Справа № 727/1827/26
Провадження № 1-кс/727/635/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2026 року м.Чернівці

Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши в судовому засіданні в залі суду м. Чернівці клопотання заступника начальника відділу СУ ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (матеріали кримінального провадження № 0000179 від 22.11.2024 року) відносно підозрюваної

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Анапа російської федерації, громадянки України, українки, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 190 КК України,-

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваної ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В :

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_4 . Дане клопотання погоджене із начальником відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_5 .

Посилається на те, що у жовтні 2023 року, точної дати органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 , володіючи якостями лідера, організаторськими здібностями, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення та отримання матеріальних благ, шляхом вчинення умисних корисливих злочинів, спрямованих на заволодіння чужим майном, шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), прийняв рішення про створення стійкого ієрархічного об`єднання злочинної організації, з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів заволодіння майном шляхом введення в оману та зловживання довірою громадян Республіки Казахстан.

Для досягнення злочинного умислу ОСОБА_7 розробив план, який передбачав наступне: пошук офісних приміщень, квартир призначених для розміщення в них колл-центрів, де будуть здійснювати свою діяльність члени злочинної організації; забезпечення колл-центрів засобами електронної комунікації, включаючи інформаційно-телекомунікаційні технології, програмні, програмно-апаратні засоби, інші технічні засоби і обладнання для використання останніх у вчиненні обману потерпілих та заволодіння їх коштами;пошук учасників злочинної організації, які будуть здійснювати свою злочинну діяльність у вказаних офісах та виконувати відведену їм роль у вчиненні злочину, а саме: осіб, які будуть опрацьовувати бази даних громадян Республіки Казахстан, налагоджувати комунікацію з ними шляхом здійснення переписки в месенджері «Whats App», так званих «холодників»; осіб, які будуть безпосередньо контактувати з потерпілими, представляючись співробітниками Комітету національної безпеки, так званих «мусорів»; осіб, які будуть продовжувати контакт з потерпілими представляючись працівниками Національного банку Республіки Казахстан для введення в оману потерпілих, схилення їх до перерахування наявних в них коштів, а також отримання кредитів з подальшим перерахуванням коштів на підконтрольні рахунки членів злочинної організації та інших учасників злочинної організації, так званих «клоузерів»; пошук осіб, так званих «дропів», які будуть відкривати рахунки на території Республіки Казахстан з метою переказу на них коштів потерпілих з подальшим перерахуванням коштів на підконтрольні рахунки членів злочинної організації, в тому числі криптогаманці; створення закритих від загального доступу Telegram-каналів, які є інструментами конфіденційного спілкування у месенджері Telegram, які дозволяли б доставляти інформацію іншим учасникам злочинної організації та обмінюватись нею під час вчинення злочинів; приховування діяльності злочинної організації шляхом встановлення правил конспірації при підготовці і вчиненні злочинних дій, що полягала в тому числі у зміні імен, які використовувались для обману потерпілих; визначення чіткого алгоритму дій для кожного члена злочинної організації під час контактування із потерпілими; налагодження системи навчання членів злочинної організації: «холодників», «мусорів» та «клоузерів», доведення до них єдиного алгоритму обману потерпілих; доведення до учасників злочинної організації плану злочинної діяльності та отримання їх згоди на участь у його реалізації у якості виконавців та пособників злочину; організація управління та фінансування злочинної організації та розподіл коштів від злочинної діяльності між її учасниками.

Таким чином, розробивши план та схему заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, ОСОБА_7 прийшов до висновку, що для здійснення свого злочинного задуму необхідно залучити осіб, які поділяють його незаконні інтереси, прагнуть до швидкого збагачення та спільно з ним, під його керівництвом, виявлять бажання взяти участь у діяльності даної злочинної організації.

Для реалізації свого злочинного плану, ОСОБА_7 , при невстановлених органом досудового розслідування обставинах, підшукав та залучив до участі у злочинній організації: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_4 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та інших невстановлених органом досудового розслідування осіб, отримавши від них добровільну згоду.

Взявши на себе функцію загального керівництва злочинною організацією, ОСОБА_7 , з метою забезпечення діяльності злочинної організації, особисто підібрав та відвів роль пособників довіреним особам зі свого найближчого оточення ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

В подальшому ОСОБА_7 , діючи у злочинній змові із ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , для участі у злочинній організації залучив: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_4 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та інших невстановлених органом досудового розслідування осіб.

Залучивши вказаних осіб до вчинення злочинів у складі злочинної організації, ОСОБА_7 визначив конкретні завдання злочинної організації, функції кожного співучасника, розподілив їх обов`язки та діючи спільно із ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , розробили схему заволодіння чужим майном шляхом шахрайства, яку довели до кожного із членів злочинної організації.

Схема заволодіння майном потерпілих громадян Республіки Казахстан, полягала в тому, що члени злочинної організації використовуючи платні чат-боти: « ІНФОРМАЦІЯ_2 », «Vector», « ІНФОРМАЦІЯ_3 », « ІНФОРМАЦІЯ_4 », « ІНФОРМАЦІЯ_5 », «LeasOsint» та інші, а також мережу Інтернет отримували персональні дані громадян Республіки Казахстан, а саме: прізвище, ім`я, по батькові, число місяць і рік народження, індивідуальний ідентифікаційний номер, реквізити паспорта, дані про місце проживання/реєстрації, дані про місце роботи, номера мобільних телефонів, а також відомості про діючих та колишніх керівників і працівників підприємств, установ, організацій, де працювали потерпілі.

Члени злочинної організації безпосередні виконавці були розподілені на три ланки, з яких: перша ланка це особи, так звані «холодники», на яких була покладена роль налагодження комунікації з потерпілими. З цією метою вони створювали фейкові акаунти в месенджері «Whats App» від імені керівників або працівників підприємств, установ, організацій, де працювали потерпілі, з використанням їх справжніх фото та за допомогою яких вели переписку з потерпілими. Зокрема повідомляли потерпілих про те, що на підприємстві, установі чи організації, в якій вони працюють чи працювали відбувся витік їх персональних даних, у зв`язку з цим Комітетом національної безпеки Республіки Казахстан ведеться розслідування. Повідомляли потерпілих про те, що до них буде телефонувати слідчий Комітету національної безпеки Республіки Казахстан і вони повинні з ним поспілкуватися, відповісти на всі питання, які їм будуть поставлені.

Другу ланку злочинної організації складали так звані «мусора», тобто представники правоохоронного органу, які використовуючи месенджер «Whats App» телефонували потерпілим, вводили останніх в оману, представляючись слідчим Комітету національної безпеки Республіки Казахстан (далі КНБ). Для підтвердження займаної ними посади через месенджер «Whats App» надсилали фото завідомо підроблених службових посвідчень слідчого Комітету національної безпеки РК на ім`я ОСОБА_19 , ОСОБА_20 . Під час спілкування вводили потерпілих в оману, повідомляючи про те, що Департаментом Комітету національної безпеки по місту Астана при координації органів прокуратури був перекритий канал фінансування тероризму коштами, здобутими незаконним шляхом, які в подальшому направлялися з території Республіки Казахстан в країни Близького Сходу. Зокрема відбувалися міжнародні перекази коштів на фінансування таких терористичних організацій як «Талібан» та «ІДІЛ». Також повідомляли про затримання при спробі здійснення чергового грошового переказу на користь терористичних організацій колишніх бухгалтерів підприємства, установи, організації, у яких працювали потерпілі, у яких були вилучені відповідні кошти та документи громадян Республіки Казахстан, в тому числі і документи потерпілих (індивідуальні ідентифікаційні номера, копії посвідчень з підписами, інформація фінансового характеру). З метою введення в оману потерпілих, особи, що представлялися слідчими КНБ, пропонували потерпілим звірити індивідуальний ідентифікаційний номер, надиктовуючи його потерпілим, тим самим створюючи у потерпілих уявлення та переконання про достовірність наданої ними інформації щодо витоку їх персональних даних, входячи таким чином у довіру до потерпілих. В подальшому особи, що представлялися слідчими КНБ, повідомляли потерпілих про те, що надана ними інформація є інформацією досудового розслідування, а тому в силу ст. 423 Кримінального кодексу Республіки Казахстан не підлягає розголошенню. При цьому попереджали про недопустимість її розголошення стороннім особам, знайомим, колегам, в тому числі близьким родичам.

З метою подальшого введення в оману потерпілих, так особи, що представлялися слідчими КНБ, задавали їм питання чи відкривалися ними рахунки в АТ «Нурбанк», достовірно знаючи що вони в цьому банку рахунки не відкривали. Отримавши відповідь від потерпілих про те, що вони в даному банку рахунки не відкривали, повідомляли потерпілим про те, що у вказаній банківській установі на ім`я потерпілих були відкриті рахунки, з яких відбувалися перекази коштів за кордон для фінансування тероризму.

З метою входження в довіру до потерпілих так особи, що представлялися слідчими КНБ, повідомляли потерпілим про те, що їм буде надана можливість довести свою непричетність до фінансування тероризму, для чого необхідно вчинити ряд дій, зокрема: поставити фінанси потерпілого на особливий контроль, зібрати документи, які підтверджуватимуть їх невинуватість та здійснити переоформлення усіх документів та банківських рахунків.

З метою подальшого заволодіння коштами потерпілих, так особи, що представлялися слідчими КНБ, під приводом необхідності постановлення фінансів на особливий контроль Національним банком Республіки Казахстан, з метою нібито розмежування фінансових операцій по їх рахунках, здійснених ними та здійснених зловмисниками, отримували у потерпілих інформацію про банківські установи, у яких в них наявні рахунки та інформацію про залишки коштів на таких рахунках.

Надалі так особи, що представлялися слідчими КНБ, повідомляли потерпілим про те, що на підставі наданої їм інформації формується відповідний запит до Національного банку Республіки Казахстан, після чого уповноваженим спеціалістом Національного банку безпосередньо будуть проводитись так звані «регламентні роботи», пов`язані із постановленням фінансів на особливий контроль та переоформленням документів і рахунків. При цьому залякували потерпілих про те, що у разі відмови від проведення «регламентних робіт» Національним банком Республіки Казахстан, їхні всі банківські рахунки будуть арештовані на період проведення розслідування та вони особисто зобов`язані будуть доводити свою невинуватість у судах у фінансуванні тероризму, витрачати при цьому свої кошти на отримання платної правової допомоги. Таким чином, змушували потерпілих давати свою згоду на спілкування із так званими «клоузерами», що представлялися працівниками Національного банку Республіки Казахстан.

Третьою ланкою у злочинній організації виступали так звані «клоузери», які під час спілкування з потерпілими представлялися працівниками Національного банку Республіки Казахстан, використовуючи вигадані анкетні дані, а саме: ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 та інші. А також використовували завідомо підроблені посвідчення працівників Національного банку Республіки Казахстан видані на вказані прізвища.

Так, після завершення діалогу зі слідчими Комітету національної безпеки, до розмови з потерпілими підключалися «клоузери», які вводили потерпілих в оману про те, що у зв`язку із витоком їх персональних даних без відома потерпілих були відкриті банківські рахунки, а тому потрібно перевипустити Єдиний особовий рахунок. Вводили потерпілих в оману, що Єдиний особовий рахунок внутрішньобанківський рахунок, який особа отримує один раз при першому зверненні до банківської установи, до якого прикріплюється вся інформація банківського характеру, тобто відкриті рахунки, депозити, кредити, користування тими чи іншими банківськими продуктами. Повідомляли завідомо неправдиву інформацію про те, що доступ до цього Єдиного особового рахунку надає шахраям можливість відкривати рахунки без відома потерпілих в різних банках, переказувати по них кошти, подавати заявки та отримувати від імені потерпілих кредити.

У подальшому особи, які представлялися працівниками Національного банку Республіки Казахстан, вводили потерпілих в оману, повідомляючи їм, що гроші, які є в них на рахунках в банках, потрібно переказати на так звані «безпечні рахунки», щоб унеможливити доступ до них третіх осіб. При цьому отримували від потерпілих інформацію про залишки коштів на банківських рахунках, пропонували терміново їх перевести в готівку та через термінал переказати на «безпечні рахунки» або ж з використанням мобільних додатків банку переказати на «безпечні рахунки», контрольовані членами злочинної організації, з яких в подальшому кошти знімалися невстановленими органом досудового розслідування особами, так званими «дропами», переказувалися на рахунки та криптогаманці членів злочинної організації та розподілялися між ними.

Особи, які представлялися працівниками Національного банку Республіки Казахстан, під час спілкування отримували інформацію про наявні в потерпілих заощадження в готівці. В подальшому переконували потерпілих про необхідність так званого «декларування» цих коштів, шляхом переказу на так звані «безпечні рахунки». Необхідність таких дій пояснювали тим, що Комітетом національної безпеки Республіки Казахстан проводиться розслідування, під час якого можливе проведення в них вдома обшуків. Якщо ж під час обшуку буде виявлено готівку, зокрема в іноземній валюті, то вона буде конфіскована.

Також під час спілкування з потерпілими, особи, які представлялися працівниками Національного банку, вводили потерпілих в оману з приводу того, що відповідно до інформації технічного відділу Національного банку, зловмисники від імені потерпілих подали заявки на отримання кредитів. При цьому роз`яснювали потерпілим, що для попередження видачі зловмисникам кредитів, їм необхідно одержати такі ж кредити самостійно, тим самим вичерпати свій «кредитний потенціал», тобто максимальну суму коштів, яку банк може видати в якості кредиту одній людині та у такий спосіб убезпечити себе від отримання на їх ім`я кредитів третіми особами. Водночас зазначали, що отримані таким чином кредитні кошти потерпілі також повинні перерахувати на «безпечні рахунки». Після самостійного перерахування потерпілими коштів на реквізити так званих «безпечних рахунків», контрольованих членами злочинної організації, з яких в подальшому кошти знімалися невстановленими органом досудового розслідування особами - «дропами», переказувалися на рахунки та криптогаманці членів злочинної організації та розподілялися між ними.

ОСОБА_7 була розроблена та погоджена із іншими членами злочинної організації чітка системи розподілу коштів від злочинної діяльності, тобто коштів здобутих в результаті вчинення шахрайств відносно громадян Республіки Казахстан. Так, кожен член злочинної організації «холодники», «мусора» та «клоузери» отримували заробітну плату, яка виплачувалася щотижня та не залежала від результатів роботи конкретної особи, а залежала від загального результату. З метою конспірації, члени злочинної організації називали цю винагороду «на хід ноги». Окрім цього, у результаті успішного вчинення шахрайства відносно громадян Республіки Казахстан, кожен член злочинної організації, який брав безпосередню участь, отримував винагороду від суми якою вдалося незаконно заволодіти за вирахуванням витрат на «дропів», яка становила до 25 %. Зокрема, так звані «холодники» отримували винагороду в розмірі 4%, «мусора» - 6%, «клоузери» - 7 %. У випадку поєднання функцій «холодника», «мусора», «клоузера», відсотки додавалися. Залишок коштів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 витрачали на утримання колл-центру та інші потреби для забезпечення безперебійної роботи, а решту коштів розподіляли між собою та привласнювали.

Зазначена система виплати винагороди «холодників», «мусорів» та «клоузерів» стимулювала учасників злочинної організації до подальшого розвитку, кар`єрного росту з метою отримання більшого прибутку.

Під час вчинення кримінальних правопорушень, для конспірації своїх дій з метою попередження їх викриття правоохоронними органами, члени злочинної організації використовували у своїй діяльності месенджері «Whats App», «Telegram», які були зареєстровані за абонентськими номерами телефонів українських операторів мобільного зв`язку та іноземних операторів мобільного зв`язку, постійно змінюючи їх. Для зручної та швидкої комунікації між собою, а також здійснення контролю за діяльністю всіх членів злочинної організації були створені різні закриті групи у месенджері «Telegram», а саме: «База», «Трубки мусора», «Передачи», «full cash$$$», «$full cash глаз Б.$», «$full cash закрыв$», «Трубки закрыв», «Глаз хакера», «Супер лиды» та інші.

З метою конспірації своєї діяльності члени злочинної організації, під час спілкування, в тому числі у закритих групах в месенджерах, використовували вигадані прізвиська, зокрема: ОСОБА_7 « ОСОБА_29 »; ОСОБА_8 « ОСОБА_30 »; ОСОБА_9 « ОСОБА_31 »; ОСОБА_10 - «Тьома»; ОСОБА_12 « ОСОБА_32 », « ОСОБА_33 »; ОСОБА_13 «Снайпер»; ОСОБА_11 « ОСОБА_34 »; ОСОБА_17 « ОСОБА_35 »; ОСОБА_18 - «Пентагон», ОСОБА_15 « ОСОБА_36 », ОСОБА_4 « ОСОБА_37 », ОСОБА_14 « ОСОБА_38 », ОСОБА_16 « ОСОБА_39 », а також інші члени злочинної організації: « ОСОБА_40 », «Бизнес» та інші.

Знову ж таки під час вчинення кримінальних правопорушень, з метою конспірації своєї діяльності члени злочинної організації, у месенджерах використовували різні нікнейми, а саме: ОСОБА_10 «ТТ», « ОСОБА_41 »; ОСОБА_9 - «Doom»; ОСОБА_12 - «Alik», «$ ОСОБА_42 », « ОСОБА_43 », «Глеб»; ОСОБА_13 - «$V», « ОСОБА_44 », « ОСОБА_45 »; ОСОБА_11 - «GG», « ОСОБА_46 », « ОСОБА_34 »; ОСОБА_17 « ОСОБА_47 », « ОСОБА_35 »; ОСОБА_18 « ОСОБА_48 », « ОСОБА_49 »; ОСОБА_15 - « ОСОБА_50 », « ОСОБА_51 », « ОСОБА_52 », « ОСОБА_36 »; ОСОБА_4 « ОСОБА_53 », « ОСОБА_54 », « ОСОБА_55 », « ІНФОРМАЦІЯ_6 »; ОСОБА_14 - «Henixit», « ОСОБА_38 », «Erlan»; ОСОБА_56 - «Courage», «Кр», а також інші члени злочинної організації: «Лысый», «Лысый.2)))», «Айк», «Хуизит», «Yanko», «Боллис», « ОСОБА_57 », «Яна», «Димон», «Golandets Бизнек» та інші.

Під час вчинення кримінальних правопорушень членами злочинної організації активно використовувався штучний інтелект « ІНФОРМАЦІЯ_7 », зокрема для здійснення перекладу переписки розмови громадян Республіки Казахстан, які не володіли російською мовою, з казахської на російську мову.

Зорганізувавшись у внутрішньо й зовнішньо стійке ієрархічне об`єднання, метою діяльності якого є незаконне збагачення та отримання матеріальних благ, шляхом вчинення корисливих умисних тяжких та особливо тяжких злочинів, спрямованих на заволодіння чужим майном шляхом шахрайства, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_17 , ОСОБА_13 , ОСОБА_18 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_4 та інші невстановлені органом досудового розслідування особи, маючи єдині наміри щодо вчинення злочинів, підтримуючи між собою міцні внутрішні зв`язки, встановили чіткі правила поведінки в середині ієрархічного злочинного угрупування та чіткі правила підпорядкування.

Ієрархію злочинної організації очолював ОСОБА_7 , який здійснював загальне керівництво, надавав доручення та вказівки іншим членам злочинної організації, які йому підпорядковувалися та звітували про проведену ними роботу, а саме: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

В свою чергу ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 були підпорядковані: ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_4 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та інші невстановлені органом досудового розслідування учасники злочинної організації.

Стійкість злочинної організації забезпечувалася за рахунок її стабільного складу, централізованого підпорядкування учасників, єдиних для всіх правил поведінки, чіткого дотримання схеми вчинення шахрайства та розподілу ролей між її членами, тривалого періоду діяльності.

У відповідності із розробленим планом злочинної діяльності, функції та завдання кожного члена злочинної організації розподілені наступним чином: ОСОБА_4 , ОСОБА_16 , приєдналися до злочинної організації у невстановлений органом досудового розслідування час, але не пізніше 08.10.2024 та виконували роль безпосередніх виконавців у злочинній організації, зокрема роль «холодників», а саме здійснювали пошук персональних даних громадян Республіки Казахстан, налагоджували з ними комунікацію, шляхом переписок у месенджері «Whats App» від імені керівників підприємств, установ, організацій в яких вони працювали, вводячи в оману про витік персональних даних, проведення перевірок Комітетом національної безпеки Республіки Казахстан та повідомляли про те, що в подальшому з ними буде здійснювати діалог слідчий КНБ. В подальшому, ОСОБА_4 та ОСОБА_16 , отримавши відповідні знання і досвід інших членів злочинної організації, використовуючи можливість так званого «кар`єрного росту» почали виконувати роль «клоузера», а саме: безпосередньо вводили в оману потерпілих, представляючись працівниками Національного банку Республіки Казахстан; отримували інформацію про відкриті потерпілими банківські рахунки, залишок коштів на них; переконували потерпілих перерахувати наявні у них грошові кошти на «безпечні рахунки», надаючи при цьому номера рахунків, через які в подальшому виводилися кошти та розподілялися між членами злочинної організації; вводили в оману потерпілих щодо необхідності отримання ними кредитів та подальшого перерахування цих коштів на «безпечні рахунки», надаючи при цьому номера рахунків, через які в подальшому виводилися кошти та розподілялися між членами злочинної організації; отримували щотижневий незаконний дохід «на хід ноги» незалежно від результатів роботи, а також незаконний дохід від вчинення конкретного злочину у відсотковому співвідношенні від суми заволодіння грошовими коштами конкретного потерпілого.

Для участі у злочинній організації були залучені інші особи, невстановлені органом досудового розслідування, які зокрема окрім ролей «холодника», «мусора», «клоузера» виконували інші ролі, а саме: айтішника, тобто спеціаліста у галузі інформаційних технологій, який обслуговував програмне забезпечення, комп`ютерні мережі, роботу мобільного зв`язку; так званого «пульта», який виконував роль комунікатора між «холодниками», «мусорами», «клоузерами» та «дропами»; так званого «бухгалтера», який вів облік коштів, якими заволоділи члени злочинної організації, із зазначенням участі кожного учасника у заволодінні коштами конкретного потерпілого.

Всі члени злочинної організації були обізнані щодо протиправних цілей злочинного угрупування, виявили бажання і сприяли досягненню визначеної мети вчинення злочинів у межах відведеної кожному з учасників спеціальної ролі.

Кримінальні правопорушення, що полягали у заволодінні чужим майном потерпілих Республіки Казахстан, вчинялася з прямим умислом, тобто учасники злочинної організації усвідомлювали суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачали суспільно небезпечні наслідки та бажали їх настання, переслідуючи корисливі мотиви та мету власного збагачення за рахунок чужого майна.

Таким чином, ОСОБА_7 , діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, пов`язаних з незаконним заволодінням чужим майном шляхом обману та зловживання довірою громадян Республіки Казахстан, створив ієрархічне об`єднання злочинну організацію, до складу якої увійшли: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_4 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та інші невстановлені органом досудового розслідування особи, які зорганізувались для спільного вчинення зазначеної злочинної діяльності.

ОСОБА_4 , діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів пов`язаних з незаконним заволодінням чужим майном шляхом обману та зловживання довірою громадян Республіки Казахстан, у невстановлений органом досудового розслідування час, але не пізніше 08.10.2024, добровільно вступила та брала активну участь у злочинній організації, створеній ОСОБА_7 до складу якої також ввійшли: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_11 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та інші невстановлені органом досудового розслідування особи.

Так, члени злочинної організації до складу якої входила ОСОБА_4 , у період часу з 18.12.2024 по 19.03.2025, заволоділи грошовими коштами фізичних осіб - громадян Республіки Казахстан в сумі 24 590 000 теньге, що згідно курсу НБУ становить 2 095 151,87 грн, саме: ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , ОСОБА_60 , ОСОБА_61 , ОСОБА_62 , ОСОБА_63 , ОСОБА_64 , ОСОБА_65 , ОСОБА_66

22.11.2024 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000179 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України.

22.09.2025 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000649 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255 КК України.

22.09.2025 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000650 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 255 КК України.

22.09.2025 матеріали кримінальних проваджень №№ 0000179, 0000649, 0000650 об`єднані в одне провадження.

17.12.2025 слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Чернівці строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000179 продовжено до 23.03.2026.

02.02.2026 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000037 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 190 КК України.

03.02.2026 матеріали кримінальних проваджень № 0000179 та № 0000037 об`єднані в одне провадження.

05.02.2026 ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 255; ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 190; ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 190 КК України.

05.02.2026 о 10:26 год ОСОБА_4 затримана у порядку ст. 208 КПК України.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення у вчиненні якого підозрюється.

Просить застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, з підстав викладених в ньому.

Підозрювана та захисник в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, просили застосувати до підозрюваної запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

Ознайомившись з клопотанням та доказами, якими воно обґрунтовується, заслухавши думку прокурора, захисника, пояснення підозрюваної, приходжу до наступних висновків.

Встановлено, що 22.11.2024 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000179 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України.

22.09.2025 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000649 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255 КК України.

22.09.2025 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000650 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 255 КК України.

22.09.2025 року матеріали кримінальних проваджень №№ 0000179, 0000649, 0000650 об`єднані в одне провадження.

23.09.2025 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 190 КК України.

23.09.2025 року ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255 КК України, ч.ч. 4,5 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 190 КК України.

23.09.2025 року ОСОБА_17 , ОСОБА_18 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 190 КК України.

12.11.2025 року строк досудового розслідування заступником керівника Чернівецької обласної прокуратури продовжено до трьох місяців, тобто до 23.12.2025 року.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 17 грудня 2025 року строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжений до шести місяців, тобто до 23.03.2026 року.

02.02.2026 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000037 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 190 КК України.

03.02.2026 року матеріали кримінальних проваджень № 0000179 та № 0000037 об`єднані в одне провадження.

З протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину встановлено, що ОСОБА_4 була затримана о 10 год. 26 хв. 05.02.2026 року.

05.02.2026 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 190 КК України.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні ряду особливо тяжких кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років.

Відповідно до ч.2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжних заходів є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, зокрема: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Згідно ст.183 ч.1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Метою і підставою тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Зокрема при розгляді клопотання суд оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням конкретних обставин справи.

Також, зважаючи на практику Європейського суду, враховую, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Крім цього, враховуючи практику Європейського суду та положення ч.1 ст. 178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Вважаю, що слідчим у клопотанні, доданих документах та прокурором в судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 190 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вказана позиція відображена, зокрема й в рішенні Суду від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства».

Так, з матеріалів доданих до клопотання, вбачається, що зазначені у клопотанні обставини підозри ОСОБА_4 можуть мати місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних та доказів.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, тому слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_4 до вчинення злочинів, підозра у яких їй повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Також вважаю, що слідчим в клопотанні та прокурором в судовому засіданні доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів передбачених ч.1 ст.176 КПК України не може запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам передбаченим ст. 177 КПК України, а тому підозрюваній ОСОБА_4 слід застосувати міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також суд бере до уваги те, що ОСОБА_4 в умовах воєнного стану підозрюється у вчиненні ряду особливо тяжких кримінальних правопорушень проти громадської безпеки та проти власності та участь у злочинній організації, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років, заволоділи майном 9 потерпілих на суму 2 095 151,87 грн., не працює та не вчиться, не має доходів, їй відомі обставини кримінального провадження, вона знайома зі свідками та іншими підозрюваними в даному кримінальному провадженні, а тому існують ризики, що підозрювана, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється.

Згідно з п. 4 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України;

Беручи до уваги з`ясовані судом обставини, вважаю за необхідне на підставі п.4 ч. 4 ст. 183 КПК України не визначити розмір застави.

Відповідно до ч.1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній Установі «Чернівецький слідчий ізолятор» до 23 березня 2026 року, без визначення розміру застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом 5 днів.

Слідчий суддя: ОСОБА_1