1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/9058/25 1-кс/335/523/2026
10 лютого 2026 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
підозрюваного ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Яворницьке Запорізького району Запорізької області, громадянина України, який має середню освіту, непрацюючого, неодруженого, має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,
у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 152, ч. 2 ст. 15 ч. 6 ст. 152, ч. 6 ст. 152, ч. 6 ст. 153 КК України, -
В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що весною 2018 року, під час навчання малолітньої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у 2 класі, коли їй виповнилось 8 років, у період з 01.03.2018 по 30.05.2018, у другій половині дня (більш точні день та час вчинення кримінального правопорушення в ході проведення досудового розслідування встановити не виявилося можливим), ОСОБА_4 , який перебував за місцем їх спільного проживання у будинку АДРЕСА_1 , без добровільної згоди малолітньої ОСОБА_7 схопив її за руки та потягнув до дивану у вітальню будинку, після чого, незважаючи на відмову в здійсненні статевого акту з боку потерпілої, долаючи її фізичний опір із застосуванням своєї переважаючої фізичної сили і таким чином пригнічуючи її волю, зняв з потерпілої одяг, утримуючи її за руки, притиснув до дивану, та умисно вчинив дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням в тіло малолітньої ОСОБА_7 з використанням власних геніталій, внаслідок чого порушив її статеву недоторканість.
Крім цього, весною 2020 року, під час навчання малолітньої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у 4 класі, коли їй виповнилось 10 років, у період з 01.03.2021 по 29.05.2021, у денну пору доби (більш точні день та час вчинення кримінального правопорушення в ході проведення досудового розслідування встановити не виявилося можливим), ОСОБА_4 , який у стані алкогольного сп`яніння перебував за місцем їх спільного проживання у будинку АДРЕСА_1 , без добровільної згоди малолітньої ОСОБА_7 схопив її за руки та потягнув до дивану у вітальню будинку, після чого, незважаючи на відсутність добровільної згоди в здійсненні статевого акту з боку потерпілої, долаючи її фізичний опір із застосуванням своєї переважаючої фізичної сили та фізичного насильства і таким чином пригнічуючи її волю, зняв з потерпілої одяг, поклав її на диван, та умисно, повторно вчинив дії сексуального характеру, пов`язані зі спробою вагінального проникнення в тіло малолітньої ОСОБА_7 з використанням власних геніталій, виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але не зміг здійснити проникнення в тіло з причин, які не залежали від його волі, внаслідок стану алкогольного сп`яніння та опору потерпілої.
Крім цього, весною 2021 року, під час навчання малолітньої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у 5 класі, коли їй виповнилось 11 років, у період з 01.03.2021 по 28.05.2021 (більш точні день та час вчинення кримінального правопорушення в ході проведення досудового розслідування встановити не виявилося можливим), ОСОБА_4 , який перебував за місцем їх спільного проживання у будинку АДРЕСА_1 , без добровільної згоди малолітньої ОСОБА_7 узяв її за руку та привів до дивану у вітальню будинку, після чого, незважаючи на відсутність добровільної згоди в здійсненні статевого акту з боку потерпілої, долаючи її фізичний опір із застосуванням своєї переважаючої фізичної сили і таким чином пригнічуючи її волю, зняв з потерпілої одяг, поклав її на диван, та, утримуючи її руки, умисно, повторно вчинив дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням в тіло малолітньої ОСОБА_7 з використанням власних геніталій, внаслідок чого порушив її статеву недоторканість.
Крім цього, у період з весни 2023 року по весну 2024 року (більш точні період та час вчинення кримінального правопорушення в ході проведення досудового розслідування встановити не виявилося можливим), під час навчання малолітньої (з 31.01.2024 неповнолітньої) ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у 7 та 8 класах, коли їй виповнилось 13 років, а з 31.01.2024 14 років, ОСОБА_4 , неодноразово, у вищевказаний період часу (дати, окрім 03.08.2025, та час в ході проведення досудового розслідування встановити не виявилося можливим), знаходячись у приміщеннях житлового будинку, гаражу, у дворі на території домоволодіння АДРЕСА_1 , незважаючи на відсутність добровільної згоди в здійсненні статевих актів з боку потерпілої, долаючи її фізичний опір із застосуванням своєї переважаючої фізичної сили і таким чином пригнічуючи її волю, неодноразово, повторно вчиняв дії сексуального характеру, пов`язані із оральним та вагінальним проникненням в тіло малолітньої, а з 31.01.2024 неповнолітньої ОСОБА_7 з використанням власних геніталій та пальців рук, внаслідок чого порушив її статеву недоторканість.
Крім цього, у період з серпня 2023 року по січень 2025 року (більш точні період та час вчинення кримінального правопорушення в ході проведення досудового розслідування встановити не виявилося можливим), під час навчання малолітньої (з 31.01.2024 неповнолітньої) ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у 8 та 9 класах, коли їй виповнилось 13 років, а з 31.01.2024 14 років, ОСОБА_4 , зазвичай перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, неодноразово, знаходячись у приміщенні житлового будинку на території домоволодіння АДРЕСА_1 , незважаючи на відсутність добровільної згоди на здійснення дій сексуального характеру з боку потерпілої, долаючи її фізичний опір із застосуванням своєї переважаючої фізичної сили та фізичного насильства, що виражалось в утримуванні її рук, і таким чином пригнічуючи її волю, повторно вчиняв насильницькі дії сексуального характеру, не пов`язані із проникненням в тіло малолітньої, а з 31.01.2024 неповнолітньої ОСОБА_7 , які полягали в непристойних дотиках через верхній одяг і під одягом до її грудей, сідниць, зовнішніх статевих органів, інших частин тіла, непристойних поцілунках її грудей і інших частин тіла з метою викликання статевого збудження, унаслідок чого порушив її статеву недоторканість.
Крім цього, у період з січня 2025 року по 09 серпня 2025 року (більш точні період та час вчинення кримінального правопорушення в ході проведення досудового розслідування встановити не виявилося можливим), під час навчання неповнолітньої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у 9 класі, ОСОБА_4 , іноді перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, неодноразово, у вищевказаний період часу (дати, окрім 09.08.2025, та час в ході проведення досудового розслідування встановити не виявилося можливим), знаходячись у приміщеннях житлового будинку, літньої кухні, у дворі на території домоволодіння АДРЕСА_1 , у приміщенні недобудови, на території покинутого саду, розташованих поруч із зазначеним домоволодінням, а також на території лісосмуги, розташованої біля с. Яворницьке Запорізького району Запорізької області (в межах адміністративних кордонів Запорізької області) за географічними координатами 48.0437116, 34.8439289, а з липня 2025 року усвідомлюючи, що ОСОБА_7 перебувала у стані вагітності, незважаючи на відсутність добровільної згоди в здійсненні статевих актів з боку потерпілої, долаючи її фізичний опір із застосуванням своєї переважаючої фізичної сили і таким чином пригнічуючи її волю, неодноразово, повторно вчиняв дії сексуального характеру, пов`язані із оральним та вагінальним проникненням в тіло неповнолітньої ОСОБА_7 з використанням власних геніталій та пальців рук, внаслідок чого порушив її статеву недоторканість.
Крім цього, 11 серпня 2025 року, у період часу з 9 години 00 хвилин до 16 години 30 хвилин, ОСОБА_4 , який у стані алкогольного сп`яніння перебував за місцем свого проживання у будинку АДРЕСА_1 , достовірно знаючи, що ОСОБА_7 є неповнолітньою особою та вагітна, прийшов до її кімнати, де, незважаючи на відсутність добровільної згоди на здійснення дій сексуального характеру з боку ОСОБА_7 , долаючи активний фізичний опір потерпілої із застосуванням фізичного насильства, що виражалось у захваті та заламуванні її рук та ніг, стягуванні з ліжка, волочінні до сусідньої кімнати, нанесенні не менше шести ударів долонею по голові, і таким чином пригнічуючи волю потерпілої, повторно вчинив насильницькі дії сексуального характеру, не пов`язані із проникненням в тіло неповнолітньої ОСОБА_7 , які полягали в намаганні її поцілувати та зняти верхній одяг, непристойних дотиках через одяг і під одягом до її грудей, зовнішніх статевих органів, з метою викликання статевого збудження, унаслідок чого порушив її статеву недоторканість та спричинив їй синець на нижньому повіці правого ока, який кваліфікується як легке тілесне ушкодження.
12.08.2025 року, о 03 год. 00 хв., ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення.
Ухвалою слідчого судді Запорізького районного суду Запорізької області від 13.08.2025 відносно підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого неодноразово продовжувався ухвалами слідчого судді Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя.
Ухвалою слідчого судді Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 06.01.2026 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 продовжено по 12.02.2026 включно.
Строк тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою закінчується 12.02.2026, але на даний час наявні передбачені ст. 177 КПК України мета і підстави для подальшого тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою.
Прокурор посилаючись на те, що строк тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою закінчується 12.02.2026, але на даний час Запорізьким районним судом Запорізької області не призначено та не проведено підготовче судове засідання, не розпочато судовий розгляд кримінального провадження, незастосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді триманням під вартою, не може унеможливити судовий розгляд, крім того, ризики встановлені слідчим суддею, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшились, просить продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 на 60 днів.
Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав з підстав, викладених у ньому. Наполягав на наявності ризиків, про які зазначено у клопотанні, які на даний час не зменшилися, з огляду на тяжкість інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник у судовому засіданні не заперечували проти задоволення клопотання прокурора.
Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Підготовче судове засідання по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 152, ч. 2 ст. 15 ч. 6 ст. 152, ч. 6 ст. 152, ч. 6 ст. 153 КК України на час розгляду клопотання прокурора не призначено.
Частиною 2 ст. 42 КПК України передбачено, що особа набуває процесуального статусу обвинуваченого (підсудного) після того, як слідчий або прокурор передає до суду у порядку, передбаченому статтею 291 КПК України, складений щодо неї обвинувальний акт.
Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Згідно до ч. 6 ст. 199 КПК України у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.
Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Згідно ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.
Вирішуючи клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого до обвинуваченого, слідчий суддя враховує обсяг обвинувачення, обставини вчинення інкримінованих ОСОБА_4 кримінальних правопорушень та їх тяжкість.
Слідчий суддя також враховує дані про особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, дані про особу ОСОБА_4 , який раніше не засуджений, неодружений, має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що застосований відносно обвинуваченого запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінуються.
З огляду на винятковість запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя при вирішенні даного клопотання, виходить із сукупності обставин, встановлених в ході досудового розслідування, які характеризують високий ступінь суспільної небезпеки дій має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей в межах інкримінованого кримінального правопорушення, об`єкт їх посягання.
Разом з тим, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
З урахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення, а також доказів та обставин, на які посилається прокурор, слідчий суддя вважає доведеним наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які були враховані слідчим суддею під час застосування запобіжного заходу, та з урахуванням встановлених у судовому засіданні обставин, є недостатнім застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу.
Матеріалами клопотання підтверджено, що встановлені раніше ризики, визначені ч. 1 ст. 177 КПК України, при застосуванні запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 на даний час продовжують існувати, та, на переконання слідчого судді, даний захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою виправдовує такий ступінь втручання у його права і свободи.
Європейський суд з прав людини у рішенні „Подвезько проти України крім іншого зазначає, що пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, недостатньо самого факту застосування цього заходу згідно з національним законодавством - він також повинен бути необхідним за конкретних обставин. На думку Суду, тримання під вартою відповідно до підпункту «c» пункту 1 статті 5 Конвенції має відповідати вимозі пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, в якому здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення.
Вирішуючи клопотання, слідчий суддя враховує суспільну небезпеку інкримінованих ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, шкідливість неправомірної поведінки для суспільства, усвідомлення її обвинуваченим.
Таким чином, в ході розгляду клопотання прокурора слідчим суддею встановлено, що більш м`який запобіжний захід є недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, у даному кримінальному провадженні і відсутні підстави для зміни запобіжного заходу на більш м`який.
Обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження у вигляді подальшого тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи останнього, слідчим суддею не встановлено та стороною захисту не наведено, обґрунтованих даних щодо неможливості його утримання в умовах слідчого ізолятора за станом здоров`я матеріали справи не містять та в судовому засіданні не наведено.
На переконання слідчого судді, застосований відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить можливість перешкоджання ним інтересам правосуддя та ухиленню від суду, забезпечить належну поведінку обвинуваченого під час судового розгляду, у зв`язку з чим є виправданим та відповідає виключності запобіжного заходу, задля досягнення завдань кримінального провадження.
У зв`язку із зазначеним, клопотання прокурора є обґрунтованим та підлягає задоволенню, та слідчий суддя вважає за необхідне продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 197 КПК України, строком на 60 днів, до 10.04.2026 року включно.
Слідчий суддя при постановленні даної ухвали, керуючись ч. 3 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 при продовженні запобіжного заходу, оскільки останній обвинувачується у вчиненні злочинів, які вчинені із застосуванням насильницьких дій сексуального характеру.
Керуючись, ст.ст. 177, 178, 183, 193, 197, 199, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання задовольнити.
Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 152, ч. 2 ст. 15 ч. 6 ст. 152, ч. 6 ст. 152, ч. 6 ст. 153 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 10.04.2026 року включно.
Визначити строк дії ухвали до 10.04.2026 року включно.
Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання, ухвала підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя ОСОБА_1