УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2026 Справа №607/2914/26 Провадження №1-кс/607/1233/2026

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання прокурора відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0000649 від 02.09.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.209, ч.2 ст.190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

09 лютого 2026 року прокурор відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000649 від 02.09.2025, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.209, ч.2 ст.190 КК України, про накладення арешту на майно, яке було вилучено 06.02.2026 під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки «iPhone 17 Pro Max», ІМЕІ1: НОМЕР_1 із сім карткою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_2 ; банківські картки, а саме: «Райффайзен Банк» № НОМЕР_3 , АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_4 , «Пумб» № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , «Монобанк» № НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 ; грошові кошти в сумі 5 000 доларів США та 500 Євро; два упакування Е-sim «Водафон» № 951, №951, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування.

Подане клопотання мотивоване тим, що групою слідчих слідчого управління ГУНП в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000649 від 02.09.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 209, ч. 2 ст. 190 КК України.

Встановлено, що на території України діє злочинна група, яка за попередньою змовою систематично вчиняє злочини, пов?язані із заволодінням коштами громадян шляхом обману та зловживання довірою. Крім того, учасники групи займаються відмиванням незаконно отриманих коштів шляхом проведення фінансових операцій. Під час проведення слідчих дій з?ясовано, що учасники злочинної групи здійснюють телефонні дзвінки потерпілим під час яких представлялися помічниками «екстрасенсів», або іншими вигаданими особами, які нібито наділеними надприродними здібностями, та вводячи потерпілих в оману спонукають придбати у них так звані «магічні» товари. Потерпілі у свою чергу, сприймаючи надану учасниками групи інформацію, як достовірну щодо придбання товарів, які нібито мають магічний ефект та здатність допомогти у вирішенні їхніх життєвих проблем, погоджуються на здійснення покупки та отримують через ТОВ «Нова Пошта» товари, за які сплачують грошові кошти у сумі визначеною злочинною групою.

Окрім цього встановлено, що учасники зазначеної групи у телефонному режимі, представляючись лікарями, реалізовують на території України через логістичну компанію ТОВ «Нова Пошта» біологічно-активні добавки (БАДи) під виглядом лікарських засобів.

06.02.2026 під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «iPnone 11», IMEI1: НОМЕР_9 ; мобільний телефон марки мобільний телефон марки «iPhone 17 Pro Max», ІМЕІ1: НОМЕР_1 із сім карткою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_2 ; банківські картки, а саме: «Райффайзен Банк» № НОМЕР_3 , АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_4 , «Пумб» № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , «Монобанк» № НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 ; грошові кошти в сумі 5 000 доларів США та 500 Євро; два упакування Е-sim «Водафон» №951, №951. Вказане майно 06.02.2026 визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 190 КК України, за вчинення даного злочину передбачено покарання у виді штрафу від трьох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк від одного до двох років, або обмеження волі на строк до п?яти років, або позбавлення волі на строк до трьох років. Також згідно ч. 1 ст. 209 КК України, за вчинення даного злочину передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до двох років та з конфіскацією майна.

Враховуючи вищевикладене, зокрема те, що вилучене під час обшуку майно було знаряддям вчинення кримінальних правопорушень, зберегло на собі його сліди, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, по них необхідно провести ряд слідчих дій та судових експертиз, з метою збереження речових доказів, ініціатор клопотання просить задовольнити клопотання та накласти арешт на вищевказане майно.

Прокурор Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, хоча про день та час розгляду клопотання був повідомлений належним чином.

Володілець майна ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилася, хоча про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином у встановленому КПК України порядку.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Таким чином слідчий суддя вважає, що розгляд клопотання слід здійснювати без участі осіб, які не з`явилися, хоча про день та час розгляду клопотання були повідомлені належним чином.

Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Також у відповідності до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Частиною другою цієї статті визначено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення.

Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних прийшов до висновку, що надані суду матеріали є достатніми для застосування у даному кримінальному провадженні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Так, в судовому засіданні встановлено, що слідчими СУ ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000649 від 02.09.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.209, ч.2 ст.190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 лютого 2026 року надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , а саме в квартирі АДРЕСА_2 , що на праві власності належить ОСОБА_5 , в ході якого 06.02.2026 було вилучено: мобільний телефон марки «iPnone 11», IMEI1: НОМЕР_9 ; мобільний телефон марки мобільний телефон марки «iPhone 17 Pro Max», ІМЕІ1: НОМЕР_1 із сім карткою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_2 ; банківські картки, а саме: «Райффайзен Банк» № НОМЕР_3 , АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_4 , «Пумб» № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , «Монобанк» № НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 ; грошові кошти в сумі 5 000 доларів США та 500 Євро; два упакування Е-sim «Водафон» №951, №951.

У клопотанні прокурора наведено відомості про обставини вчинення кримінальних правопорушень, які в сукупності з доданими матеріалами кримінального провадження дають слідчому судді підстави дійти висновку, про вчинення вказаного кримінального правопорушення, що підтверджується долученими до клопотання доказами: витягом з ЄРДР №0000649 від 02.09.2025, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.209, ч.2 ст.190 КК України; протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 29.10.2025 ОСОБА_6 ; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_6 від 29.10.2025; протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 22.01.2026 ОСОБА_7 ; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 від 22.01.2026; протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 21.01.2026 ОСОБА_8 ; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 від 21.01.2026; протоколом про хід проведення негласної слідчої дії зняття інформації з електронних комунікацій від 26.01.2026; протоколом обшуку від 06.02.2026; іншими долученими до клопотання матеріалами.

Як вбачається із клопотання, прокурор просить накласти арешт на майно, яке було вилучено під час санкціонованого обшуку 06.02.2026 за адресою АДРЕСА_3 , з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні та проведення усіх необхідних експертиз, інших слідчих дій.

06 лютого 2026 року постановою старшого слідчого відділу розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 вищевказане майно, яке було вилучено в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_3 , та належить ОСОБА_4 , визнано речовими доказами.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, що передбачено п. 1 ч.2 ст.170 КПК України.

Правилами ч.3 ст.170 КПК України передбачено, що в такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У статті 98 КПК України визначені такі критерії щодо речових доказів: матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони місять ознаки, зазначені у частині першій цієї статті.

Так, у клопотанні наведені відомості про обставини вчинення кримінальних правопорушень, які в сукупності з доданими матеріалами кримінального провадження дають слідчому судді підстави дійти висновку, що було вчинено вказані кримінальні правопорушення, що підтверджується долученими до клопотання доказами.

Крім цього, стороною кримінального провадження, яка звернулась з клопотанням, доведено наявність достатніх підстав вважати, що зазначене у клопотанні майно є речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки могли зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи, що вилучене під час проведення обшуку майно, належить до категорії майна, що має значення речового доказу у даному кримінальному провадженні, відповідає критеріям зазначеним у ч.1 ст.98, п.1 ч.2, ч.3 ст.170 КПК України, а тому є необхідність у накладені арешту на таке з метою збереження речових доказів до з`ясування всіх обставин кримінального провадження.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини під поняттям необхідності слід розуміти, що втручання відповідає нагальній суспільній необхідності та що воно пропорційне з правомірною метою, яку планується досягти (п.67 справи «ОЛССОН (OLSSON) проти Швеції», п.44 справи «Камензинд проти Швейцарії»).

Негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна слідчим суддею не встановлено. Отже, накладення арешту на вилучені під час обшуку, мобільний телефон марки «iPnone 11», IMEI1: НОМЕР_9 ; мобільний телефон марки мобільний телефон марки «iPhone 17 Pro Max», ІМЕІ1: НОМЕР_1 із сім карткою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_2 ; банківські картки, а саме: «Райффайзен Банк» № НОМЕР_3 , АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_4 , «Пумб» № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , «Монобанк» № НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 ; грошові кошти в сумі 5 000 доларів США та 500 Євро; два упакування Е-sim «Водафон» №951, №951, відповідає співвідношенню критерію розумності та співрозмірності обмеження права власності та завдань кримінального провадження, з огляду на те, що вказане майно може бути використане, як доказ для встановлення обставин у кримінальному провадженні, зокрема задля проведення усіх необхідних експертиз, інших слідчих дій, для встановлення усіх обставин справи.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вилучене 06.02.2026 під час обшуку майно.

Керуючись ст.ст. 98, 167, 170, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0000649 від 02.09.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.209, ч.2 ст.190 КК України - задовольнити.

Накласти арешт, шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження, на вилучене 06.02.2026 під час проведення обшуку майно, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки «iPhone 17 Pro Max», ІМЕІ1: НОМЕР_1 із сім карткою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_2 ; банківські картки, а саме: «Райффайзен Банк» № НОМЕР_3 , АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_4 , «Пумб» № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , «Монобанк» № НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 ; грошові кошти в сумі 5 000 доларів США та 500 Євро; два упакування Е-sim «Водафон» № 951, №951, що належить ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Копію ухвали надіслати власникам майна.

Роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, особи, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1