Провадження № 1-кп/947/575/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2026 року

Київський районний суд міста Одеси у складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

провівши в м.Одесі у відкритому судовому засіданні судовий розгляд у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001224 від 01.11.2024 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Одеси, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

потерпілий ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , 19 жовтня 2024 року о13 годині 12 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем «Hyundai Tucson», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , при необмеженій видимості, в світлий час доби, в умовах сухої проїзної частини, разом з пасажиром ОСОБА_6 , рухався по вул. Миколи Троїцького, в напрямку проспекту Свободи, у Київському районі м.Одеса.

В подальшому, наблизившись до нерегульованого перехрестя вул.Миколи Троїцького проспект Свободи, зупинився перед виїздом на проспект Свободи, позначеному дорожнім знаком 2.1 «Дати дорогу» ПДР України за напрямком його руху.

В цей час, по проспекту Свободи, зі сторони вул.Зої Космодем`янської в напрямку проспекту Небесної Сотні, керуючи технічно-справним автомобілем марки «Volkswagen Jetta», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , рухався водій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Надалі, він, виїжджаючи з другорядної дороги вул.Миколи Троїцького на головну дорогу проспекту Свободи, не переконався, що це буде безпечним та не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, не надавши перевагу в русі автомобілю, який рухався по головній дорозі, виконуючи маневр повороту ліворуч, передньою лівою частиною керованого ним автомобіля допустив зіткнення з передньою правою частиною автомобіля марки «Volkswagen Jetta», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 .

Своїми діями водій ОСОБА_3 порушив вимоги п.1.5; підпункт «б» п. 2.3; п.п. 16.11 та дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, які вказують на те, що: п.1.5 «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»; п.2.3 «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.»; п.16.11 «На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.»; дорожній знак 2.1 «Дати дорогу. Водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі.».

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілому ОСОБА_6 спричинені середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми у формі струсу головного мозку, закритої травми грудної клітки переломів 6-го, 7-го лівих ребер, забою підшкірних гематом обох гомілок, садна лівої гомілки.

Водій автомобіля марки «Hyundai Tucson» ОСОБА_3 , виконуючи вимоги п.16.11, дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» Правил дорожнього руху України, мав технічну можливість запобігти настанню даної події.

В діях водія автомобіля марки «Hyundai Tucson» ОСОБА_3 вбачаються невідповідності вимогам п. 16.11, дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» Правил дорожнього руху України, які створювали необхідні і достатні умови для настання події і перебували з нею у причинному зв`язку.

Таким чином, дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.1 ст.286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Під час судового розгляду захисником обвинуваченого було подано клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України у зв`язку із примиренням останнього з потерпілим.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав вищевказане клопотання та просив суд задовольнити клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України у зв`язку із примиренням останнього з потерпілим.

Обвинувачений ОСОБА_3 після роз`яснення йому правових наслідків звільнення від кримінальної відповідальності за нереабілітуючою підставою, заявлене клопотання підтримав.

Проти задоволення клопотання не заперечував і прокурор, зазначивши, що на теперішній час існують всі підстави для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України.

Суд, вислухавши думку сторін, дослідивши обвинувальний акт, вивчивши надані в обґрунтування клопотання матеріали у повному обсязі, враховуючи дані про особу обвинуваченого, дійшов висновку про можливість задоволення клопотання адвоката про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України у зв`язку із примиренням останнього з потерпілим, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.1 ст.286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Обвинувачений розуміє нереабілітуючі підстави звільнення його від кримінальної відповідальності та не заперечує проти цього.

Суд, з`ясувавши наявність підстав для закриття кримінального провадження, дійшов висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_3 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, а кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 підлягає закриттю з тих же підстав.

Так, санкцією ч.1 ст.286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, карається штрафом від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Відповідно до ст.44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим кодексом.

Так, згідно ст.46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Частиною 4 статті 12 КК України встановлено, що нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму ВСУ № 12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди.

Обвинуваченому ОСОБА_3 судом було роз`яснено, що звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі, на підставі ст.46 КК України, є нереабілітуючою підставою, між тим, обвинувачений ОСОБА_3 підтримав заявлене клопотання.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 вперше вчинив кримінальне правопорушення, та вчинене ним кримінальне правопорушення, відповідно ч.2 ст.12 КК України є нетяжким злочином. Також, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 примирився з потерпілим ОСОБА_6 та між ними вирішено питання щодо відшкодування завданих збитків.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частиною 3 статті 288 КПК України встановлено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

За таких обставин обвинувачений ОСОБА_3 відповідно до ст.46 КК України підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження відносно нього на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України підлягає закриттю.

Постановою слідчого від 01.11.2024 року, речовим доказом у справі визнано автомобіль марки «Хюндай Туксон» р.н. НОМЕР_1 та автомобіль марки «Фольксваген Джетта» р.н. НОМЕР_2 .

Постановою слідчого від 12.11.2024 року, речовим доказом у справі визнано DVD-R диск срібного кольору MyMedia, об`ємом 4,7 GB, з відеозаписами на яких зафіксовано обставини події ДТП від 19.10.2024 о 13:15 в Київському районі м.Одеса на перехресті проспекту Свободи та вулиці Миколи Троїцького в м.Одеса.

Постановою слідчого від 08.04.2025 року, ревочим доказом у справі визнано 2 флеш-накопичувача, об`ємом по 16 GB, з відеозаписами на яких зафіксовано обставини події ДТП від 19.10.2024 о 13:15 в Київському районі м.Одеса на перехресті проспекту Свободи та вулиці Миколи Троїцького в м.Одеса.

Вирішуючи питання про речові докази, суд, виходячи з положень ст.100 КПК України вважає необхідним речові докази по справі: DVD-R диск срібного кольору MyMedia, об`ємом 4,7 GB, з відеозаписами на яких зафіксовано обставини події ДТП від 19.10.2024 о 13:15 в Київському районі м.Одеса на перехресті проспекту Свободи та вулиці Миколи Троїцького в м.Одеса; 2 флеш-накопичувача, об`ємом по 16 GB, з відеозаписами на яких зафіксовано обставини події ДТП від 19.10.2024 о 13:15 в Київському районі м.Одеса на перехресті проспекту Свободи та вулиці Миколи Троїцького в м.Одеса зберігати в матеріалах кримінального провадження; автомобіль марки «Хюндай Туксон» р.н. НОМЕР_1 та автомобіль марки «Фольксваген Джетта» р.н. НОМЕР_2 повернути власникам.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 06.11.2024 року, накладено арешт на: автомобіль марки «Hyundai Tucson» р.н.з. НОМЕР_1 номер шасі НОМЕР_3 та автомобіль марки «Volkswagen Jetta» р.н.з. НОМЕР_2 номер шасі НОМЕР_4 .

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 20.03.2025 року, скасовано арешт в частині заборони користування на автомобіль марки «Hyundai Tucson» р.н.з. НОМЕР_1 номер шасі НОМЕР_3 .

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 22.04.2025 року, скасовано арешт на автомобіль марки «Volkswagen Jetta» р.н.з. НОМЕР_2 номер шасі НОМЕР_4 .

Враховуючи вищевикладене, відповідно до вимог ч.4 ст.174 КПК України арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 06.11.2024 року на автомобіль марки «Hyundai Tucson» р.н.з. НОМЕР_1 номер шасі НОМЕР_3 , підлягає скасуванню.

Згідно актів здачі-приймання висновків експертів, процесуальні витрати на проведення судових експертиз складають 44 028, 40 гривень.

Відповідно до ч.1 ст.126 КПК України питання щодо процесуальних витрат суд вирішує у вироку суду або ухвалою.

Пунктом 3 ч.1 ст.118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

Процесуальні витрати виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження.

Так, згідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 у справі № 598/1781/17 КПК не обмежує процесуальну форму вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат виключно обвинувальним вироком. Суд, ухвалюючи остаточне рішення за результатами розгляду кримінального провадження (вирок або ухвалу), вирішує питання щодо розподілу процесуальних витрат. Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Так, враховуючи, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 закривається за нереабілітуючими підставами, а тому процесуальні витрати на залучення експертів в загальному розмірі 44 028, 40 гривень повинно бути відшкодовано ОСОБА_3 .

Крім того, представником власника майна ОСОБА_9 в інтересах власника майна ОСОБА_7 було заявлено цивільний позов до Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 400 000 гривень (з них 250 000 гривень матеріальної шкоди та 150 000 гривень завданої шкоди здоров`ю) та до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 120 820 гривень та моральної шкоди в розмірі 500 000 гривень.

Разом з тим, ухвалою суду від 16.09.2025 року, вказаний цивільний позов було залишено без розгляду за клопотанням ОСОБА_7 .

До обвинуваченого в даному кримінальному провадженні запобіжний захід не застосовано.

Керуючись ст.ст.100, 124, 174, 337, 370, 371, 373-376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про звільнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням з потерпілим задовольнити.

На підставі ст.46 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням з потерпілим.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001224 від 01.11.2024 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України закрити.

Після набрання ухвалою законної сили, речові докази у справі: DVD-R диск срібного кольору MyMedia, об`ємом 4,7 GB, з відеозаписами на яких зафіксовано обставини події ДТП від 19.10.2024 о 13:15 в Київському районі м.Одеса на перехресті проспекту Свободи та вулиці Миколи Троїцького в м.Одеса; 2 флеш-накопичувача, об`ємом по 16 GB, з відеозаписами на яких зафіксовано обставини події ДТП від 19.10.2024 о 13:15 в Київському районі м.Одеса на перехресті проспекту Свободи та вулиці Миколи Троїцького в м.Одеса зберігати в матеріалах кримінального провадження; автомобіль марки «Хюндай Туксон» р.н. НОМЕР_1 та автомобіль марки «Фольксваген Джетта» р.н. НОМЕР_2 повернути власникам.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 06.11.2024 року на автомобіль марки «Hyundai Tucson» р.н.з. НОМЕР_1 номер шасі НОМЕР_3 , після набрання ухвалою законної сили скасувати.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави витрати на залучення експертів в розмірі 44 028, 40 гривень.

На ухвалу учасниками судового провадження може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м.Одеси протягом семи днів з дня її оголошення.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію ухвали після її оголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

Суддя ОСОБА_1