Справа № 161/4583/26
Провадження № 1-кс/161/1670/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 09 березня 2026 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Луцьку Волинської області скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області від 16.02.2026 року про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0000076 від 09.12.2024 року, -

ВСТАНОВИВ:

До Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області від 16.02.2026 року про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0000076 від 09.12.2024 року.

Заявник в скарзі зазначає, що 16.02.2026 року слідчим СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 винесено постанову про відмову у задоволенні його клопотання від 14.01.2026 року. Копію постанови отримано 26.02.2026 року звичайним поштовим відправленням. Постанова підлягає скасуванню з огляду на її незаконність та невідповідність вимогам КПК України. Стаття 221 КПК України передбачає обов`язок слідчого надати матеріали досудового розслідування на підставі письмового клопотання учасника провадження. Постанова від 16.02.2026 року: не містить конкретного переліку матеріалів, які можуть зашкодити розслідуванню; не містить мотивів, чому доступ неможливий; не аналізує зміст кожного пункту клопотання; не містить індивідуалізованого обґрунтування. Вона має формальний характер і не відповідає вимогам ст.110 КПК України. Постанова слідчого від 16.02.2026 року фактично ігнорує судові рішення та відтворює модель поведінки, яку вже визнано незаконною. Просить скасувати постанову слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області від 16.02.2026 року. Зобов`язати слідчого повторно розглянути клопотання від 14.01.2026 року з урахуванням: п.25 ч.1 ст.3 КПК України, ст.56, 221, 110 КПК України, раніше постановлених ухвал суду. Зобов`язати забезпечити йому як заявнику доступ до матеріалів кримінального провадження № 0000076 від 09.12.2024 року в обсязі, що не суперечить вимогам закону.

В судовому засіданні заявник підтримав вимоги скарги та просив її задовольнити.

Слідчий у судове засідання надала заяву про розгляд скарги у її відсутність. Просила відмовити в її задоволенні, посилаючись на ч.5 ст.40 КПК України.

Вислухавши заявника, дослідивши матеріали, якими обґрунтовуються доводи скарги слідчий суддя прийшов до наступного.

Ст. 303 КПК України передбачено перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора на досудовому провадженні, які можуть бути оскарженні.

Згідно ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.

Слідчим суддею встановлено, що СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області здійснюється досудове розслідування, в рамках кримінального провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000076 від 09.12.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.161, ч.2 ст.367 КК України.

14.01.2026 року ОСОБА_3 в рамках вказаного кримінального провадження звернувся із клопотанням до Луцького РУП ГУНП у Волинській області про надання для ознайомлення матеріали кримінального провадження № 0000076 від 09.12.2024 року, забезпечити наявність у матеріалах кримінального провадження всіх ухвал слідчих суддів, ухвалених протягом досудового розслідування, усунути порушення, допущені при наданні матеріалів кримінального провадження для ознайомлення, які перешкоджають реалізації його прав та здійснення судового контролю.

Ст. 221 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язаний за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надати їм матеріали досудового розслідування для ознайомлення, за виключенням матеріалів про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, а також тих матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню. Відмова у наданні для ознайомлення загальнодоступного документа, оригінал якого знаходиться в матеріалах досудового розслідування, не допускається.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй. (ч.2 ст. 220 КПК України).

Відповідно до ч.5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Постанова слідчого про часткову відмову у задоволенні клопотання має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема в ній має бути викладено відповіді на всі поставлені заявником питання, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Постановою слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області від 16.02.2026 року ОСОБА_4 відмовлено у задоволенні клопотання від 14.01.2026 року. Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчий зазначила, що оскільки ОСОБА_3 не являється стороною захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, підстав для надання останньому для ознайомлення матеріалів кримінального провадження на даний час відсутня.

Відповідно до ч.5 ст.40 КПК України слідчий є самостійним у своїй процесуальній діяльності та здійснює досудове розслідування незалежно від впливу будь-яких осіб. КПК не покладає на слідчого обов`язку виконувати вимоги, вказівки чи побажання учасників кримінального провадження, щодо способу організації досудового розслідування, формування матеріалів або порядку здійснення процесуальних дій, за винятком випадків, прямо передбачених законом.

Згідно ст.60 КПК України заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим.

Заявник має право:

1)Отримати від органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію;

1-1)Отримувати витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань;

2)Подавати на підтвердження своєї заяви речі і документи;

3)Отримати інформацію про закінчення досудового розслідування.

При дослідженні матеріалів кримінального провадження вбачається наступне, згідно ухвали слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 грудня 2024 року, скаргу ОСОБА_3 задоволено та зобов`язано уповноважену особу внести відповідні відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 25.11.2024 року та розпочати досудове розслідування.

09.12.2024 року відомості згідно ухвали слідчого судді від 03.12.2024 року внесено до ЄРДР за ст.161 ч.3 та ст.367 ч.2 КК України.

10 грудня 2026 року винесено постанову про доручення проведення досудового розслідування.

Слідчим неодноразово виносились постанови про відмову у визнанні потерпілим.

Вказані постанови були скасовані слідчими суддями та зобов`язано повторно розглянути клопотання.

Щодо зобов`язання слідчого забезпечити заявнику доступ до вищевказаних матеріалів кримінального провадження у повному обсязі, слідчий суддя вкотре звертає увагу заявника на те, що згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні. Слідчий суддя не може приймати рішення, котрі віднесені до компетенції органу досудового розслідування або прокурора, які є самостійними у прийнятті таких рішень, відповідно до положень ст.ст.36, 40 КПК України.

Дослідивши надані матеріали кримінального провадження№ 0000076 від 09.12.2024 року слідчий суддя зазначає, що у даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 не є особою, зазначеною у ст. 221 КПК України, але оскаржувана постанова слідчого від 16.02.2026 року про відмову у задоволенні клопотання є недостатньо вмотивованою та підлягає скасуванню.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що скаргу заявника слід задовольнити частково, а саме скасувати постанову слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області від 16.02.2026 року.

Керуючись ст. ст. 18, 110, 221, 303, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області від 16.02.2026 року про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за № 0000076 від 09.12.2024 року, - задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 від 16.02.2026 року про відмову у задоволенні клопотання, у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР за №0000076 від 09.12.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.161, ч.2 ст.367 КК України.

Зобов`язати слідчого повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 від 14.01.2026 року, в порядку, передбаченому КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1