Справа № 203/6560/25
Провадження № 1-кп/0203/1136/26
УХВАЛА

06 травня 2026 року м. Дніпро

Центральний районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР №000337 від 15.01.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Ново-Андріївка Слов`янського району Донецької області, громадянина України, з середньою освітою, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Центрального районного суду м. Дніпра перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.5 ст. 407 КК України.

Прокурором подано клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, у зв`язку з наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Зазначив, що ОСОБА_5 , від проходження військової служби відмовляється, відтак, кримінальне правопорушення буде тривати, доходу чи грошового забезпечення не має, відтак, відсутні стійки соціальні зв`язки, отже ризик переховування обвинуваченого від суду не зменшився.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав.

Захисник не погодився з клопотанням прокурора, просив обрати альтернативний запобіжний захід у вигляді мінімального розміру застави.

Обвинувачений в судовому засіданні зазначив, що йому нічого сказати.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Продовження тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважає інтереси забезпечення права на свободу.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Встановлені під час розгляду клопотання обставини дають підстави для висновку про існування ризиків, передбачених пунктами 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризику переховування обвинуваченого від суду та продовження кримінального правопорушення.

Заслухав думку учасників та, дослідив матеріали справи, суд доходить висновку про необхідність продовження відносно обвинуваченого застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

ОСОБА_5 раніше не судимий, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб, обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за ч. 5 ст. 407 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від п`яти до десяти років, а отже, усвідомлюючи відповідальність, що загрожує йому в разі доведеності вини, може переховуватися від суду.

Ризик, що передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд вважає наразі відсутній, оскільки судом допитані всі свідки сторони обвинувачення, а стороною захисту свідки не залучалась.

Судом призначено стаціонарну судово-психіатричну експертизу відносно обвинуваченого, прийняття обвинуваченого на експертизу заплановано 14.05.2026.

Також, продовжує існувати ризик продовження вчинення даного кримінального правопорушення, оскільки, дії ОСОБА_5 , вже є опосередкованим посяганням на життя та здоров`я інших військовослужбовців та фактичним висловлюванням байдужості до їх безпеки на користь власного страху.

Згідно з ч.8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 КК України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, а саме тримання під вартою.

При розгляді клопотання про обрання або продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України").

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

З урахуванням строку перебування обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, суд вважає необхідним визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Суд наголошує увагу на тому, що на даний час ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які існували на час застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зменшились, але не перестали існувати.

Застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст. 177 КПК України, а тому клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому слід задовольнити.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Рішення суду в даному випадку повинно забезпечувати не тільки права обвинуваченого, а й стандарти охорони загальносуспільних інтересів.

Суд звертає увагу, що в контексті повномасштабної збройної агресії російської федерації інкриміноване кримінальне правопорушення має надзвичайно високий рівень суспільної небезпечності.

З урахуванням наведеного, суд доходить до висновку, що на теперішній час, не зникли, а продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть їм запобігти, що підтверджує необхідність продовження відносно ОСОБА_5 строку тримання під вартою.

Керуючись ст. ст. 177, 183, 336, 372, 376 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 04 липня 2026 року включно, з утриманням в умовах гауптвахти Військової служби правопорядку.

На підставі ст.ст. 182, 183 КПК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановити заставу у вигляді 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 66 560 (шістдесят шість тисяч п`ятсот шістдесят) гривень 00 копійок, яка може бути внесена, як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок для внесення застави.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

1) прибувати за кожним викликом до суду;

2) не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи (служби);

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копію ухвали вручити прокурору, направити обвинуваченому - до відому, начальнику гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 - для виконання.

Суддя ОСОБА_1