НОМЕР_22 кузов № НОМЕР_23 , 2011 року випуску, чим завдав потерпілому ОСОБА_42 матеріальну шкоду на суму 13 1388 грн.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_5 за цими фактами кваліфіковані за:

частиною третьою статті 190 КК, за ознаками заволодіння чужим майном шляхом обману чи зловживання довірою, вчинене повторно, у великих розмірах ( ОСОБА_43 ),

частиною четвертою статті 190 КК заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, вчинене повторно та в особливо великих розмірах ( ОСОБА_9 ),

частиною третьою статті 190 КК заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, вчинене повторно, у великих розмірах ( ОСОБА_13 ),

частиною третьою статті 190 КК заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, вчинене повторно, у великих розмірах ( ОСОБА_11 ),

частиною третьою статті 190 КК заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, вчинене повторно, у великих розмірах ( ОСОБА_10 ),

частиною другою статті 190 КК заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, вчинене повторно, що завдало значної шкоди потерпілому ( ОСОБА_10 ),

частиною другою статті 190 КК заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, вчинене повторно, що завдало значної шкоди потерпілому ( ОСОБА_44 ),

частиною другою статті 190 КК заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, вчинене повторно, що завдало значної шкоди потерпілому ( ОСОБА_16 ),

частиною третьою статті 190 КК заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, вчинене повторно, у великих розмірах ( ОСОБА_10 ),

частиною третьою статті 190 КК заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, вчинене повторно, у великих розмірах ( ОСОБА_12 ),

частиною другою статті 190 КК заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, вчинене повторно, що завдало значної шкоди потерпілому ( ОСОБА_19 ),

частиною другою статті 190 КК заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, вчинене повторно, що завдало значної шкоди потерпілому ( ОСОБА_20 ),

частиною другою статті 190 КК заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, вчинене повторно, що завдало значної шкоди потерпілому ( ОСОБА_22 ),

частиною другою статті 190 КК заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, вчинене повторно, що завдало значної шкоди потерпілому ( ОСОБА_45 ),

частиною третьою статті 190 КК заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, вчинене повторно, у великих розмірах ( ОСОБА_27 ),

частиною другою статті 289 КК незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно ( ОСОБА_46 ),

частиною другою статті 190 КК заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, а також таке, що завдало значної шкоди потерпілому ( ОСОБА_46 ).

частиною другою статті 190 КК без опису правової кваліфікації ( ОСОБА_47 ),

частиною третьою статті 190 КК заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно, у великих розмірах ( ОСОБА_48 ),

частиною першою статті 358 КК підроблення офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права, з метою його використання та збуту підроблювачем;

частиною четвертою статті 358 КК використання завідомо підробленого документа;

частиною третьою статті 190 КК заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах ( ОСОБА_49 ).

Відповідно до положень статті 12 КК ОСОБА_5 обвинувачений у вчиненні злочинів невеликої тяжкості частина перша та четверта статті 358 КК, середньої тяжкості відповідно до редакції закону про кримінальну відповідальність, яка діяла на час вчинення інкримінованих злочинів частина друга статті 190 КК (станом на 2016 рік) та тяжких злочинів відповідно до редакції закону про кримінальну відповідальність, яка діяла на час вчинення інкримінованих злочинів частина третя статті 190 КК (станом на 2016 рік).

Суд звертає увагу на те, що Верховний Суд України у пункті 1 постанови Пленуму № 12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» (далі Постанова від 23.12.2005) зазначив, що звільнення від кримінальної відповідальності це відмова держави від застосування щодо особи, котра вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених КК, у порядку, встановленому КПК.

Закриття кримінальної справи зі звільненням від кримінальної відповідальності можливе лише в разі вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК, та за наявності визначених у законі правових підстав, вичерпний перелік яких наведено у частині першій статті 44 КК, а саме у випадках, передбачених цим Кодексом, а також на підставі закону України про амністію чи акта помилування.

У абзаці п`ятому пункту 2 наведеної Постанови від 23.12.2005 зазначено, що при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) під час попереднього, судового, апеляційного або касаційного розгляду справи повинен переконатися (незалежно від того, надійшла вона до суду першої інстанції з відповідною постановою чи з обвинувальним висновком, а до апеляційного та касаційного судів з обвинувальним вироком), що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК. Тільки після цього можна постановити (ухвалити) у визначеному КПК порядку відповідне судове рішення.

Згідно з роз`ясненнями, наданими в абзаці четвертому пункту 2 Постанови від 23.12.2005 підставою такого звільнення може бути або певна поведінка особи після вчинення злочину, яку держава заохочує (дійове каяття, примирення винного з потерпілим, припинення злочинної діяльності та добровільне повідомлення про вчинене тощо), або настання певної події (наприклад, зміна обстановки, закінчення строків давності).

З наданого суду матеріалів убачається, що інкриміновані обвинуваченому ОСОБА_5 діяння останнім вчинені 01.02.2015 (частина третя статті 190 КК), 18.06.2015 (частина третя статті 190 КК), 26.08.2015 (частина третя статті 190 КК), 02.09.2015 (частина друга статті 190 КК), 09.09.2015 (частина друга статті 190 КК), у період часу з 15 по 18 вересня 2015 року (частина друга статті 190 КК), 19.09.2015 (частина третя статті 190 КК), 04.10.2015 (частина друга статті 190 КК), 08.10.2015 (частина друга статті 190 КК), 29.10.2015 (частина друга статті 190 КК), 17.11.2015 (частина друга статті 190 КК), 15.12.2015 (частина третя статті 190 КК), 29.02.2015 (частина третя статті 190 КК), у період з 29.02.2015 по 25.04.2016 (частина перша статті 358 КК), 13.04.2016 (частина четверта статті 358 КК), 20.05.2016 (частина друга статті 289 та частина друга статті 190 КК), в березні 2015 року (частина друга статті 190 КК). Тобто на час розгляду кримінального провадження судом минуло понад десять років з дня вчинення відповідного кримінального правопорушення. Отже, підставою для звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності є настання певної події, а саме закінчення строків давності на час розгляду кримінального провадження судом.

Вирішуючи питання щодо наявності умов для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності суд враховує таке.

Як вже суд зазначив вище, сторона обвинувачення під час досудового розслідування дійшла до переконання, що дії обвинуваченого слід кваліфікувати за наведеними вище складами КК.

Суд вже зазначив, що звільнення від кримінальної відповідальності це відмова держави від застосування щодо особи, котра вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених КК, у порядку, встановленому КПК.

Суд також вважає за доцільне зауважити, що Верховний Суд (далі ВС) в ухвалі від 13.06.2019 (справа № 322/5602/13-к) зазначив, що застосування положень кримінального закону про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності для суду є обов`язковими. Тобто положення статті 49 КК носять імперативний характер та у разі встановлення судом закінчення цього строку безпідставної відмови у звільненні від відповідальності процесуальним законом не передбачено, навіть якщо проти такого звільнення будуть заперечувати інші учасники судового розгляду, наполягаючи на завершенні розгляду пред`явленого обвинувачення винній особі в загальному порядку.

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є притягнення особи як обвинуваченого та згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Аналогічний висновок зроблений ВС і у постанові від 29.05.2019 (справа № 287/359/14-к) та постанові від 19.11.2019 (справа № 345/2618/16-к).

При цьому у постанові від 19.11.2019 ВС додатково зауважив, що пунктом 1 частини другої статті 284 КПК передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Суд вже зазначив вище, що відповідно до пункту 4 частини першої статті 49 КК особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили десять років у разі вчинення тяжкого злочину.

За змістом зазначеної норми звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є обов`язковим і застосовується за таких умов: 1) вчинення особою кримінального правопорушення; 2) з дня вчинення кримінального правопорушення до набрання вироком законної сили минули визначені частиною першою статті 49 КК строки давності; 3) особа не ухилялася від досудового слідства або суду; 4) особа до закінчення зазначених у частині першій статті 49 КК строків не вчинила нового кримінального правопорушення.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених частиною першою статті 49 КК, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.

Про обов`язок суду вирішити питання про звільнення особи, обвинувачуваної у вчиненні кримінального правопорушення, за наявності відповідних умов та підстав зазначив ВС і у постанові від 26.03.2020 (справа № 730/67/16-к).

Отже, зважаючи на ту обставину, що строк, передбачений пунктами 1, 3 та 4 частини першої статті 49 КК сплинув, обвинувачений проти закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строку притягнення до кримінальної відповідальності не заперечував, інші правові застереження, які б свідчили про неможливість такого звільнення, в судовому засіданні встановлені не були, тому суд дійшов до переконання, що клопотання сторони захисту слід задовольнити.

Вирішуючи питання щодо заявленого потерпілим цивільного позову, суд вважає за доцільне зауважити таке.

Зі змісту частини п`ятої статті 128 КПК цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до частини першої статті 129 КПК ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому. При цьому частиною другою статті 129 КПК регламентовано, що у разі встановлення відсутності події кримінального правопорушення суд відмовляє в позові.

У постанові від 15.01.2019 (справа № 185/442/16-к) ВС зазначив, що у випадку звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК та закриття кримінального провадження цивільний позов у кримінальному провадженні не підлягає вирішенню по суті та може бути переданий для розгляду в порядку цивільного судочинства.

Аналогічну правову позицію ВС висловив у постановах від 24.05.2018 (справа № 531/2332/14-к), від 16.08.2021 (справа № 644/7193/17) та від 10.01.2022 (справа № 661/2681/18).

Крім того, у постанові від 10.07.2021 (справа № 161/694/20) ВС зауважив, що закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності (п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК) є нереабілітуючою підставою, а тому така особа не звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду, заподіяну її протиправними діями. У такому разі позивач вправі вирішити свої вимоги в порядку цивільного судочинства.

Зважаючи на ту обставину, що суд дійшов до переконання про доцільність закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності, правові підстави для розгляду поданого цивільного позову по суті відсутні, а тому його слід залишити без розгляду.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до положень статті 100 КПК.

З наявних матеріалів справи випливає, що арешт, накладений на речові докази, був скасований у судовому порядку. Зокрема, арешт, накладений на автомобіль марки Volkswagen, кузов № НОМЕР_3 на підставі ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 15.04.2016, скасований на підставі ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 09.09.2016 . Натомість накладені на речові докази у кримінальному провадженні арешти, які не були скасовані в ході досудового розслідування та подальшого судового розгляду кримінального провадження у інших складах суду, слід скасувати.

Відповідно до приписів частини другої статті 124 КПК витрати на залучення експерта суд стягує з обвинуваченого на користь держави у разі ухвалення обвинувального вироку.

Однак суд враховує висновок ВС, зроблений у постанові від 12.09.2022 (справі № 203/241/17), згідно з яким, якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності, то процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Враховуючи, що суд дійшов до переконання про доцільність звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд вважає, що судові витрати у даному кримінальному провадженні слід покласти на державу.

Керуючись статтями 284, 371 КПК, суд

УХВАЛИВ:

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною другою статті 190 Кримінального кодексу України ( ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_20 , ОСОБА_50 , ОСОБА_46 , ОСОБА_51 ) на підставі пункту 3 частини першої статті 49 Кримінального кодексу України (в редакції Закону № 1183-VII) у зв`язку із закінченням строків давності.

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною третьою статті 190 Кримінального кодексу України ( ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_26 , ОСОБА_48 ) на підставі пункту 4 частини першої статті 49 Кримінального кодексу України (в редакції Закону № 1183-VII) у зв`язку із закінченням строків давності.

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною першою та четвертою статті 358 Кримінального кодексу України, на підставі пункту 1 частини першої статті 49 Кримінального кодексу України (в редакції Закону № 1183-VII) у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами другою та третьою статті 190, частиною першою та четвертою статті 358 Кримінального кодексу України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.11.2015 за № 0007904, 23.09.2016 за № 0007585, 08.12.2016 за № 0000036 та 28.04.2017 за № 0000145, закрити.

Речові докази:

- розписку ОСОБА_5 на ім`я ОСОБА_52 , яка приєднана до матеріалів кримінального провадження, залишити у справі;

- копії документів згідно з переліком постанови слідчого СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_53 від 21.01.2017, 27.09.2016, 20.02.2017, які приєднані до матеріалів кримінального провадження залишити у справі;

- автомобіль марки Volkswagen, кузов № НОМЕР_13 , який на підставі ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 05.05.2023 повернутий ОСОБА_54 , залишити останньому;

- автомобіль марки Дачія, д.н. НОМЕР_24 , який повернутий ОСОБА_22 залишити останній;

- автомобіль марки Фольксваген, д.н. НОМЕР_5 , Шевроле, д.н. НОМЕР_8 , які повернуті ОСОБА_18 залишити останньому;

- мобільний телефон марки Самсунг, який повернутий ОСОБА_34 , залишити останньому;

Арешт, накладений на автомобіль марки Ford, кузов № НОМЕР_9 на підставі ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 30.06.2016, скасувати.

Арешт, накладений на автомобіль марки Fiat, кузов № НОМЕР_25 на підставі ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 09.09.2016, скасувати.

Арешт, накладений на автомобіль марки Volkswagen, кузов № НОМЕР_26 на підставі ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 15.04.2016, скасувати.

Арешт, накладений на автомобіль марки Renault, кузов № НОМЕР_16 на підставі ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 13.02.2017, скасувати.

Цивільні позови потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_22 , ОСОБА_18 , ОСОБА_24 , ОСОБА_26 , ОСОБА_8 , ОСОБА_20 , ОСОБА_7 , ОСОБА_16 , ОСОБА_12 залишити без розгляду.

Витрати на залучення експертів під час досудового розслідування в сумі 7526 (сім тисяч п`ятсот двадцять шість) гривень 37 копійок покласти на державу.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: