Справа № 487/9909/25
Провадження № 1-кс/487/2157/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2026 м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Херсонській області підполковника поліції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000778 від 28.12.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 263 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СУ ГУНП в Херсонській області підполковник поліції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000778 від 28.12.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 263 КК України, звернулася до слідчого судді з клопотанням, в якому просила накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: частку у праві спільної часткової власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , заборонивши розпоряджатися цим майном, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчим управлінням Головного управління національної поліції в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000778 від 28.12.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 263 КК України.

31.12.2025 за погодженням з Херсонською обласною прокуратурою ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 289 КК України.

В ході досудового розслідування кримінального провадження встановлено, що підозрюваному на праві спільної часткової власності належить частка квартири АДРЕСА_2 .

Оскільки ОСОБА_4 повідомлено про підозру за у вчиненні кримінального правопорушення за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, санкція якої передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, а незастосування арешту майна може привести до відчуження майна, є необхідність у накладенні арешту на майно підозрюваного.

В судовому засіданні слідчий не була присутньою, подала заяву про розгляд клопотання за її відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, розгляд клопотання про арешт майна проведено без повідомлення підозрюваного, його захисника, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, що застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Частиною 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна (ч. 5 ст. 170 КПК).

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (ч. 10 ст. 170 КПК).

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема, правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Судом встановлено, що слідчим управлінням Головного управління національної поліції в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000778 від 28.12.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 26.12.2025 у невстановлений органами досудового розслідування час, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи прямий умисел, направлений на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_5 з метою заволодіння належним йому майном, здійснив постріли з ручної вогнепальної зброї у потерпілого, в результаті чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді вогнепальних сліпих, дробових поранень грудей, яке відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, при цьому смерть ОСОБА_5 настала від вогнепального дробового, проникаючого поранення грудей з ушкодженням (руйнуванням) серця.

В подальшому, переслідуючи корисливий прямий умисел, заволодів транспортним засобом, а саме: автомобілем марки «ЗАЗ» моделі 110308, д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, який перебував у приміщенні гаражу за вказаною адресою та, відповідно до свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_2 , належить ОСОБА_6 , після чого зник з місця події на викраденому транспортному засобі.

31.12.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 289 КК України.

Відповідно до ст. 59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Якщо конфіскується частина майна, суд повинен зазначити, яка саме частина майна конфіскується, або перелічити предмети, що конфіскуються.

Конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.

Пунктом шостим частини другої статті 115 КК України передбачено відповідальність за умисне вбивство з корисливих мотивів, що є злочином проти власності.

Санкція п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна.

Отже, закон про кримінальну відповідальність передбачає можливість конфіскації майна у випадку засудження особи за вчинення злочину, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, ОСОБА_4 на праві спільної часткової власності належить частка квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим у клопотанні доведені підстави і мета арешту майна відповідно до положень статті 170 КПК України, оскільки ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, який карається конфіскацією майна, існує ризик відчуження майна підозрюваним, а тому клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Оскільки арешт накладається з метою конфіскації майна як виду покарання, відповідно до ст. 170 КПК України, існують підстави для тимчасового позбавлення підозрюваного права на розпорядження вищевказаним майном.

Слідчий суддя зазначає, що на даному етапі таке обмеження права власності є розумним та співмірним із завданнями кримінального провадження, а незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

У кримінальному провадженні № 0000778 від 28.12.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 263 КК України, накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_4 , а саме: частку у праві спільної часткової власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , заборонивши розпоряджатися цим майном.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1