Справа № 401/3400/24;
Провадження № 1-кп/401/127/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2026 року м.Світловодськ

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області, в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурор ОСОБА_3 ,

потерпілий ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_5 ,

захисник ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника обвинуваченого у кримінальному провадженні, відомості щодо якого 10.05.2024 внесено до ЄРДР за № 0000332 за обвинувальним актом відносно ОСОБА_5 за обвинуваченням за ч.2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Світловодського міськрайонного суду перебуває обвинувальний акт у вищевказаному кримінальному провадженні.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 подав письмове клопотання про призначення у справі комплексної медико-інженерно-транспортної експертизи. Клопотання обґрунтовано поверхневим та упередженим досудовим розслідуванням, під час якого, на думку захисту, не надано оцінки діям обох водіїв. У зв`язку з чим, вважав за необхідне на вирішення експертів поставити наступні запитання: 1. Чи могли потерпілі отримати виявлені у них після ДТП тілесні ушкодження за умови, що автомобіль KIA SPORTAGE р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_7 в момент зіткнення з автомобілем ВАЗ 21099 р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5 рухався зі швидкістю 40-50 км/год? 2. Якою була швидкість автомобіля KIA SPORTAGE р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_7 , з урахуванням пошкоджень, які отримали при зіткненні автомобілі KIA SPORTAGE р.н. НОМЕР_1 та ВАЗ 21099 р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5 .? 3. Чи могли зазначені автомобілі отримати виявлені пошкодження за умови, що автомобіль KIA SPORTAGE р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_7 рухався зі швидкістю 40-50 км/год? 4. Якою була швидкість автомобіля KIA SPORTAGE р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_7 з урахуванням того, що автомобіль ВАЗ 21099 р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5 відкинуло від місця зіткнення на відстань слідів бокового зсуву (12,3 м та 13 м)? 5. Чи міг бути автомобіль ВАЗ 21099 р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5 відкинутий від місця зіткнення на відстань слідів бокового зсуву (12,3 м та 13 м) за умови, що автомобіль KIA SPORTAGE р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_7 рухався в момент зіткнення зі швидкістю 40-50 км/год? 6. Чи роз`їхались би зазначені автомобілі за умови, що автомобіль KIA SPORTAGE р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_7 рухався зі швидкістю 40-50 км/год., автомобіль ВАЗ 21099 р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5 зі швидкістю 10-15 км/год., водій автомобіля KIA SPORTAGE ОСОБА_7 виявив автомобіль ВАЗ 21099 коли автомобіль KIA SPORTAGE перебував на відстані 55,4 м до місця зіткнення, а передній бампер автомобіля ВАЗ 21099 в цей час знаходився на відстані 6,94 м від місця зіткнення. Водій автомобіля ВАЗ 21099 виявив автомобіль KIA SPORTAGE, що рухався до нього справа, коли передній бампер автомобіля ВАЗ знаходився на відстані 5,20 метрів до місця зіткнення, а автомобіль KIA SPORTAGE в цей час знаходився на відстані 41,55 метрів до місця зіткнення? 7. Як повинні були діяти водій автомобіля KIA SPORTAGE та водій автомобіля ВАЗ 21099 у даній дорожній обстановці згідно х технічними вимогами ПДР? 8. Чи мали водії вказаних автомобілів технічну можливість запобігти зіткненню з моменту виявлення небезпеки для руху? Чи відповідали дії водіїв транспортних засобів KIA SPORTAGE та ВАЗ 21099 технічним вимогам ПДР? 9. Чи були з технічної точки зору дії водія автомобіля KIA SPORTAGE у причинному зв`язку з виникненням ДТП?

Обвинувачений ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_4 підтримали клопотання захисника.

Прокурор заперечив проти задоволення клопотання захисника з підстав його безпідставності. Зауважив, що під час досудового розслідування стороною захисту подавалось аналогічне клопотання, яке було частково задоволено слідчим. Під час досудового розслідування призначено та проведено декілька судових інженерно-транспортних експертиз, у тому числі з урахуванням вихідних даних, наданих ОСОБА_5 під час слідчого експерименту, у зв`язку з чим, відсутні причини для призначення комплексної експертизи.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження приходить висновку про відмову в задоволенні клопотання, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 242 КПК України експертиза проводиться експертом за зверненням сторони кримінального провадження або за дорученням слідчого судді чи суду, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.

Відповідно до ч. 1 ст. 332 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам за наявності підстав, передбачених ст. 242 цього Кодексу, тобто, для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження.

У силу ч. 2 ст. 332 КПК України суд має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам незалежно від наявності клопотання, якщо: 1) суду надані кілька висновків експертів, які суперечать один одному, а допит експерта не дав змови усунути виявлені суперечності; 2) під час судового розгляду виникли підстави, передбачені ч. 2 ст. 509 цього Кодексу; 3) існують достатні підстави вважати висновок експерта (експертів) необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає інші обґрунтовані сумніви в його правильності.

Суд констатує, що доводи, якими захисник обґрунтовує необхідність призначення експертизи, не вказують на наявність передбачених ч. 2 ст. 332, ч. 2 ст. 242 КПК України обставини, які є обов`язковим для призначення експертизи, та є суперечливими.

Відповідно до п. 1.2.13 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08.10.1998 (у редакції наказу № 1950/5 від 26.12.2012) (далі - Інструкція), повторною є експертиза, під час проведення якої досліджуються ті самі об`єкти і вирішуються ті самі питання, що й при проведенні первинної (попередніх) експертизи (експертиз).

Повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. В ухвалі про призначення повторної експертизи зазначаються обставини, які викликають сумніви у правильності попереднього висновку експерта. Проведення повторної експертизи може бути доручено тільки іншому експертові (п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 30.05.1997 «Про судове експертизу в кримінальних і цивільних справах»).

Обґрунтованих даних, які б свідчили про необхідність призначення повторної експертизи в клопотанні захисника не наведено.

Водночас, захисник прохав призначити комісійну медико-інженерно-транспортну експертизу, на вирішення якої поставити вищенаведені питання.

У відповідності до п. 1.2.13 Інструкції комісійною є експертиза яка проводиться двома чи більшою кількістю експертів, що мають кваліфікацію судового експерта за однією експертною спеціалізацією (фахівцями в одній галузі знань). Комісія експертів може утворюватися органом (особою), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), або керівником експертної установи.

Пунктом 1.2.11 розділу 1 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 08.01.1998 року № 53/5, визначено, що згідно з процесуальним законодавством України експертами виконуються первинні, додаткові, повторні, комісійні та комплексні експертизи. Первинною є експертиза, коли об`єкт досліджується вперше. Комплексною є експертиза, що проводиться із застосуванням спеціальних знань різних галузей науки, техніки або інших спеціальних знань (різних напрямів у межах однієї галузі знань для вирішення одного спільного (інтеграційного) завдання (питання). Аналогічне визначення міститься і у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.05.1997 року № 8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах».

Відповідно до частин 2, 3, 7, 10ст. 101 КПК України, кожна сторона кримінального провадження має право надати суду висновок експерта, який ґрунтується на його наукових, технічних або інших спеціальних знаннях. Висновок повинен ґрунтуватися на відомостях, які експерт сприймав безпосередньо або вони стали йому відомі під час дослідження матеріалів, що були надані для проведення дослідження. Експерт дає висновок від свого імені і несе за нього особисту відповідальність. Кожна сторона має право звернутися до суду з клопотанням про виклик експерта для допиту під час судового розгляду для роз`яснення чи доповнення його висновку. Незгода з висновком експерта повинна бути вмотивована. Необхідною умовою допустимості висновку експерта є дотримання процесуального порядку призначення і проведення експертизи, у тому числі має бути перевірена компетентність експерта. Експертну дослідженню можуть піддаватися лише об`єкти, котрі належним чином процесуально оформлені.

Як встановлено з клопотання сторони захисту, більшість питань на вирішення комплексної експертизи стосується швидкості руху транспортного засобу KIA SPORTAGE р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_7 та причинно-наслідкового зв`язку між порушенням ПДР вказаним водієм та ДТП.

Як встановлено, в зазначеному кримінальному провадженні, на підставі постанови органу досудового розслідування було проведено декілька судових інженерно-транспортних експертиз, у тому числі, за результатами проведеного з підозрюваним ОСОБА_5 слідчого експерименту (висновок № 1954/24-53 від 01.11.2024).

Згідно з вищевказаними висновком, встановлено, що експерт враховував швидкість руху транспортного засобу KIA SPORTAGE р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_7 , а саме: 40-50 км/год. та 100 км/год. У результаті експерт дійшов висновку, що навіть рух вказаного автомобіля з перевищенням допустимої швидкості руху не є причиною ДТП.

Відповідно до статті 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Статтею 94 КПК України визначено, що суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Пленум Верховного Суду України у постанові № 8 від 30.05.97 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» роз`яснив, що у випадках, коли в справі щодо одного й того ж предмета проведено декілька експертиз, у тому числі комплексну, комісійну, додаткову чи повторну, суд повинен дати оцінку кожному висновку з точки зору всебічності, повноти й об`єктивності експертного дослідження. Такій оцінці підлягають також окремі висновки експертів - членів комісійної чи комплексної експертизи, які не підписали спільний висновок.

Не повинна віддаватись перевага висновку експертизи лише тому, що вона проведена комісійно, повторно, експертом авторитетної установи або таким, який має більший досвід експертної роботи, тощо.

При дослідженні висновку експерта суди повинні виходити з того, що висновок експерта не має наперед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має ґрунтуватися на всебічному, повному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи у сукупності.

Як встановлено, жодних даних, які б свідчили про необґрунтованість судових інженерно-транспортних експертиз, проведених під час досудового розслідування, або таких, які б викликали сумніви в їх правильності, матеріали справи не містять. Висновки проведених експертиз є достатньо обґрунтованими, логічними та об`єктивними, надані в межах компетенції експертів, істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи не встановлено.

З огляду на викладене та, враховуючи, що у даному кримінальному провадженні вже проводилася експертиза з означених питань, досліджені інші докази, а оцінка їх висновків, показань, наданих в судовому засіданні, - є, на ряду з іншими, окремими самостійними джерелами доказів, суд не вбачає підстав для задоволення заявленого клопотання.

Також, суд наголошує, що в силу вимог ч. 1 ст. 318КПК України, судовий розгляд має бути проведений і завершений протягом розумного строку, а призначення експертизи без достатніх на те підстав призведе до невиправданої тяганини та порушення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.

Керуючись ст.ст.101, 242, 332, 350 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

постановив:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 , про призначення комплексної медико-інженерно-транспортної експертизи залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає, проте заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 КПК України.

Повний текст ухвали складено 13 березня 2026 року.

Суддя Світловодського міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1

11 березня 2026 р.