Дата документу 23.02.2026Справа № 554/980/26
Провадження № 1-кс/554/2770/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2026 року м. Полтава

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Полтавській області майора юстиції ОСОБА_3 , у ході досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000181 від 21.08.2024 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 3 ст. 436-2 КК України та за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, про накладення арешту на майно,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до слідчого судді із вказаним клопотанням, в обґрунтування якого вказував, що досудовим розслідуванням встановлено, що громадянка ОСОБА_4 займаючи антиукраїнську позицію та підтримуючи дії держави-агресора (Російської Федерації) у проведенні агресивної війни проти України, маючи злочинний умисел, спрямований на виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, реалізуючи та бажаючи довести його до кінця і досягнути злочинну мету, 07 листопада 2024 року та 25 грудня 2024 року під час телефонних розмов (з використанням месенджера Telegram) озвучувала висловлювання, що містять виправдовування збройної агресії РФ проти України, що підтверджено висновком експерта №56/Л/3/3 від 19 серпня 2025 року за результатами проведення судової лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 3 ст. 436-2 КК України.

17 лютого 2026 року на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Полтави від 26.01.2026 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , у ході якого відшукано та вилучено: мобільний телефон Samsung Galaxy A13 (IMEI НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 ) із сім-картами НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 ; бездротовий маршрутизатор TP-Link TL-WR841N s/n 265.

Вищевказані речі визнано речовим доказом, оскільки містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Таким чином, з метою забезпечення проведення необхідних слідчих та інших процесуальних дій та в подальшому збереження речових доказів, необхідно накласти арешт на вищевказане майно, що вилучене за адресою: АДРЕСА_1 .

В судове засідання слідчий не з`явився, надав суду заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримав у повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

За таких обставин фіксування судового засідання технічним засобом не здійснювалось.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та копії матеріалів, якими обґрунтовуються доводи, вказані у клопотанні, встановив наступне.

Клопотання слідчого подане до суду з дотриманням процесуального строку, передбаченого абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України.

Згідно зі ст.ст. 168, 237 КПК України вилучене в ході обшуку майно є тимчасово вилученим майном, на яке відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України потрібно накласти арешт з метою його подальшого використання під час проведення експертних досліджень та слідчих дій, унеможливлення втрати слідів злочину.

Статтею 167 КПК України передбачено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали клопотання, з метою повноти, всебічності та неупередженого розслідування кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту майна та задоволення клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 98, 132, 167, 170173, 309, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на майно ОСОБА_4 , вилучене в ході обшуку 17.02.2026 року за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон Samsung Galaxy A13 (IMEI НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 ) із сім-картами НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 ; бездротовий маршрутизатор TP-Link TL-WR841N s/n 265.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти діб.

Виконання ухвали доручити слідчому, у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Слідчий суддя ОСОБА_1