справа № 619/860/26
провадження № 1-кс/619/117/26
УХВАЛА

іменем України

13 лютого 2026 року м. Дергачі

Слідчий суддя Дергачівського районного суду Харківської області ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 000004 від 14 січня 2026року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України,

встановив:

Прокурор Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 000004 від 14 січня 2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що на адресу Дергачівської окружної прокуратури Харківської області надійшла заява ОСОБА_5 про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_6 , який вимагає від нього неправомірну вигоду за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави.

Під час досудового розслідування процесуальним керівником надано доручення співробітникам Управління СБУ в Харківській області про проведення слідчих (розшукових) дій у порядку ст. 36 КПК України, щодо встановлення осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення.

В ході виконання доручення встановлено анкетні данні особи, яка за грошову винагороду обіцяє оформити медичні документи для отримання другої групи інвалідності та здійснити вплив на посадових осіб ТЦК та СП за безперешкодне оновлення даних, а саме ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , користується автомобілем Skoda Octavia Scout, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить йому на праві власності.

Ухвалою слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 10.02.2026 надано дозвіл учасникам слідчої групи у кримінальному провадженні на проведення обшуку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , яка належить на праві сумісної власності ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , де фактично на даний час проживає ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення та відшукання предметів, знарядь та інших речових доказів, а також встановлення фактичних відомостей щодо вищевказаних протиправних дій, 11 лютого 2026 року слідчою СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_10 , на підставі зазначеної вище ухвали суду, проведено обшук квартири за адресою: АДРЕСА_3 , в ході якого виявлено та вилучено:

- предмети ззовні схожі на гільзи у кількості 6 одиниць, поміщено до полімерного сейф-пакету НПУ № NPU5327090;

- предмети ззовні схожі на гільзи у кількості 17 одиниць, поміщено до полімерного сейф-пакету НПУ № NPU5327089;

- предмети ззовні схожі на боєприпаси у кількості 42 одиниць, поміщено до полімерного сейф-пакету НПУ № NPU5327087 ;

- предмети ззовні схожі на боєприпаси у кількості 80 одиниць, поміщено до полімерного сейф-пакету НПУ № NPU5327088;

- предмети ззовні схожі на боєприпаси у кількості 359 одиниць, поміщено до полімерного сейф-пакету НПУ № RAW 0010963;

- предмети ззовні схожі на боєприпаси у кількості 231 одиниць, поміщено до полімерного сейф-пакету НПУ № RAW0010964.

Постановою слідчого СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області від 12.02.2026, вказані вище предметивизнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Відповідно до положень ст. ст. 167-169 КПК України вищезазначені предмети є тимчасово вилученим майном.

Прокурором у кримінальному провадженні до слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області було подано клопотання про арешт вищевказаного майна.

В клопотанні прокурор зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 167, ст. 170 КПК України, є достатні підстави вважати, що вилучене майно є предметом кримінального правопорушення та є речовими доказами у кримінальному провадженні.

Метою накладання арешту на вищезазначене майно є збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження, для забезпечення кримінального провадження, зокрема необхідність їх використання в ході досудового розслідування в якості доказів, для призначення судових експертиз та проведення інших слідчих (розшукових) дій.

Оскільки вищевказане майно зберігає на собі сліди кримінального правопорушення і є речовими доказами по справі, посилаючись на положення ст.ст. 36, 167-174 КПК України, прокурор просить накласти арешт на зазначене вище майно, яке було тимчасово вилучене під час обшуку, з метою забезпечення збереження речових доказів, проведення судових експертиз та яке може бути використане, як доказ у кримінальному провадженні.

В судовому засіданні прокурор Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 підтримав клопотання, просив його задовольнити.

Представник власника майна - адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти арешту тимчасово вилученого майна, при цьому зазначив, що він був присутнім при проведенні обшуку за місцем мешкання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до талону повідомлення № 031 про декларування вогнепальної зброї і боєприпасів, який отриманий 13.10.2025 в Харківському РУП № 3, де зазначено декларування патронів у кількості 500 штук, калібр 5,45 мм. Стосовно гумових куль, вилучених за місцем мешкання ОСОБА_6 , також у даної особи є дозвіл на гумовий пістолет та вилучені кулі, щодо гільз, то вони ніякого відношення до справи не мають. Просив суд тимчасове вилучене майно повернути власнику.

Відповідно до ч. 1 статті 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого (а у визначених законом випадках дізнавача) та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя, заслухавши учасників справи, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, доводів сторін кримінального провадження, оцінивши в сукупності всі обставини, дійшов висновку про задоволення клопотання з таких підстав.

Слідчим суддею встановлено, що у даному кримінальному провадженні майно було вилучено під час обшуку 11.02.2026, а клопотання про накладення арешту на майно було скеровано до суду на наступний день 12.02.2026, тобто у строк, визначений ч. 5 ст. 171 КПК України - протягом 48 годин після вилучення майна.

З огляду на викладене, строки звернення з клопотанням про арешт майна, прокурором дотримані.

З матеріалів клопотання вбачається, що СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000004 від 14 січня 2026 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий має правооглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України, а саме, п. 1, п. 3, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей та документів, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: відшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Із наданих суду матеріалів вбачається, що11 лютого 2026 року слідчою СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_10 проведено обшук, на підставі ухвали слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 10.02.2026 (справа № 619/860/26), квартири за адресою: АДРЕСА_3 ,

Під час обшуку було виявлено та вилучено: - предмети ззовні схожі на гільзи у кількості 6 одиниць, поміщено до полімерного сейф-пакету НПУ № NPU5327090; -предмети ззовні схожі на гільзи у кількості 17 одиниць, поміщено до полімерного сейф-пакету НПУ № NPU5327089; - предмети ззовні схожі на боєприпаси у кількості 42 одиниць, поміщено до полімерного сейф-пакету НПУ № NPU5327087 ; - предмети ззовні схожі на боєприпаси у кількості 80 одиниць, поміщено до полімерного сейф-пакету НПУ № NPU5327088; - предмети ззовні схожі на боєприпаси у кількості 359 одиниць, поміщено до полімерного сейф-пакету НПУ № RAW 0010963; - предмети ззовні схожі на боєприпаси у кількості 231 одиниць, поміщено до полімерного сейф-пакету НПУ № RAW0010964.

Постановою слідчого СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області від 12.02.2026, виявлене та вилучене майно було визнано речовими доказами по кримінальному провадженню № 000004 від 14.01.2026, місце зберігання яких визначено камеру зберігання речових доказів ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області.

У відповідності до вимог до ч. 2 ст. 168 КПК, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

За викладеного, майно вилучене під час обшуку вважається тимчасово вилученим майном.

Статтею 168 КПК України встановлено, що факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом. Після тимчасового вилучення майна уповноважена службова особа зобов`язана забезпечити схоронність такого майна в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Вилучені предмети, на які просить накласти арешт прокурор, відповідають критеріям речових доказів, відповідно до ст. 98 КПК України, оскільки існує сукупність підстав і підозр вважати, що дані об`єкти можуть бути предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, окрім інших, ці предмети 12.02.2026 постановою слідчого, було визнано речовими доказами у зазначеному кримінальному провадженні.

З метою забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, знищення, відчуження, а також, з метою забезпечення проведення відповідних експертних досліджень, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт, з тимчасовим позбавленням права заборони відчуження, розпорядження та користування на вказане вище майно, яке було вилучено, в межах строку досудового розслідування, абоухвалення відповідного судового рішення або рішення слідчого судді, оскільки вилучені дані предмети, можуть мати певний зв`язок з розслідуваним кримінальним правопорушенням.

На даному етапі кримінального провадження не надано доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, і потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання в права та інтереси власника майна, з метою забезпечення кримінального провадження. Менш обтяжливий спосіб арешту майна, на думку слідчого судді, призведе до неможливості збереження речових доказів та може призвести до їх приховування, пошкодження, знищення, відчуження або до настання інших наслідків, які можуть перешкодити повному, швидкому та неупередженому розслідуванню.

Відповідно до статті 175 Кримінального процесуального кодексу України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим (дізнавачем), прокурором, на яких також покладається обов`язок визначення місця зберігання тимчасово вилученого майна.

Оскільки в матеріалах клопотання міститься достатньо відомостей про факт вчинення кримінального правопорушення та наявність підстав вважати тимчасово вилучене майно доказами в кримінальному провадженні, обмеження права власності на це майно, на думку суду, є розумним і співмірним завданням кримінального провадження.

Відповідно до Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої спільним Наказом МВС України, Генеральної Прокуратури України, ДПА України, СБУ, Верховного Суду України, ДСА України від 27.08.2010 року, обов`язок по визначенню місця зберігання арештованого майна покладається на слідчого (дізнавача), в провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Крім того, суд звертає увагу, що захід забезпечення кримінального провадження є тимчасовим, його межі у часі окреслені строками досудового розслідування, які в свою чергу чітко регламентуються нормами статті 219 КПК України, а крім того слідчий суддя роз`яснює, якщо в подальшому відпаде потреба в застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, власник майна або його представник може звернутись до слідчого судді, в порядку статті 174 КПК України з клопотанням про скасування арешту майна.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 98, 131, 132, 169-173, 175, 309, 310, 395 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

Клопотання прокурора Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт в рамках кримінального провадження № 000004 від 14 січня 2026року на тимчасово вилучене майно, яке було виявлено та вилучено 11 лютого 2026 року під час обшуку приміщення житлової квартири за адресою: АДРЕСА_3 , а саме:

1.предмети ззовні схожі на гільзи у кількості 6 одиниць, які поміщено до полімерного сейф-пакету НПУ № NPU5327090;

2.предмети ззовні схожі на гільзи у кількості 17 одиниць, які поміщено до полімерного сейф-пакету НПУ № NPU5327089;

3.предмети ззовні схожі на боєприпаси у кількості 42 одиниці, які поміщено до полімерного сейф-пакету НПУ № NPU5327087;

4.предмети ззовні схожі на боєприпаси у кількості 80 одиниць, які поміщено до полімерного сейф-пакету НПУ № NPU5327088;

5.предмети ззовні схожі на боєприпаси у кількості 359 одиниць, які поміщено до полімерного сейф-пакету НПУ № RAW 0010963;

6.предмети ззовні схожі на боєприпаси у кількості 231 одиниць, які поміщено до полімерного сейф-пакету НПУ № RAW0010964, який полягає у забороні відчуження, розпорядження та користування даним майном, в межах строку досудового розслідування, абоухвалення відповідного судового рішення або рішення слідчого судді.

Зберігання арештованого майна здійснювати відповідно до «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», затвердженого Постановою КМ України № 1104 від 19.11.2012.

Уповноваженим службовим особам, для досягнення цілей кримінального провадження дозволити користування та розпорядження зазначеним майном.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали негайно після її оголошення вручити слідчому, прокурору та особам, щодо майна яких вирішувалося питання про арешт.

У разі відсутності вищевказаних осіб під час оголошення судового рішення, його копію надіслати таким особам не пізніше наступного робочого дня.

Виконання ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження, контроль за виконанням покласти на прокурора Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 .

Роз`яснити положення, які закріплені в ч. 1 ст. 174 КПК України, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали оголошено в приміщенні Дергачівського районного суду Харківської області 16 лютого 2026 року о 09 годині 30 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1