Справа № 449/779/25
Перемишлянський районний суд Львівської області
УХВАЛА

04.03.2026 м.Перемишляни

Слідчий суддя Перемишлянського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , скаржника ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернувся до суду із скаргою на закриття кримінального провадження. Свої вимоги аргументує тим, що відповідно до витягу з ЄРДР, відділенням поліції №2 Львівського районного управлінням поліції №2 ГУНП у Львівській області зареєстроване кримінальне провадження №0000120 від 20.07.2017 року за ч.1 ст.366, ч.1 ст.377 КК України. Постановою слвдчого СВ ВП №2 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 від 26 січня 2026 р. було закрито дане кримінальне провадження, у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. Ознайомившись з вказаною постановою, ОСОБА_4 вважає, що така постанова незаконна, необгрунтована, суперечить зібраним матеріалам досудового розслідування та вимогам Закону, оскільки ОСОБА_6 , лікар-терапевт КЗ Городоцької міської ради Городоцької ЦРЛ, внесла неправдиві дані у висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції ОСОБА_7 .

Скаржник у судовому засіданні скаргу підтримав, покликаючись на мотиви викладені в тексті скарги та просив таку задоволити, на запитання суду, чому не з`являвся на допит до слідчого, повідомив що отримав із запізненням повістку, чому не зв`язувався із слідчим що допит було проведено в іншу дату, відповіді не надав.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечив, пояснив, що згідно вироку Залізничного районного суду м. Львова від 13.02.2026 року встановлено: фундаментальних порушень прав людини відповідно до статті 85 і 87 КПК України під час досудового розслідування кримінального провадження №0000120 у частині медогляду ОСОБА_7 не встановлено, сама по собі така обставина як неякісний зміст документу не є самостійною підставою для визнання доказу недопустимим, під час освідування ОСОБА_7 не тією медичному установою, яка визначалась слідчим при скеруванні направлення на огляд, будь-яких фактичних даних, які б підтверджували перебування ОСОБА_7 на час вчинення ДТП в стані сп`яніння, матеріали справи не містять, а в процесі розгляду справи сторонами не доведено та судом не здобуто, відтак, немає підстав припускати про перебування ОСОБА_7 у стані алкогольного сп`яніння 23.10.2014, а тому висновок медогляду від 23.10.2024 є допустимим доказом.

Слідчий 23.12.2025 року викликав ОСОБА_8 на допити, однак останній на них не прибув, про причини своєї неявки суд не повідомив. Вважає, що ОСОБА_8 систематично зловживає своїми процесуальними правами, що призвело до порушення з його провини розумних строків досудового розслідування цього провадження, а саме: постійне ігнорування предмету доказування у цій справі всупереч вимогам статті 91 КПК України, а саме зміщення акценту із начебто неналежного медичного огляду з боку лікарки ОСОБА_6 на усі обставини ДТП 23.10.2024 року, постійне ігнорування презумпції невинуватості всупереч вимогам статті 62 Конституції України та статті 18 КПК України (як ОСОБА_6 так і ОСОБА_7 ) у письмових клопотаннях та під допитів, станом на 23.02.2026 ОСОБА_4 подано загалом 68 письмових клопотань у порядку статті 220 КПК України більшість повторних, на які ним були отримані відповіді від прокурора і слідчого.

Вважає, що допитані свідки й об`єктивні відомості у кримінальних провадженнях №0000120 і №0000662 не підтвердили факту перебування ОСОБА_7 у стані алкогольного сп`яніння та порушення з боку лікарки ОСОБА_6 . Інструкції, що і підтверджено вироком Залізничного районного суду м. Львова від 13.02.2026. Щодо твердження Львівського апеляційного суду в ухвалі від 26.02.2024 про начебто відсутність допиту ОСОБА_8 з приводу дій ОСОБА_6 й отриманої ним через це шкоди зауважу, що у рамках досудового розслідування проведено усі можливі слідчі дії, зокрема, двічі допитано ОСОБА_8 .

Оскільки слідчий ВнП №2 повторно 26.01.2026 року закрив дане провадження на підставі пункту 2 частини 1 статті 284 КПК України з урахуванням усіх вимог ухвал Львівського апеляційного суду від 26.02.2024 і Перемишлянського районного суду Львівської області від 04.06.2025 та статті 2 і 28 КПК України, відповідно у задоволенні скарги просить відмовити.

Заслухавши сторін, оглянувши матеріали скарги та кримінального провадження, вважаю, що скарга підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України, слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч.4 ст.38 КПК України на орган досудового розслідування покладається обов`язок застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Дослідивши матеріали кримінального провадження №0000120 від 20.07.2017 року, суд встановив.

Слідчий слідчого відділу ВнП № 1 Львівського РУП № 2 ГУ НП у Львівській області внесено у ЄРДР відомості за №0000120 від 20.07.2017 року за ч.1 ст.366, ч.1 ст.377 КК України.

Постановою старшого слідчого СВ ВП №2 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 від 09 травня 2025 р. закрито кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №000120 від 19.05.2017 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 та ч.1 ст.367 КК України, у зв`язку із відсутністю події кримінального правопорушення.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 26 лютого 2024 року - ухвалу слідчого судді Городоцького районного суду Львівської області від 12 січня 2024 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову від 03 січня 2024 року про закриття кримінального провадження № 0000120 від 20.02.2017 року - скасовано. Постанову від 03 січня 2024 року про закриття кримінального провадження № 0000120 від 20.02.2017 року скасовано, а матеріали кримінального провадження направлено для продовження досудового розслідування у відділ поліції № 1 Львівського РУП № 2 ГУ НП у Львівській області.

Постановою старшого слідчого СВ ВП №2 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 від 09 травня 2025 р. - закрито кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №000120 від 19.05.2017 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 та ч.1 ст.367 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 04.06.2025 року - постанову слідчого від 09.05.2025 року скасовано з мотивів невиконання вказівок Львівського апеляційного суду від 26.02.2024 року, а саме: не допитано свідка ОСОБА_7 з приводу проходження ним медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки на момент закриття кримінального провадження останній перебував у розшуку, повторно не допитано ОСОБА_4 , як свідка щодо відомостей про медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_7 , а також не встановлено яка саме шкода завдана ОСОБА_4 лікарем-терапевтом приймального відділення КЗ ГРР Городоцька ЦРЛ ОСОБА_6 .

При огляді матеріалів кримінального провадження №0000120 від 20.07.2017 року за ч.1 ст.366, ч.1 ст.377 КК України, судом встановлено, що слідчий не усунув недоліки наведені в ухвалі слідчого судді Перемишлянського районного суду Львівської області від 04.06.2025 року, а саме: ОСОБА_4 викликався на допит на 24.12.2025 року, 25.12.2025 року та 26.12.2025 року, проте згідно повідомленням про вручення наявних при матеріалах справи, всі три повістки ОСОБА_4 отримав 10.01.2026 року, тобто він об`єктивно не міг з`явитися на 24.12.2025 року, 25.12.2025 року та 26.12.2025 року.

Згідно ч.1 ст.133 КПК України - слідчий, прокурор під час досудового розслідування має право викликати підозрюваного, свідка, потерпілого або іншого учасника кримінального провадження у встановлених цим Кодексом випадках для допиту чи участі в іншій процесуальній дії.

Відповідно до ч.9 ст.135 КПК України - особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом не пізніше ніж за три дні до дня, коли вона зобов`язана прибути за викликом. У випадку встановлення цим Кодексом строків здійснення процесуальних дій, які не дозволяють здійснити виклик у зазначений строк, особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом якнайшвидше, але в будь-якому разі з наданням їй необхідного часу для підготовки та прибуття за викликом.

Слідчий суддя встановив, що ОСОБА_4 не був вчасно повідомлений про необхідність з`явитися до слідчого СВ ВП №2 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області, оскільки повістки йому було вручено через 2 тижні після дат на які ОСОБА_4 мав з`явитися.

Вирок суду, що набрав законної сили, є письмовим доказом, який підтверджує обставини, встановлені у кримінальному провадженні, та є обов`язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій особи.

Відповідно посилання прокурора на вирок Залізничного районного суду м. Львова від 13.02.2026 року, суд не може брати до уваги, оскільки даний вирок не набрав законної сили.

Згідно положень п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, що є принципом диспозитивності розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим кодексом.

Згідно п.3 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Оцінюючи на предмет законності вказаної постанови, слідчий суддя враховує, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Суд вважає, що постанова про закриття кримінального провадження винесена передчасно, не виконано вимог ухвали слідчого судді Перемишлянського районного суду Львівської області від 04.06.20265 року, а саме в частині допиту ОСОБА_4 .

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 26, 40, 93, 220, 223, 303, 306, 307, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Скаргу задоволити.

Постанову слідчого СВ ВП №2 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_10 від 26.01.2026 року про закриття кримінального провадження внесенего до ЄРДР за №000120 від 19.05.2017 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 та ч.1 ст.367 КК України скасувати.

Матеріали кримінального провадження №000120 від 19.05.2017 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 та ч.1 ст.367 КК України скерувати до СВ ВП №2 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області для подальшого розслідування.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційно суду протягом п`яти днів з дня її винесення.

Суддя ОСОБА_1