Тальнівський районний суд Черкаської області
______________________________________________________________________________________________________________________________________________
Номер провадження 1-кп/704/51/26
Єдиний унікальний номер: 704/1236/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2026 рокум. Тальне

Тальнівський районний суд Черкаської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0001033 від 03.08.2024 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, не одруженого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 189 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Судом встановлено, що в період дії воєнного стану, який введений згідно Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX, неодноразово продовжений та який триває по теперішній час, а саме 06 липня 2024 року у ОСОБА_6 , виник умисел, спрямований на незаконне збагачення, шляхом заняття протиправною діяльністю, пов`язаною з вимаганням грошових коштів з ОСОБА_4 , за нерозголошення відомостей про його інтимне життя, які йому стали відомі. З метою реалізації злочинного умислу, ОСОБА_6 , умисно, в умовах воєнного стану, з корисливих спонукань, переслідуючи мету незаконного збагачення шляхом залякування та постійних погроз, пов`язаних із заподіянням насильства відносно ОСОБА_4 чи близьких його родичів, які надсилав використовуючи месенджер «Telegram» ОСОБА_4 пред`явив йому вимогу передати грошові кошти у розмірі 1000 євро, шляхом перерахування на зазначену ним банківську карту АТ «А-Банк». У подальшому 20.08.2024 року о 13 год. 25 хв. ОСОБА_4 , сприймаючи зазначені погрози дійсними і реальними, усвідомлюючи, що у випадку ігнорування висунутих йому вимог щодо передачі грошових коштів, ОСОБА_6 вчинить насильство відносно нього чи близьких родичів, здійснить розголошення його дружині відомостей щодо інтимної сторони його життя, які він бажає зберегти в таємниці, так як вони викривають його аморальні вчинки, з метою недопущення вчинення відносно себе та близьких родичів насильства, а також розповсюдження вказаної інформації, зустрівся біля приміщення магазину АТБ, що розташований за адресою вул. Соборна, 34 в м. Тальне Звенигородського району Черкаської області де передав на незаконні вимоги ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 1000 євро.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 189 КК України не визнав та заявив, що він не знає в чому його обвинувачують, вся справа сфабрикована проти нього з метою заволодіння його грошима та майном. У його діях не було жаги до наживи чи бажання скористатися бідою нашої країни, а тому просить справедливого рішення.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні заявила, що у матеріалах справи відсутні докази, що воєнний стан полегшив ОСОБА_6 вчинення дій, що йому інкримінуються. Конфлікт між обвинуваченим та потерпілим виник на грунті особистої неприязні та ревнощів, а тому воєнний стан є випадковим фоном, а не інструментом злочину. Умови воєнного стану не сприяли вчиненню злочину, а тому обвинувачений та його захисник категорично заперечують проти його «особливої тяжкості» та просять визнати обвинуваченого винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 189 КК України, виключивши з обвинувачення кваліфікуючу ознаку «вчинення в умовах воєнного стану», як таку, що не знайшла свого підтвердження в частині причинно-наслідкового зв`язку з діями обвинуваченого. При цьому обставинами, які слід врахувати при призначенні покарання захисник зазначив щире каяття обвинуваченого щодо самого факту конфлікту та реальної шкоди суспільним інтересам, пов`язаним з обороноздатністю держави.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні, вважаючи доведеною вину ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, просив призначити мінімальне покарання у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що раніше обвинуваченого він не знав. Точної дати він не пам?ятає, це було десь 6-7 липня 2024 р. Обвинувачений написав на телефон йому погрози та вимагав гроші за те, що він ніби-то говорив про ОСОБА_6 , що той наркоман. Потім на месенджер «Телеграм» ОСОБА_6 прислав номер картки з вимогою скинути 150 доларів. В разі відмови погрожував фізичною розправою. Також потерпілий пояснив, що у нього була коханка, ОСОБА_8 , він з нею зустрічався 5 років, потім вони розлучилися, так як вона почала зустрічатися з ОСОБА_6 . Обвинувачений понаходив переписки з нею і знову почав вимагати гроші спочатку 150 потім 500 євро. Потім писав всякі погрози сексуального характеру, різну бридоту, писав, що все пофотографує, розповсюдить, що добереться до дружини, дочок. ОСОБА_4 мав платити йому за різні погрози: - за те, що є переписки з ОСОБА_8 та за те, щоб про все це не дізналась дружина ОСОБА_4 . Потерпілий сприймав його погрози реальними, а тому звернувся до правоохоронних органів, які йому дали кошти для подальшої передачі ОСОБА_6 .

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що з потерпілим ОСОБА_4 вона знайома близько 5 років, а зі ОСОБА_6 знайома з травня 2024 р. після знайомства зі ОСОБА_6 вона розповіла йому про свої відносини з ОСОБА_4 . Згодом вона одружилась зі ОСОБА_6 та після одруження не підтримувала жодних стосунків з ОСОБА_4 . ЇЇ чоловік ОСОБА_6 брав у неї в користування телефон та знав пароль від нього. Про переписки між обвинуваченим та потерпілим вона не знала, жодних фінансових зобов`язань між ними трьома не існувало. Згодом її стало відомо, що ОСОБА_6 вимагав гроші у ОСОБА_4 .

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що обвинувачений ОСОБА_6 їй не знайомий. Потерпілий ОСОБА_4 є її чоловіком. Чоловік говорив їй, що йому погрожує чоловік на ім`я ОСОБА_10 та вимагає з нього гроші.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що обвинувачений ОСОБА_6 є його племінником. ОСОБА_10 проживав у Києві, як приїжджав то вони зустрічалися. Одного разу він запросив на обід та познайомив з жінкою ОСОБА_12 . Згодом вони швидко розписалися, а він допоміг влаштувати ОСОБА_10 на роботу, щоб він жив в Тальному. Одного дня ОСОБА_6 попросив у нього авто поїхати щось владнати. Свідок дав авто, а пізніше йому подзвонили та сказали, що авто стоїть біля магазину, а ОСОБА_10 забрали в поліцію.

Крім показань свідків, які суд визнає правдивими, достовірними і у суду немає жодної підстави ставити їх під сумнів, вина ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 189 КК України підтверджується матеріалами кримінального провадження, а саме:

- даними рапорту про прийняття та реєстрацію заяви від ОСОБА_4 від 02.08.2024;

-даними протоколу огляду предмету - скріншотів з телефону ОСОБА_4 від 04.08.2024;

- даними протоколу огляду та помітки грошових коштів від 04.08.2024;

- даними протоколу огляду покупця та вручення йому грошових коштів від 20.08.2024;

- даними протоколу затримання від 20.08.2024;

- даними протоколу обшуку від 20.08.2024;

- даними протоколу обшуку від 20.08.2024;

- даними протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії у виді контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 23.08.2024;

- даними протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії у виді зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 25.09.2024;

- даними протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії у виді аудіо-, відео контролю особи від 27.09.2024;

-даними протоколу огляду предмету - телефону від 02.10.2024;

-висновком експерта від 09.10.2024.

При цьому суд дійшов висновку про те, що наведені докази отримані у відповідності до діючого процесуального законодавства, беззаперечні підстави для визнання їх неналежними або недопустимими відсутні.

Не дивлячись на те, що обвинувачений ОСОБА_6 не визнав своєї провини у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_6 , в межах пред`явленого обвинувачення, правильно кваліфіковано за ч. 4 ст. 189 КК України, як вимога передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим та його близькими родичами та розголошення відомостей, які потерпілий бажає зберегти в таємниці (вимагання), вчинене в умовах воєнного стану.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, згідно із ст. 12 КК України, є особливо тяжким злочином, обставини вчинення, мету та мотив вчинення злочину, наслідки, які настали, дані, що характеризують особу обвинуваченого та стан його здоров`я, відповідно до яких ОСОБА_6 по місцю проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий.

Обставин, що пом`якшують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_6 судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_6 судом не встановлено.

Згідно з вимогами ст. 65 КК України та п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_6 злочину, який згідно із ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином (ч. 4 ст. 189 КК України) та дані про особу обвинуваченого, який є раніше не судимим.

Зважаючи на вимоги ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого і у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень.

Зваживши у сукупності викладені обставини, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд приходить до висновку про те, що виправлення обвинуваченого та попередження вчиненням ним нових кримінальних правопорушень не можливе без його ізоляції від суспільства, а тому суд вважає за необхідне призначити покарання обвинуваченому за ч. 4 ст. 189КК України у межах санкції статті у виді позбавлення волі з конфіскацією майна.

Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування ст. 69 КК України, чи норм ст. 69-1 КК України до обвинуваченого, суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов, за яких дані правові норми можуть бути застосовані.

Таким чином, призначаючи покарання обвинуваченому, суд дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів. З огляду на характер кримінального правопорушення, вчиненого обвинуваченим, суд приходить до переконання, що його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню ним нових злочинів є неможливими без ізоляції від суспільства.

Долю речових доказів вирішити в порядку передбаченому ст. 100 КПК України.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Судові витрати, пов`язані із залученням експертів, становлять 3183 грн. 60 коп., які згідно ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Захід забезпечення кримінального провадження, обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_6 у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (семи) років 6 (шести) місяців з конфіскацією майна.

На підставі ст.72 КК України зарахувати в строк відбутого покарання час попереднього ув`язнення з 20.08.2024 року по 24.02.2026 року.

Початок строку відбуття покарання засудженому ОСОБА_6 обчислювати з 25.02.2026 року.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати, пов`язані із залученням експертів на загальну суму 3183 грн. 60 коп.

Обраний захід забезпечення кримінального провадження тримання під вартою, відносно ОСОБА_6 , до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Речові докази:

-мобільний телефон марки «Samsung А51» із сім картою мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_1 передати по належності;

-банківська картка «А-банк» № НОМЕР_2 передати по належності;

-дві імітовані купюри номіналом по 500 Євро з номерами Х7 та Х7 - знищити

- чотири марлеві тампони - знищити;

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1