Справа № 456/484/26
Провадження № 1-кп/456/293/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2026 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Стрию справу на підставі обвинувального акта в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000580 від 20.11.2024,

стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця села Дуліби Стрийського району Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, стрілець 1 відділення 2 стрілецького взводу стрілецької роти 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, у військовому званні солдат, раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

за участю сторін та інших учасників кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_3 , -

встановив:

На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався нормативно-правовими актами та триває до теперішнього часу.

Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 65/2022 «Про загальну мобілізацію» ОСОБА_3 16.08.2022 призваний на військову службу за призовом під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 до лав Збройних Сил України.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 №65 від 16.08.2022 солдата ОСОБА_3 призначено на посаду старшого стрільця третього стрілецького відділення другого стрілецького взводу третьої стрілецької роти, зараховано до списків військової частини НОМЕР_2 та на всі види забезпечення.

Будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 солдат

ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Згідно ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Про введення в дію воєнного стану солдату ОСОБА_3 достеменно відомо, оскільки Указ Президента України №64/2022 оголошено за допомогою засобів масової інформації та доведено до населення країни, крім того останній призваний на військову службу саме за призовом під час мобілізації.

Згідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 2 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі за текстом Статут) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Статті 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, а також необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

24 травня 2024 року солдат ОСОБА_3 отримав направлення №740 від 24.05.2024 на медичний огляд військово лікарською комісією до ВЛК МКЛ №9 м. Запоріжжя військової частини НОМЕР_3 з метою визначення ступеня придатності до військової служби.

Однак, 29.05.2024 солдат ОСОБА_3 , діючи з прямим умислом, бажаючи тимчасово ухилитися від проходження військової служби та проводити час на власний розсуд, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків в умовах воєнного стану, без поважних причин не з`явився вчасно на службу з лікувального закладу до розташування третьої стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 (у район АДРЕСА_2 ), обов`язки військової служби не виконував, а отже у такий спосіб незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності, а службовий час проводив на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби до 07.02.2025.

Законом України «Про внесення зміни до глави XII «Прикінцеві положення» Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» щодо умов продовження військової служби під час дії воєнного стану окремим категоріям військовослужбовців» від 21 листопада 2024 року № 4087-IX встановлено, що військовослужбовцям, які самовільно залишили військові частини чи місця проходження служби або дезертирували до набрання чинності даного Закону та які добровільно прибули не пізніше 01 січня 2025 року до відповідних військових частин (місць проходження військової служби), визначених центральними органами виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють керівництво Збройними Силами України та іншими військовими формуваннями, і висловили готовність продовжити військову службу, командир (начальник) військової частини не пізніше 72 годин з дня їх прибуття до військової частини чи місця проходження служби продовжує відповідно військову службу, дію контракту, а також поновлює виплату грошового і здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення. З моменту продовження військової служби таким військовослужбовцям поновлюються пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством України.

Надалі, Верховною Радою (9-го січня 2025 року) продовжено до 01.03.2025 дію норми закону №12095 про добровільне повернення на службу для тих, хто вперше самовільно залишив військові частини - п. 7-2 Прикінцевих положень ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до Закону України № 4392-IX Про внесення змін до деяких законів України щодо порядку проходження військової служби окремими категоріями військовослужбовців під час дії воєнного стану від 30.04.2025 продовжено термін добровільного повернення на службу після першого самовільного залишення військової частини до 30.08.2025.

06 лютого 2025 року солдат ОСОБА_3 самостійно з власної ініціативи, прибув до Стрийського РУП ГУНП в Львівській області та заявив про бажання надалі проходити військову службу у лавах Національної гвардії України.

Відповідно до положень вищевказаних Законів, 07.02.2025 солдат

ОСОБА_3 продовжив проходження військової служби, та згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 №40 від 07.02.2025 зарахований до списків особового складу.

Таким чином, сержант ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України - самовільне залишення військової частини без поважних причин тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

В обґрунтування клопотання покликається на те, що відповідно до ч.5 ст. 401 КК України особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинив кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 КК України, може бути звільнений від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо він добровільно звернувся із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Згідно зі ст. 44 КК України та ст. 285 КПК України, особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності, у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Встановивши на стадії досудового розслідування підстави для звільнення від кримінальної відповідальності та отримавши згоду підозрюваного на таке звільнення, прокурор складає клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та без проведення досудового розслідування у повному обсязі надсилає його до суду.

У разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Аналогічні норми викладені у пункті 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005, відповідно до якої суд зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності, у разі наявності спеціальних обставин, передбачених конкретною нормою закону, якою, у даному випадку, с норма ч. 5 ст. 401 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 , у підготовчому судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопрушення визнав повністю, підтримав клопотання прокурора в повному обсязі та просить суд його задовольнити. Крім цього суду пояснив, що він уже проходить військову службу у ВЧ НОМЕР_4 .

Враховуючи позицію сторін та дослідивши матеріали кримінального провадження суд приходить такого висновку.

Дії ОСОБА_3 , кваліфіковані за ч. 5 ст. 407 КК України, як самовільне залишення військової частини без поважних причин тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Згідно вимог ст. 314 КПК України суд за результатами підготовчого судового засідання, має право закрити провадження у випадку встановлення, в тому числі підстав, передбачених ч. 2 ст. 284 КПК України. Дана норма передбачає право суду закрити кримінальне провадження, у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 288 КПК України розгляд клопотання прокурора здійснюється у присутності сторін кримінального провадження та потерпілого в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, із особливостями, встановленими цією статтею. Суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною 5статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі, а звільнену особу зобов`язує не пізніше 72 годин прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

30.08.2024 набрав чинності Закон України № 3902-IX від 20.08.2024, який передбачає можливість звільнення від кримінальної відповідальності осіб, які під час дії воєнного стану самовільно залишили військову частину, або не з`явились вчасно без поважних причин до місця служби.

Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України, Кримінального процесуального кодексу України та інших законів України щодо вдосконалення кримінальної відповідальності за злочини проти встановленого порядку несення або проходження військової служби під час дії воєнного стану» внесено зміни до окремих нормативно-правових актів, якими передбачено порядок звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.5ст.401 КК України, що особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями407,408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Крім цього, КПК України доповнено наступними змінами:

1) частину другу статті 286 доповнено абзацом другим такого змісту: «У разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим».

Враховуючи викладене, слід зауважити, що звільнення від кримінальної відповідальності військовослужбовців на підставі ч. 5 ст. 401 КК України можливе за наступних підстав: особа вчинила злочин, передбачений ст.ст.407,408 КК України під час воєнного стану вперше; особа підозрюється/обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених лише ч. 5 ст.407 та ч. 4 ст.408 КК України, тобто вчинених під час дії воєнного стану; особа добровільно звернулась до слідчого, прокурора або суду про намір повернутись до своєї військової частини або іншої; наявність письмової згоди командира відповідної військової частини на продовження проходження військової служби.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , вчинив злочин, передбачений ч.5 ст.407 КК України, під час воєнного стану вперше, що підтверджується копією вимоги про судимість від 11.11.2025.

Прокурором долучено клопотання ОСОБА_3 , про те, що він повернувся до військової частини НОМЕР_4 НГУ для продовження проходження військової служби, у зв`язку з чим просив звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України.

Командиром військової частини НОМЕР_4 НГУ надано письмову згоду на проходження ОСОБА_3 , військової служби у військовій частині НОМЕР_4 .

Суд також враховує, що з-поміж інших, завданням Кримінального кодексу України є запобігання вчиненню кримінальних правопорушень, досягнення якого, зокрема можливе без притягнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення до кримінальної відповідальності.

Звільнення від кримінальної відповідальності - це відмова держави від застосування щодо особи, котра вчинила кримінальне правопорушення, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, у порядку, встановленому Кримінально-процесуальним кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд приходить до переконання, що клопотання прокурора підлягає задоволенню та вважає за можливе звільнення ОСОБА_3 , від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.5 ст. 407 КК України, на підставі ч.5 ст.401 КК України, що, в свою чергу, відповідно до ст. 284 КПК України є підставою для закриття кримінального провадження.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази та процесуальні витрати на залучення експерта відсутні.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обирався.

Керуючись частиною 5 ст.401 КК України, статтями 284-286, 288, 314, 372 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі частини 5 ст.401 КК України.

Закрити кримінальне провадження стосовно ОСОБА_3 за частиною 5 ст. 407 КК України (внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за реєстраційним №0000580 від 20.11.2024).

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_4 після набрання даною ухвалою законної сили невідкладно поновити ОСОБА_3 на військовій службі.

Зобов`язати ОСОБА_3 не пізніше 72 годин прибути до військової частини НОМЕР_4 для продовження проходження військової служби.

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_4 повідомити Стрийський міськрайонний суд Львівської області та Львівську спеціалізовану прокуратуру у сфері оборони Західного регіону про прийняття ОСОБА_3 для проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_4 .

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом семи днів із дня її оголошення через Стрийський міськрайонний суд Львівської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст ухвали проголошений о 17.50 год. 09.03.2026

Суддя ОСОБА_1