№ 207/2731/25
№ 1-кп/207/136/26
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2026 року Південний районний суд міста Кам`янського у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кам`янське кримінальне провадження №0000079 від 25.01.2025 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, не працюючого, зареєстрованого місця мешкання не маючого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.286, ч.1 ст.135 КК України,

ВСТАНОВИВ:

25.01.2025 року приблизно о 00 годині 40 хвилин, водій ОСОБА_5 керуючи автомобілем «ВАЗ-2106» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який, згідно зі свідоцтвом про реєстрацію НОМЕР_2 від 15.09.2018, належить ОСОБА_6 , рухався у темний час доби, без зовнішнього електроосвітлення, по сухому дорожньому покриттю проїжджої частини вул. Центральної, с-ща Карнаухівка Кам`янського району Дніпропетровської області, з боку провулку 2-го Центрального у напрямку вул. Залізничників.

В цей же час, тобто о 00 годині 40 хвилин 25 січня 2025 року, на проїжджій частині вул. Центральної с-ща Карнаухівка Кам`янського району Дніпропетровської області, поблизу буд. 52, спиною до автомобілю сидів пішохід ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У ході подальшого руху в цих же умовах, водій ОСОБА_5 , порушуючи Правила безпеки дорожнього руху України, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя та здоров`я громадян, будучи неуважним до дорожньої обстановки, виявляючи кримінальну протиправну недбалість, маючи об`єктивну можливість завчасно виявити перешкоду для руху у вигляді пішохода ОСОБА_7 , який сидів на смузі для руху керованого ним автомобіля, не зменшив швидкість руху, аж до зупинки транспортного засобу, або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, чим не виконав покладені на нього обов`язки, як на водія транспортного засобу, не маючи жодних перешкод технічного і фізичного характеру для безпечного забезпечення руху, та, як наслідок, поблизу буд. 52 скоїв наїзд передньою правою частиною керованого ним автомобіля «ВАЗ-2106» реєстраційний номер НОМЕР_1 , на ліву бічну частину тіла ОСОБА_7 .

Після наїзду на пішохода ОСОБА_7 , у порушення п.2.10 а) ПДР України, водій ОСОБА_5 продовжив свій рух та покинув місце пригоди на транспортному засобі автомобілі «ВАЗ-2106» реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Своїми діями водій ОСОБА_5 порушив вимоги п.п.1.3., 1.5., 2.3 б), 2.10 а), г), ґ), д) та 12.3. Правил дорожнього руху України, в яких зазначено:

п.1.3.: «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими»;

п.1.5.: «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

п.2.3. (б).: «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п.12.3. «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»;

п.2.10.: «У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний:

а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди»;

г) «вжити можливих заходів для надання домедичної допомоги потерпілим, викликати бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, а в разі відсутності можливості вжити зазначених заходів звернутися по допомогу до присутніх і відправити потерпілих до закладу охорони здоров`я;

ґ) у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті «г» пункту 2.10 цих Правил, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди;

д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських».

Порушення вимог п.12.3. Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_5 знаходяться у причинно-наслідковому зв`язку з настанням дорожньо-транспортної події, внаслідок якої пішохід ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження від яких загинув на місці пригоди.

Невиконання водієм ОСОБА_5 вищезазначеного п.12.3 Правил дорожнього руху України, призвело до настання даної дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої потерпілому ОСОБА_7 були спричинені тілесні ушкодження: Сполучена тупа травма тіла: Відкрита черепно-мозкова травма: крововиливи в м`які покрови голови зі сторони внутрішнього боку в правій тім`яній ділянці, перелом верхньої щелепи, крововиливи під оболонки, у речовину та у шлуночки мозку, синці, рани та садна голови; Тупа травма грудної клітини: переломи 3,4,7 ребер по середнє-ключичній лінії ліворуч та 2 ребра по середнє-ключичній лінії праворуч; Тупа травма шиї: перелом великого рогу під`язичної кістки праворуч; скольчасті переломи обох кісток лівої лівого передпліччя в середній третині, переломи тіла та гілки сідничної кістки ліворуч, верхньої гілки лонної кістки ліворуч, розрив лонного зчленування з розходженням вбоки на 1,0 см та вертикальний перелом крила лівої клубової кістки з масивним крововиливом у великий та малий таз ліворуч розміром 20х10x8,0 см, синці та садна кінцівок.

Виявлена в нього сполучена тупа травма тіла відноситься до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, по ознаці небезпеки для життя та в даному випадку призвела до смерті (п.п.2.1.2. та 2.1.3. «правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» затверджено наказом № 6, МОЗ України від 17.01.1995 року).

Виявлені тілесні ушкодження утворилися в умовах дорожньо-транспортної пригоди від дії тупого предмета, предметів (якими можуть виступати частини легкового автомобілю, який рухався).

Смерть ОСОБА_7 настала ІНФОРМАЦІЯ_3 , приблизно о 00 годині 40 хвилин поблизу буд. 52 вул. Центральної, с-ща Карнаухівка Кам`янського району Дніпропетровської області від сполученої тупої травми тіла, яка супроводжувалася відкритою черепно-мозковою травмою з переломом кісток черепу, крововиливами під оболонки мозку, речовину та у шлуночки мозку, тупою травмою грудної клітки з переломами ребер, тупою травмою шиї з переломом під`язичної кістки, переломами кісток лівого передпліччя, переломами кісток тазу ліворуч та ускладнилася шоком, про що свідчать: виявлені пошкодження, рідкий стан крові, нерівномірне кровонаповнення внутрішніх органів, крововиливи під внутрішньою оболонкою серця.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.

Також, 25.01.2025 року приблизно о 00 годині 40 хвилин, водій ОСОБА_5 знаходячись на місці скоєння дорожньо-транспортної пригоди, що поблизу домоволодіння буд. АДРЕСА_2 , являючись особою, який поставив потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в небезпечний для життя стан, що виразилось в тому, що він, керуючи технічно справним легковим автомобілем «ВАЗ-2106» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який, згідно зі свідоцтвом про реєстрацію НОМЕР_2 від 15.09.2018, належить ОСОБА_6 , порушивши вимоги п.12.3 Правил дорожнього руху, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , якому спричинив тяжкі тілесні ушкодження, поширюючи аморальну поведінку, проявив байдужість і неповагу до права людини на життя і безпеку, нехтуючи моральними і правовими нормами, що передбачають надання допомоги людям, що знаходяться в небезпечному для життя стані, усвідомлюючи суспільну небезпеку своєї бездіяльності і те, що він залишає без допомоги особу, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження, а також усвідомлюючи те, що він має реальну можливість надати допомогу і що він сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан, та, діючи умисно всупереч вимогам п.2.10 а), г), ґ), д) Правил дорожнього руху, в якому зазначено:

п.2.10.: «У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний:

а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди»;

г) «вжити можливих заходів для надання домедичної допомоги потерпілим, викликати бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, а в разі відсутності можливості вжити зазначених заходів звернутися по допомогу до присутніх і відправити потерпілих до закладу охорони здоров`я;

ґ) у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті «г» пункту 2.10 цих Правил, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди;

д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських».

Однак, ОСОБА_5 розуміючи, що вчиненим ним діянням поставив потерпілого в небезпечний для життя стан, нехтуючи своїми правовими обов`язками та маючи реальну можливість надати потерпілому допомогу, не вжив усіх можливих заходів для надання домедичної допомоги, не викликав бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, не вжив зазначених заходів звернутися по допомогу до присутніх і відправити потерпілого до закладу охорони здоров`я, не відвіз потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки, не повернувся на місце пригоди, не повідомив про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, з місця події зник на автомобілі, залишивши потерпілого на проїзній частині дороги вулиці Центральної в небезпечному для життя стані.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.135 КК України, тобто у завідомому залишенні без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження, внаслідок безпорадного стану, коли він сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан.

За сукупністю вчиненого, ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується: у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого та у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.135 КК України, тобто у завідомому залишенні без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження, внаслідок безпорадного стану, коли він сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину не визнав та пояснив, що він в той час перебував у іншому місці та не керував автомобілем, оскільки автомобіль у нього було викрадено. Зазначив, що свідками є працівники поліції, які зацікавлені у тому, щоб його посадити.

Не зважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень у повній мірі підтверджується сукупністю доказів, наданих стороною обвинувачення, які були досліджені у судовому засіданні.

Від потерпілої ОСОБА_8 до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі. Матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого не має, цивільний позов не заявляла, просила призначити покарання на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що він працює у ВП №2 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області. 24.01.2025 року о 08 годині він заступив на добове чергування з напарником ОСОБА_10 25.01.2025 року приблизно о 00:20 год., їм на службовий планшет прийшло повідомлення, що в смт. Карнаухівка м. Кам`янське на проїзній частині вул. Центральної сидить чоловік у військовій формі, поряд з яким бігає агресивна собака та не дає громадянам підійти до військового та прибрати його з дороги. Після цього, вони одразу ж на службовому автомобілі поїхали за вказаною адресою. Приїхавши на вул. Центральну в смт. Карнаухівка навпроти будинку №52, вони побачили на проїзній частині дороги сидячого чоловіка у військовій формі, який сидів обличчям до них та спиною до лівого узбіччя. Вийшовши з службового автомобілю він побачив, що у зустрічному напрямку, по смузі, де сидів пішохід, рухається автомобіль ВАЗ червоного кольору під керуванням ОСОБА_5 . В цей момент його напарник почав сигналити автомобілю ВАЗ, однак водій автомобіля ВАЗ швидкість не зменшив та скоїв наїзд на пішохода, після чого, без зупинки автомобіля, з місця ДТП поїхав. Одразу після наїзду на пішохода, він побіг до потерпілого, однак той був вже мертвий, а його напарник почав викликати швидку допомогу та повідомляти до чергової частини про пригоду. Обвинуваченого ОСОБА_5 він знає, оскільки неодноразово складав відносно нього адмінпротоколи за керування автомобілем у стані алкогольного сп`яніння.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що що він працює у ВП №2 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області. 24.01.2025 року о 08 годині він заступив на добове чергування з напарником ОСОБА_9 25.01.2025 року приблизно о 00:20 год., їм на службовий планшет прийшло повідомлення, що в смт. Карнаухівка м. Кам`янське на проїзній частині вул. Центральної сидить чоловік у військовій формі, поряд з яким бігає агресивна собака та не дає громадянам підійти до військового та прибрати його з дороги. Після цього, вони одразу ж на службовому автомобілі поїхали за вказаною адресою. Приїхавши на вул. Центральну в смт. Карнаухівка навпроти будинку №52, вони побачили на проїзній частині дороги сидячого чоловіка у військовій формі, який сидів обличчям до них та спиною до лівого узбіччя. Коли він почав виходити з автомобіля, він побачив, що у зустрічному напрямку, по смузі, де сидів пішохід, рухається автомобіль ВАЗ червоного кольору під керуванням ОСОБА_5 . Він одразу ж почав сигналити автомобілю ВАЗ, однак водій автомобіля ВАЗ швидкість не зменшив та скоїв наїзд на пішохода, після чого, без зупинки автомобіля, з місця ДТП поїхав. Одразу після наїзду на пішохода, його напарник побіг до потерпілого, а він почав викликати швидку допомогу та повідомляти до чергової частини про пригоду. Обвинуваченого ОСОБА_5 він знає, оскільки неодноразово складав відносно нього адмінпротоколи за керування автомобілем у стані алкогольного сп`яніння.

Вина обвинуваченого ОСОБА_5 також підтверджується дослідженими у судовому засіданні наступними письмовими доказами:

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 25.01.2025 року з фототаблицею до нього, відповідно до якого було оглянуто місце вчинення кримінального правопорушення, а саме: територія вул. Центральна в смт. Карнаухівка в районі буд. 52 в м. Кам`янське та труп ОСОБА_7 (т.1 а.с.2-26);

- протоколом огляду транспортного засобу від 25.01.2025 року з фототаблицею до нього, відповідно до якого було оглянуто автомобіль ВАЗ 21063, державний номер НОМЕР_1 (т.1 а.с.27-36);

- протоколом затримання ОСОБА_5 від 25.01.2025 року, відповідно до якого 25.01.2025 року о 09.00 год. було затримано ОСОБА_5 (т.1 а.с.128-131);

- протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_10 від 25.01.2025 року, під час якого він розказував та показував у який спосіб та за яких обставин водій автомобілю «ВАЗ» здійснив наїзд на потерпілого (т.1 а.с.161-167);

- протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_9 від 25.01.2025 року, під час якого він розказував та показував у який спосіб та за яких обставин водій автомобілю «ВАЗ» здійснив наїзд на потерпілого (т.1 а.с.168-171);

- протоколом обшуку від 03.02.2025 року, згідно якого було проведено обшук в автомобілі «ВАЗ-21063» р.н. НОМЕР_1 (т.1 а.с.198-202);

- висновком від 08.02.2025 року КП «ДБКЛПД» ДОР, згідно якого ОСОБА_5 25.01.2025 року перебуває у стані наркотичного сп`яніння (т.1 а.с. 217-219);

- висновком судово-медичного експерта № 2958 від 10.03.2025 року, у підсумках якого зазначено, що при судово-токсикологічному дослідженні зразку сечі ОСОБА_5 наркотичні, лікарські чи інші речовини, що знижують увагу та швидкість реакції, етиловий спирт не виявлено (т.1 а.с.231-235);

- висновком судової експертизи технічного стану транспортного засобу № 360-25 від 24.02.2025 року, у підсумках якого зазначено, що на момент огляду рульове керування автомобіля ВАЗ-21063, р.н. НОМЕР_1 перебувало в працездатному стані. На момент огляду робоча гальмова система автомобіля ВАЗ-21063, р.н. НОМЕР_1 перебувало в працездатному стані (т.1 а.с.242-249);

- висновком судової трасологічної експертизи №368-25 від 03.03.2025 року, у підсумках якого зазначено, що «…решітки на капот транспортного засобу «ВАЗ» у кількості 2 штук, деталі пластикового бамперу, частки фари повороту, вставка з радіаторної решітки, які вилучені в ході огляду місця ДТП…», належать автомобілю ВАЗ-21063, р.н. НОМЕР_1 (т.2 а.с.20-52);

- висновком судової автотехнічної експертизи №366-25 від 24.02.2025 року, у підсумках якого зазначено, що у заданій постановою слідчого дорожній обстановці водій автомобіля ВАЗ-21063 ОСОБА_5 повинен був діяти у відповідності до технічних вимог п.п.12.2, 12.3, 12.4, 12.9 (б), 19.1 (а) ПДР, та мав технічну можливість запобігти технічному характеру ДТП (т.2 а.с.60-71);

- висновком судово-медичного експерта №142к від 21.02.2025 року, у підсумках якого зазначено, що при дослідженні трупу ОСОБА_7 виявлено: Сполучена тупа травма тіла: Відкрита черепно-мозкова травма: крововиливи в м`які покрови голови зі сторони внутрішнього боку в правій тім`яній ділянці, перелом верхньої щелепи, крововиливи під оболонки, у речовину та у шлуночки мозку, синці, рани та садна голови; Тупа травма грудної клітини: переломи 3,4,7 ребер по середнє-ключичній лінії ліворуч та 2 ребра по середнє-ключичній лінії праворуч; Тупа травма шиї: перелом великого рогу під`язичної кістки праворуч; скольчасті переломи обох кісток лівої лівого передпліччя в середній третині, переломи тіла та гілки сідничної кістки ліворуч, верхньої гілки лонної кістки ліворуч, розрив лонного зчленування з розходженням вбоки на 1,0 см та вертикальний перелом крила лівої клубової кістки з масивним крововиливом у великий та малий таз ліворуч розміром 20х10x8,0 см, синці та садна кінцівок. Виявлена в нього сполучена тупа травма тіла відноситься до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, по ознаці небезпеки для життя та в даному випадку призвела до смерті. Вважає, що вони могли утворитись в умовах ДТП від дії тупого предмета, предметів (якими можуть бути виступаючи частини легкового автомобілю, який рухався). Давність утворення пошкоджень незадовго до настання смерті. Смерть його настала від сполученої тупої травми тіла, яка супроводжувалася відкритою черепно-мозковою травмою з переломом кісток черепу, крововиливами під оболонки мозку, речовину та у шлуночки мозку, тупою травмою грудної клітки з переломами ребер, тупою травмою шиї з переломом під`язичної кістки, переломами кісток лівого передпліччя, переломами кісток тазу ліворуч та ускладнилася шоком, про що свідчать: виявлені пошкодження, рідкий стан крові, нерівномірне кровонаповнення внутрішніх органів, крововиливи під внутрішньою оболонкою серця. Виявлені тілесні ушкодження перебувають в причинному зв`язку з настанням смерті (т.2 а.с.75-79);

- протоколом проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_5 від 21.03.2025 року, під час якого він пояснив, що учасником ДТП не являється (т.2 а.с.97-99);

- висновком судової молекулярно-генетичної експертизи №СЕ-19/104-25/13080-БД від 09.05.2025 року, у підсумках якого зазначено, що генетичні ознаки клітин з ядрами виявлені у змиві з керма та з внутрішньої ручки з боку водія, збігаються між собою та належать ОСОБА_5 (т.2 а.с.138-164);

- відеодоказом, оглянутим в судовому засіданні, а саме: відеозаписом до протоколу обшуку автомобіля ВАЗ-21063 (т.1 а.с. 203).

Суд відноситься критично та не бере до уваги доводи сторони захисту та самого обвинуваченого про недопустимість доказів і не доведення складу кримінальних правопорушень та вважає це лінією захисту, оскільки зазначене не підтверджено матеріалами справи та спростовується показами свідків. Суд також не бере до уваги покази обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що його вдарили по голові та викрали у нього автомобіль, яким було скоєно наїзд на потерпілого, оскільки це не підтверджується матеріалами кримінального провадження.

Натомість, докази обвинувачення в комплексі з іншими доказами, є достатніми та взаємоузгодженими, та, поза розумним сумнівом, доводять вину обвинуваченого у вчиненні ним злочинів, в повному обсязі.

Згідно ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Так, згідно вимог ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України.

Оцінюючи кожний доказ у справі з точки зору належності, допустимості, достовірності, та їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 в судовому провадженні доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати як: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження, внаслідок безпорадного стану, коли він сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.135 КК України.

Вирішуючи питання про обрання виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує спосіб вчинення та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень (злочинів), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , у відповідності до ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , у відповідності до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При цьому суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, яка викладена у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує думку прокурора, яка наполягала на суворому покаранні, процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 та відсутність щирого каяття, обставини та тяжкість скоєних злочинів, відповідно до вимог ст. 12 КК України, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не одружений, за місцем проживання характеризується задовільно, в реєстрі у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 не можливе без його ізоляції від суспільства, з обранням йому міри покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій ч.2 ст. 286, ч.1 ст. 135 КК України, із застосуванням ст. 70 КК України.

Цивільну позовну заяву потерпілою не заявлено.

Питання про арешт майна вирішити відповідно до ст. 174 КПК України.

Питання процесуальних витрат у провадженні суд вирішує відповідно до ст.124 КПК України.

Питання речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує згідно до положень ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369 371, 373 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.286, ч.1 ст.135 КК України та призначити йому покарання:

за ч.2 ст. 286 КК України у вигляді 07 років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 03 (три) роки;

за ч.1 ст. 135 КК України у вигляді 01 року позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів визначити покарання шляхом часткового складання покарань та призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у вигляді 07 років 06 місяців позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 03 (три) роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з 25 січня 2025 року, тобто з моменту його фактичного затримання, з розрахунку день за день.

До набрання вироком законної сили захід забезпечення кримінального провадження ОСОБА_5 залишити тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати: за проведення судової експертизи технічного стану транспортного засобу №360-25 від 24.02.2025 року в розмірі 13570,56 грн.; за проведення судової транспортно-трасологічної експертизи №367-25 від 24.02.2025 року в розмірі 8481,60 грн.; за проведення судової трасологічної експертизи №368-25 від 03.03.2025 року в розмірі 33926,40 грн.; за проведення судової автотехнічної експертизи №366-25 від 24.02.2025 року в розмірі 11874,24 грн.; за проведення судової молекулярно-генетичної експертизи №СЕ-19/104-25/13080-БД від 09.05.2025 року в розмірі 25570,11 грн., а всього 93422 гривні 91 копійка.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28.01.2025 року на автомобіль «ВАЗ-21063» р.н. НОМЕР_1 , що згідно зі свідоцтвом про реєстрацію НОМЕР_2 від 15.09.2018 року належить ОСОБА_6 .

Речовий доказ по справі: автомобіль «ВАЗ-21063» р.н. НОМЕР_1 , що згідно зі свідоцтвом про реєстрацію НОМЕР_2 від 15.09.2018 року належить ОСОБА_6 та знаходиться на території ВП №2 за адресою: м. Кам`янське, пр. Конституції, 27 знищити.

Речові докази по справі: решітки на капот транспортного засобу ВАЗ у кількості двох штук, деталі пластикового бамперу, частки фари повороту, вставка з радіаторної решітки, частки лако-фарбного покриття, мікрооб`єкт на липкій стрічці з передньої правої частини автомобіля, змив на марлевий тампон з зовнішньої ручки дверей, змиви на марлевий тампон з керма автомобіля, рукоятки КПП, з внутрішньої ручки з боку водія та з боку пасажира переднього сидіння, які знаходяться на зберіганні в камері речових доказів ВП №2 КРУП знищити.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Південний районний суд міста Кам`янського на протязі тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1