Справа №:755/8708/22
Провадження №: 1-кс/755/691/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" лютого 2026 р. слідча суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши клопотання представника власника майна - адвоката ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0001705 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 18.08.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 209 КК України,

в с т а н о в и л а :

адвокат ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 звернулась до слідчої судді з клопотанням про скасування арешту майна, на яке ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 17.12.2025 року у справі № 755/8708/22 в рамках вищезазначеного кримінального провадження, накладено арешт та яке вилученого під час обшуку в приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_1 , на праві власності належить ОСОБА_5 , а саме: мобільний телефон «Iphone 15», чорного кольору, IMEI: НОМЕР_1 , серія № НОМЕР_2 , з сім карткою оператора мобільного зв`язку «лайфселл» НОМЕР_3 , в чохлі чорного кольору та коробку від вказаного мобільного телефону.

Адвокат мотивує клопотання тим, що вищевказаною ухвалою слідчого судді накладено арешт на мобільний телефон, з метою проведення слідчих дій, зокрема, огляду та можливого отримання інформації з нього. Водночас, у подальшому встановлено, що призначена експертиза фактично не проведена, оскільки експерт не зміг подолати систему логічного захисту пристрою.

При цьому, стороною захисту ініційовано проведення огляду телефону за участю ОСОБА_5 , який висловив готовність самостійно розблокувати пристрій у присутності слідчого або прокурора, однак, у задоволенні клопотання відмовлено. Така відмова, на думку захисту, свідчить про відсутність реальних дій, спрямованих на досягнення мети арешту.

У зв`язку з цим захисник наголошує, що мета накладення арешту для проведення огляду телефону відпала, а тому подальше утримання майна під арештом є безпідставним.

Подальше перебування майна під арештом покладає на власника надмірний та невиправданий тягар, не відповідає завданням кримінального провадження та не переслідує реальної мети.

У зв`язку з вищевикладеним просить суд скасувати арешт майна.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 підтримала подане клопотання, просила його задовольнити з викладених в нього підстав.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні клопотання про скасування арешту майна, оскільки досудове розслідування триває, вказаний телефон направлено на експертизу, просила долучити відповідний супровідний.

Вивчивши клопотання, додані до нього документи, якими адвокат обґрунтовує доводи клопотання, заслухавши думку учасників, слідча суддя дійшла такого висновку.

Згідно зі ст. 5 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Стаття 41 Конституції України гарантує, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності і право приватної власності є непорушним.

Аналогічні гарантії захисту права власності містяться у статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав та основоположних свобод 1950 року, згідно якого ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до п. 7 ч. 12 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження, за п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, є неможливим, якщо потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи.

Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Статтею 174 КПК України встановлено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Між тим, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключно прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.

Ухвалою слідчої судді Дніпровського районного суду м. Києва від 17.12.2025, справа № 755/8708/22 (провадження № 1-кс/755/4481/25), задоволено клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури ОСОБА_3 та накладено арешт на майно, вилучене під час проведення обшуку в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , а саме: мобільний телефон «іPhone 15», чорного кольору, IMEI: НОМЕР_1 , serial № НОМЕР_2 з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «лайфселл» - НОМЕР_4 в чохлі чорного кольору та коробку від вказаного мобільного телефону, де зазначені характеристики, які поміщено до експертного пакету з № NPU5084233, з забороною використання, розпорядження, відчуження вказаного майна.

Вказаний арешт накладено з метою забезпечення збереження речового доказу, так як є підстави вважати, що вищезазначений телефон пов`язаний з незаконними транзакціями, а відтак, має значення для кримінального провадження. Слідча суддя виходила з того, що на час розгляду клопотання про арешт майна потреби органу досудового розслідування виправдовували таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а сукупність отриманих судом даних, відповідно до ст.170 КПК України, була достатньою для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на майно.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001705 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 18.08.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 209 КК України, наразі триває, телефон, на який накладено арешт, визнаний речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (ст. 22 КПК України).

З норми ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Крім того, як вбачається з матеріалів доданих до клопотання, доводи клопотання не містять належного обґрунтування та доказів того, що на даній стадії розслідування вищезазначений захід забезпечення втратив свою актуальність та які б спростували висновки, викладені в ухвалі слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 17.12.2025 року, що дає слідчій судді підстави дійти висновку що необхідність накладення арешту на зазначене в клопотанні майно на теперішній час не відпала, відтак у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 170-174, 309, 372, 392 КПК України, слідча суддя,

п о с т а н о в и л а:

у задоволенні клопотання представника власника майна - адвоката ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0001705 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 18.08.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 209 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали - 17 год 30 хв 03 березня 2026 року.

Слідча суддя ОСОБА_6