Провадження №1-кс/463/2137/26
УХВАЛА

про арешт майна

24 лютого 2026 року місто Львів

Слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Львівського РУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_4 , про арешт майна, -

встановив:

слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова з клопотанням про накладення арешту на майно, яке було вилучено під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , де фактично проживає ОСОБА_5 , а саме: - банківська картка АТ «Кредобанк» № НОМЕР_1 ; - ?банківська картка АТ «Кредобанк» № НОМЕР_2 ; - ?банківська карта АТ «Акцент Банк (А Банк)» № НОМЕР_3 ; - ?мобільний телефон марки «Samsung» з наявною сім-картою мобільного оператора «Київстар» з номером телефону НОМЕР_4 : IMEI: НОМЕР_5 (остання цифра затерта); IMEI 2: НОМЕР_6 (остання цифра затерта); - скретч карта мобільного оператора «Київстар», які були упаковані та опечатані в сейф пакет НПУ № NPU5755665.

Клопотання обґрунтовує тим, що Львівським районним управлінням поліції №1 ГУНП у Львівській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001847 від 10.11.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України.

В ході досудового розслідування 24.02.2026 в межах кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , де фактично проживає ОСОБА_5 , під час якого виявлено та вилучено вказане у клопотанні майно, яке постановою слідчого визнано речовими доказами, тому з метою забезпечення їх збереження просить клопотання задовольнити.

Слідчий та прокурор на розгляд клопотання не з`явилися, однак останній подав заяву про розгляд клопотання без їх участі.

Підозрюваний та його захисник на розгляд клопотання також не з`явилися, однак подали заяву про розгляд клопотання без їх участі.

Відповідно до ч.1, 2 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання. Клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Згідно з ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши представлені матеріали клопотання, слідчий суддя встановив наступне.

Львівським районним управлінням поліції №1 ГУНП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001847 від 10.11.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України.

В ході досудового розслідування 24.02.2026 на підставі ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , де фактично проживає ОСОБА_5 , під час якого виявлено та вилучено вказане у клопотанні майно, яке постановою слідчого від 24.02.2026 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1-3, 5 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно зі ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Враховуючи вищенаведене, оскільки вказане у клопотанні майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, так як зберегло на собі сліди кримінального правопорушення, постановою слідчого від 24.02.2026 таке визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, а тому з метою забезпечення їх збереження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слід задовольнити.

Керуючись вимогами ст.ст.170-173, 309, 395 КПК України, -

постановив:

клопотання задовольнити.

Накласти арешт, шляхом заборони володіння, розпорядження та користування, на майно, яке було тимчасово вилучене 24.02.2026 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , де фактично проживає ОСОБА_5 , а саме:

- банківську картку АТ «Кредобанк» № НОМЕР_1 ;

- ?банківську картку АТ «Кредобанк» № НОМЕР_2 ;

- ?банківську карту АТ «Акцент Банк (А Банк)» № НОМЕР_3 ;

- ?мобільний телефон марки «Samsung» з наявною сім-картою мобільного оператора «Київстар» з номером телефону НОМЕР_4 : IMEI: НОМЕР_5 (остання цифра затерта); IMEI 2: НОМЕР_6 (остання цифра затерта);

- скретч карту мобільного оператора «Київстар»,

які були упаковані та опечатані в сейф пакет НПУ № NPU5755665.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором з письмовим повідомленням заінтересованих осіб.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1