УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2026 року

м. Київ

справа № 456/2045/22

провадження № 51-5545 км 24

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглядаючи клопотання прокурора про закриття кримінального провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 , на вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20 березня 2024 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 12 вересня 2024 року стосовно ОСОБА_7

встановив:

Вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20 березня 2024 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 4 ст. 246 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Також цим вироком задоволено цивільний позов та стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави в особі Державної екологічної інспекції у Львівській області шкоду, заподіяну кримінальним правопорушенням, в розмірі 84 836, 61 грн.

За обставин, детально викладених у вироку, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 246 КК, а саме незаконну порубку дерев у лісах та перевезення незаконно зрубаних дерев, що спричинило тяжкі наслідки, з огляду на таке.

ОСОБА_7 , працюючи раніше в Райлівському лісництві Сколівського військового лісгоспу ДП «Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат» (далі - Райлівське лісництво) та відповідно знаючи про розміщення кварталів і виділів даного лісництва, 29 листопада 2021 року (точну годину досудовим розслідуванням встановити не вдалося), перебуваючи у виділі № 4 кварталу № 24 Райлівського лісництва, що знаходиться поблизу с. Колодниця Грабовецько-Дулібівської об`єднаної сільської територіальної громади та с. Голуботів Стрийської об`єднаної міської територіальної громади Стрийського району Львівської області (далі - с. Голуботів), діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, всупереч встановленому Лісовим кодексом України порядку охорони, раціонального використання і відтворення лісових насаджень, як важливого елементу навколишнього природного середовища, в порушення ч. 1 ст. 4, ст. 16, ч. 1 ст. 17, ч. 2 ст. 24, ст. 65, п. 1 ч. 1 ст. 67, ч. 1 ст. 68, ч. 1 ст. 69 Лісового кодексу України, Порядку спеціального використання лісових ресурсів та Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 761 від 23 травня 2007 року, без спеціального дозволу на використання лісових ресурсів, за допомогою привезеної із собою бензопили (маркування та модель досудовим розслідуванням встановити не вдалося), шляхом повного відокремлення стовбура від кореня до ступеня припинення росту, здійснив незаконну порубку 6 сироростучих дерев породи «Дуб звичайний» з діаметрами пнів у корі біля шийки кореня - 32, 48, 50, 50, 55, 70 см, після чого близько 15 год 00 хв цього ж дня перевіз належним йому гужовим возом вказані незаконно зрубані ним 6 дерев до лісопильні в сусідньому селі, що знаходиться неподалік даного лісового масиву, за адресою: вул. Лесі Українки, 26, с. Голубутів, чим спричинив навколишньому природному середовищу в частині забезпечення ефективної охорони, належного захисту, раціонального використання та відтворення лісів майнову шкоду на загальну суму 84 836, 61 грн, що відповідно до п. 2 примітки до ст. 246 КК є тяжкими наслідками.

Львівський апеляційний суд ухвалою від 12 вересня 2024 рокувирок місцевого суду залишив без зміни.

Вимоги, викладені в касаційній скарзі, та узагальнені доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_6 , посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого через суворість, просив скасувати вирок місцевого суду та ухвалу суду апеляційної інстанції стосовно ОСОБА_7 , а кримінальне провадження закрити на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) у зв`язку з відсутність в діях останнього складу кримінального правопорушення.

Позиції учасників судового провадження

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 заявив клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку зі смертю засудженого ОСОБА_7 .

Мотиви Суду

Відповідно до вимог ст. 370 КПК судове рішення повинне бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Чинний КПК не містить окремого положення, яке б визначало перелік підстав для закриття касаційного провадження.

Відповідно ст. 434КПКкасаційний розгляд здійснюється згідно з правилами розгляду в суді апеляційної інстанції з урахуванням особливостей провадження в суді касаційної інстанції.

Частиною 2 ст. 403 КПКпередбачено закриття апеляційного провадження в разі відмови від апеляційної скарги особою, яка її подала, якщо немає заперечень інших осіб, які подали апеляційну скаргу, або інші скарги відсутні.

Тобто за змістом наведеної вище норми апеляційне провадження закривається у разі відсутності предмета розгляду.

Вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20 березня 2024 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 4 ст. 246 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Також цим вироком задоволено цивільний позов та стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави в особі Державної екологічної інспекції у Львівській області шкоду, заподіяну кримінальним правопорушенням, в розмірі 84 836, 61 грн.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 12 вересня 2024 року вирок місцевого суду стосовно ОСОБА_7 залишено без зміни.

Не погоджуючись із вказаними рішеннями судів попередніх інстанцій стосовно ОСОБА_7 , захисник ОСОБА_6 оскаржив їх в касаційному порядку.

Однак, як убачається зі змісту інформації, наданої командиром військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_7 під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації помер 30 червня 2025 року від отриманих поранень, отриманих внаслідок удару FPV дроном, що підтверджується наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 227 від 22 липня 2025 року.

Зазначене вище робить касаційне провадження безпредметним у зв`язку з неможливістю застосування до останнього будь-яких кримінально-правових наслідків за результатами розгляду.

Згідно із висновком щодо застосування норм права, викладеним в ухвалі об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду (далі - об`єднана палата) від 16 січня 2019 року у справі 761/33482/16-к (провадженні № 51-4744 кмо 18), у випадку смерті засудженого відкрите за його скаргою касаційне провадження підлягає закриттю, крім випадків, якщо воно, з урахуванням меж перегляду судом касаційної інстанції, визначених ст. 433 КПК, є необхідним для реабілітації померлого.

Позиція об`єднаної палати, крім іншого, полягає в тому, що смерть засудженого у більшості випадків робить касаційне провадження безпредметним, оскільки застосування до особи, яка померла, кримінально-правових наслідків діяння є неможливим. Отже, за висновком Об`єднаної палати в разі смерті засудженого касаційне провадження, як правило, підлягає закриттю.

Враховуючи, що основною тезою наведеного вище висновку об`єднаної палати є правова позиція щодо безпредметності подальшого касаційного провадження через неможливість застосування до померлої особи кримінально-правових наслідків діяння, крім випадків, пов`язаних з аспектами реабілітації засудженого, колегія суддів вважає, що аналогічний підхід має застосовуватися і до касаційної скарги захисника.

Водночас з огляду на принцип верховенства права та інші засади кримінального провадження, касаційне провадження не може бути закрито, а підлягає продовженню у випадках, якщо з урахуванням меж перегляду судом касаційної інстанції, визначених ст. 433 КПК, його здійснення буде необхідним для реабілітації засудженого, який помер, або для захисту прав, свобод чи інтересів інших осіб.

У правовій науці та правозастосовній практиці під реабілітацією особи розуміється її виправдання або закриття кримінального провадження на реабілітуючих підставах, що передбачає існування певних підстав для цього (заява близьких родичів, процесуальна діяльність захисника відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 52 КПК).

У зазначеному кримінальному провадженні таких підстав не виявлено.

Зокрема, на адресу Касаційного кримінального суду Верховного Суду найшла заява, в якій дружина ОСОБА_7 - ОСОБА_8 не наполягає на реабілітації та просить закрити кримінальне провадження у зв`язку з його смертю.

З урахуванням зазначеного Суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора про закриття кримінального провадження за касаційною скаргою захисника на судові рішення стосовно ОСОБА_7 у зв`язку зі смертю останнього.

Керуючись статтями 369, 434, 436, 441 КПК, Верховний Суд

постановив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Касаційне провадження за касаційною скаргою захисникаОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 , на вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20 березня 2024 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 12 вересня 2024 року стосовно ОСОБА_7 закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3