Провадження № 1-кп/932/1836/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2026 року Шевченківський районний суд міста Дніпра

у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката (в режимі відеоконференції) ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпро, обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0019596, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, з середньою освітою, не одруженого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, курсанта другої навчальної роти навчального батальйону резерву сержантського складу школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Шевченківського районного суду міста Дніпра перебуває обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0019596 відносно ОСОБА_5 за ч.5 ст.407 КК України.

У судовому засіданні прокурор вважав за доцільне продовжити відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів на підставі п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, так як обвинувачений, враховуючи тяжкість скоєного кримінального правопорушення може переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності, впливати на свідків, а також продовжити вчинювати нові кримінальні правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував проти клопотання прокурора та просив змінити на домашній арешт, оскільки він має постійне місце проживання та батьків, які потребують його допомоги. Також він є віруючою людиною, а тому не може переховуватись за своїми переконаннями.

Захисник адвокат ОСОБА_4 також заперечував проти клопотання прокурора та просив змінити запобіжний захід на домашній арешт, оскільки клопотання не обґрунтоване, а ризики не доведені.

Вислухавши учасників процесу, суд вважає за доцільне клопотання прокурора задовольнити та продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Так, станом на 09 лютого 2026 року, строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 спливає, а судовий розгляд триває, письмові докази не досліджено, свідки не допитані.

При цьому, ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі, а отже усвідомлюючи відповідальність, яка йому загрожує у випадку доведеності його вини, існує реальний ризик того, що ОСОБА_5 може переховуватися від суду, чим перешкоджатиме кримінальному провадженню.

Судом враховано й те, що обвинувачений, з урахуванням його реєстрації, також дає обґрунтовану підставу вважати наявність ризику, що ОСОБА_5 може без перешкод залишити місце мешкання з метою ухилення від суду, тим самим перешкоджати розгляду справи.

Крім того, враховуючи стадію судового провадження, коли судовий розгляд справи триває, свідки не допитані, а докази не досліджені, існує висока вірогідність вчинення з боку обвинуваченого ОСОБА_5 впливу на свідків, місце перебування яких йому відоме, у зв`язку із чим підстави для зміни йому запобіжного заходу також відсутні.

Також, при вирішенні питання доцільності продовження строку тримання під вартою, суд, враховує дані про особу обвинуваченого, характер та обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, яке свідчить про відсутність у ОСОБА_5 стримуючих факторів від вчинення інших кримінальних правопорушень, а також дає суду обґрунтовану підставу вважати наявність ризику вчинення останнім інших кримінальних правопорушень.

Оцінюючи вищевказані обставини, суд, приймає до уваги, що хоча і тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Суд враховує характер кримінального правопорушення вчиненого обвинуваченим, яке має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства та те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, що в даному випадку виправдовує тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою і застосування саме такого запобіжного заходу у цьому випадку буде виправданим з точки зору наявності відповідного суспільного інтересу.

Доводи сторони захисту про відсутність ризиків та їх необґрунтованість, судом не приймаються, оскільки при розгляді клопотання встановлено об`єктивне існування обставин, які виправдовують подальше тримання під вартою ОСОБА_5 та наявність обґрунтованих ризиків, а будь-яких об`єктивних даних, які б безумовно свідчили про зміну або відсутність обставин для зміни обвинуваченому запобіжного заходу стороною захисту не наведено.

Посилання сторони захисту, що обвинувачений ОСОБА_5 має постійне місце проживання, є віруючим, що виключає можливість будь- яких порушень, суд не може розцінювати як підставу відмови у задоволенні клопотання, так як вищезазначені обставини існували до і на момент вчинення інкримінованого злочину та жодним чином не виступили стримуючим фактором в поведінці ОСОБА_5 .

Також суд враховує, що наразі на території України введений воєнний стан, що суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень та якісно погіршує криміногенну обстановку, а відтак застосування більш м`якого запобіжного заходу, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Крім того, відповідно до ухвали Шевченківського районного суду міста Дніпра від 15.11.2025 року ОСОБА_5 визначено заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, 00 коп.

Суд вважає, що розмір раніше визначеної застави обвинуваченому ОСОБА_5 відповідає обставинам інкримінованого кримінального правопорушення, даним про його особу, і є достатньою мірою гарантування виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а тому суд вважає за необхідне залишити його без змін.

На підставі викладеного, суд, вважає доцільним продовжити застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів та відмовити у задоволенні клопотання сторони захисту.

Керуючись ст.ст. 177-178, 183, 194, 196-197, 331, 372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Продовжити застосування щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 09 квітня 2026 року, включно.

Розмір раніше визначеної застави у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, 00 коп- залишити без змін.

Відмовити у задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на домашній арешт.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду в установлений Законом строк.

Суддя ОСОБА_1