Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
481/232/26: Кримінальні справи (з 01.01.2019); Провадження за поданням правоохоронних органів, за клопотанням слідчого, прокурора та інших осіб про; застосування запобіжних заходів; тримання особи під вартою.
Надіслано судом: 27.02.2026. Зареєстровано: 27.02.2026. Забезпечено надання загального доступу: 02.03.2026.
Дата набрання законної сили: 03.03.2026
Номер судового провадження: 1-кс/481/89/2026
Справа № 481/232/26
Провадж.№ 1-кс/481/89/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2026 року слідчий суддя Новобузького районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 ( в режимі відеоконференції), підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 (в режимі відео конференції), розглянувши у судовому засіданні в залі суду у місті Новий Буг, Миколаївської області клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 , по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000047 від 23.02.2026 року, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ракошино, Мукачівського району, Закарпатської області, українця, громадянина України, з професійно - технічною освітою, раніше не судимого, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації на посаді кулеметника 2 механізованого відділення 1 механізованого взводу 3 механізованої роти 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший солдат», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,

Установив:

25.02.2026 року до Новобузького районного суду Миколаївської області надійшло клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_8 погоджене прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_9 , про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за кримінальним провадженням, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000047 від 23.02.2026 року.

Клопотання обґрунтоване тим що, громадянин ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , всупереч вимог ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-ХІV, ст. 2, 4, Дисциплінарного статуту Збройних сил України, 23.02.2026 близько 17.00 год., більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилося можливим. ОСОБА_4 перебуваючи разом з військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_10 , в будинку, за місцем їх спільного тимчасового проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , а саме в кімнаті ОСОБА_10 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин, посварився з останнім, в ході чого у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на умисне заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_10 . Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на умисне заподіяння тілесних ушкоджень, 23.02.2026 близько 17.10 год. ОСОБА_4 , перебуваючи в кімнаті будинку усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , та бажаючи їх настання, на грунті раптово виниклої особистої неприязні, діставши з правої зовнішньої кишені бушлату, в який він був одягнений, ніж, умисно наніс ним один удар в область живота ОСОБА_10 . В результаті вищевказаних злочинних дій ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_10 отримав наступні тілесні ушкодження: проникаюча колото-різана рана живота із наскрізним пошкодженням печінки (між 5 і 8 сегментом) з пошкодженням печінкової вени, масивної внутрішньочеревної кровотечі, геморагічний шок III ступеню, спайкова хвороба черевної порожнини.

З долучених до клопотання доказів вбачається, що 23.02.2026 року відомості за вказаним фактом внесено до ЄРДР та зареєстровано кримінальне провадження за №0000047 з правовою кваліфікацією ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

23.02.2026 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 24.02.2026 останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Посилаючись на те, що ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, з метою запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування або суду, спробам незаконного впливу на свідків, а також ризик вчинення інших кримінальних правопорушень, слідчий ініціював застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 з посиланням на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, а також на наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.1, п.3, п.5 ч.1 ст.177 КПК України, просив задовольнити клопотання слідчого.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання. При цьому він пояснив, що дійсно між ним та ОСОБА_10 відбувся конфлікт причину якого він пояснити не може, можливо через перебування у стані сп`яніння. Для того щоб заспокоїти ОСОБА_10 він дійсно штрикнув його невеличким розкладним ножем, при цьому він врахував, що останній був тепло одягнений, у бушлаті, а тому до тіла ніж не дістане, а лише налякає потерпілого. Наносити тілесні ушкодження підозрюваний не бажав, умислу на такі наслідки він не мав.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, просив відмовити у задоволенні клопотання, та застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді застави .

Вислухавши доводи прокурора, пояснення підозрюваного, його захисника та перевіривши матеріали кримінального провадження, прихожу такого висновку.

Згідно до вимог ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним в клопотанні.

Відповідно до вимог п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

1.Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, доведено наданими слідчим доказами кримінального провадження: витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000047 від 23.02.2026 року; рапортом чергового ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області від 23.02.2026 року; протоколом огляду місця події від 23.02.2026 року; протоколами допиту свідків ОСОБА_11 від 23.02.2026, ОСОБА_12 від 24.02.2026, ОСОБА_13 від 24.02.2026, ОСОБА_14 від 24.02.2026, ОСОБА_15 від 24.02.2026; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 24.02.2026 року; протоколами слідчих експериментів зі свідками від 24.02.2026 року; довідкою КНП Новобузької БПЛ від 23.02.2026 про доставлення в приймальне відділення ОСОБА_10 із проникаючою колото-різаною раною живота із наскрізним пораненням печінки з пошкодженням печінкової вени.

При цьому, на думку слідчого судді, прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може здійснити дії, передбачені п.1, п.3 та п. 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, пов`язаного з нанесенням умисних тяжких тілесних ушкоджень. За цей злочин передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років. Тяжкість злочину та можливість суворого покарання створюють вагомі підстави вважати, що підозрюваний з метою уникнення кримінальної відповідальності може вжити заходів для ухилення від правосуддя, зокрема шляхом зникнення з місця постійного проживання.

ОСОБА_4 , усвідомлюючи неминучість покарання у виді позбавлення волі за вчинене, має значну мотивацію для втечі, зокрема на непідконтрольні Україні території або за межі країни. Це створює реальну загрозу його втечі, що значно ускладнить досудове розслідування.

Крім того, ОСОБА_4 відоме місце проживання свідків, які безпосередньо володіють інформацією та надають викривальні покази про обставини вчиненого кримінального правопорушення, а підозрюваний, з метою уникнення відповідальності, може впливати на них. Наявність в матеріалах кримінального провадження протоколів їх допиту, не є остаточною інформацією для постановлення судового рішення щодо винуватості чи невинуватості особи, оскільки, виходячи з принципу безпосередності судового розгляду свідок підлягає допиту в судовому засіданні під час судового розгляду справи.

Беручи до уваги характер і тяжкість злочину, існує реальний ризик, що перебуваючи на свободі, ОСОБА_4 може продовжити свою злочинну діяльність, оскільки є військовослужбовцем та контактує зі зброєю.

Встановлені в судовому засіданні факти та обставини приводять до висновку про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме можливість переховуватися від органів досудового розслідування, незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні та продовження кримінального правопорушення у якому підозрюється.

Таким чином, суд приходе висновку про наявність підстав для задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вищевказаним ризикам.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя враховує дані про особу підозрюваного, його майновий стан та стан здоров`я.

Так ОСОБА_4 не одружений, не має на утриманні малолітніх дітей, військовослужбовець, проживає не за місцем реєстрації, раніше не судимий.

ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

Відповідно до пункту 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 р. - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Враховуючи зазначене саме такий запобіжний захід, як тримання під вартою, на стійке переконання слідчого судді, відповідає меті забезпечення реалізації завдань кримінального провадження, забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, та зможе запобігти ризикам наявним та доведеним під час розгляду клопотання.

Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Слідчий суддя, відповідно до вимог п.2 ч.4 ст.183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, вважає безпідставним визначення розміру застави у даному кримінальному провадженні, оскільки злочин, у якому підозрюється ОСОБА_4 , спричинив тяжкі тілесні ушкодження іншій людині, до того ж на даний час потерпілий знаходиться в медичному закладі без свідомості.

Керуючись ст.ст.176,177,178,179,183,193,194,196,309 КПК України, слідчий суддя

Постановив:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Баштанського РВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_16 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ракошино, Мукачівського району, Закарпатської області, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на шістдесят днів, починаючи з моменту його затримання, тобто з 23 лютого 2026 року 22:57 год до 23 квітня 2026 року 22:57 год включно.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 , відмовити.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваному ОСОБА_4 , та надати для виконання начальнику ВП № 1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області, прокурору.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_17 .

Строк дії ухвали до 23 квітня 2026 року включно.

На ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Відповідно до вимог ч.2 ст.376 КПК України повний текст ухвали проголошений о 10:30 год. 27.02.2026 в залі судових засідань в приміщенні Новобузького районного суду Миколаївської області.

Слідчий суддя

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...