Справа № 752/30/26 Суддя в І-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/824/2028/2026 Суддя в 2-й інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

04 березня 2026 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:

ОСОБА_2 (головуючої),ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар - ОСОБА_5

за участю:

заявника - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 09 січня 2026 року,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_6 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність уповноваженої особи ТУ ДБР у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 09 січня 2026 року скаргу ОСОБА_6 повернуто особі, яка її подала. Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що особа оскаржує бездіяльність уповноваженої особи ТУ ДБР у м. Києві, місцезнаходження якого: м. Київ, вул. Олени Теліги, 8, а тому розгляд скарги не відноситься до територіальної юрисдикції Голосіївського районного суду міста Києва та відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України така скарга підлягає поверненню.

Не погоджуючись з вказаним рішенням слідчого судді, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій вказав про необґрунтованість оскаржуваної ухвали, посилаючись на те, що слідчий суддя повернув скаргу, обмежившись лише формальною адресою органу ДБР, що суперечить ст. 9 ЗУ «Про Державне бюро розслідувань», та не встановив процесуальної неможливості розгляду скарги, не навів норми КПК України, яка б прямо забороняла її розгляд та фактично самостійно сформулював правило підсудності, не передбачене законом. Вважає, що навіть за наявності сумнівів щодо територіальної підсудності, слідчий суддя мав застосувати спосіб реагування, який не обмежує право на звернення до суду. Просив скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою прийняти скаргу до розгляду та вирішити питання по суті.

Уповноважена особа ТУ ДБР у м. Києві до суду апеляційної інстанції не з`явилась, була належним чином повідомлена про дату та час розгляду справи, причини неявки не повідомила. Її неявка, відповідно до вимог ч. 4 ст. 405 КПК України, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, думку ОСОБА_6 , який вимоги апеляційної скарги підтримав та просив їх задовольнити; перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Рішення про повернення скарги ОСОБА_6 слідчий суддя мотивував тим, що він оскаржує бездіяльність уповноваженої особи ТУ ДБР у м. Києві, місцезнаходження якого: м. Київ, вул. Олени Теліги, 8, а тому розгляд скарги не відноситься до територіальної юрисдикції Голосіївського районного суду міста Києва та відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України така скарга підлягає поверненню.

Колегія суддів вважає, що такі висновки слідчого судді відповідають матеріалам справи та ґрунтуються на вимогах закону.

Відповідно до ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду. При цьому закон не визначає, яким саме місцевим судом мають розглядатись такі скарги.

Так, ні положеннями § 1 Глави 26 КПК України, який регламентує оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, ні іншими положеннями Глави 26 КПК України не визначено територіальної підсудності розгляду скарг, які подаються в порядку § 1 Глави 26 КПК України. Для вирішення цього питання колегія суддів вважає за необхідне, за аналогією закону застосувати ті норми КПК України, які регулюють подібні правовідносини. Такою нормою є ч. 2 ст. 132 КПК України, яка визначає територіальну підсудність розгляду клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Відповідно до цієї норми закону зазначені клопотання розглядаються судом, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, в своїй скарзі ОСОБА_6 оскаржує бездіяльність уповноваженої особи ТУ ДБР у м. Києві, яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Олени Теліги, 8, що знаходиться в межах Шевченківського району м. Києва, тобто у межах територіальної юрисдикції Шевченківського районного суду м. Києва.

Наведене дає підстави стверджувати те, що скарга ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи ТУ ДБР у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення, повинна розглядатись саме у Шевченківському районному суді м. Києва, а тому слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку про те, що скарга ОСОБА_6 не підлягає розгляду у Голосіївському районному суді м. Києва та на підставі п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України повернув її заявнику, належним чином мотивувавши своє рішення.

При цьому, посилання ОСОБА_6 на положення ст. 9 ЗУ «Про державне бюро розслідувань», якою визначено, що територіальне управління, розташоване у місті Києві, що поширює свою діяльність на місто Київ, Київську, Черкаську та Чернігівську області, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки вказана норма передбачає лише компетенцію ТУ ДБР у м. Києві, а не визначає територіальну підсудність скарг, поданих в порядку с. 303 КПК України на рішення, дію чи бездіяльність вказаного органу.

Із урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_6 , а тому колегія суддів залишає апеляційну скаргу ОСОБА_6 без задоволення, а ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 09 січня 2026 року - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 309, 392, 399, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 09 січня 2026 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4