Справа № 154/4492/23 Провадження №11-кп/802/144/26 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2026 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника потерпілої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали справи за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Локачинського районного суду Волинської області від 08 вересня 2025 року щодо нього,

В С Т А Н О В И В :

Вказаним вироком суду ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Новий Загорів Володимирського району Волинської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянин України, з повною загальною середньою освітою, непрацюючий, неодружений, раніше не судимий,

засуджений за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді 120 годин громадських робіт;

за ст.126-1 КК України до покарання у виді 1 (одного) року 6 (шість) місяців обмеження волі;

за ч.4 ст.185 КК України покарання у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі;

за ч.2 ст.289 КК України покарання у виді 5 (п`ять) років 2 (два) місяці позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 2 (два) місяці з конфіскацією майна.

Не погоджуючись з вироком суду обвинувачений ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу.

До початку апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_9 заявив усне клопотання, в якому просить звільнити його від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125 КК України на підставі ст.49 КК України.

Заслухавши обвинуваченого, який підтримував подане клопотання і просив звільнити його від кримінальної відповідальності, прокурора, яка не заперечувала проти задоволення клопотання, адвоката ОСОБА_8 , який заперечував поклався на розсуд суду, вивчивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд доходить такого висновку.

Положеннями ч.4 ст.286 КПК України визначено, що в разі, якщо під час судового розгляду сторона у кримінальному провадженні звернеться до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Приписами п.1 ч.2 ст.284 КПК України регламентовано, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. За правилами ч.8 вказаної статті, закриття кримінального провадження на підставі, передбаченій п.1 ч.2 цієї ж статті, не допускається лише у випадку, коли підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі розгляд кримінального провадження продовжується в загальному порядку.

Відповідно до вимог ч.1 ст.417 КПК України, суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

Правилами ч.3 ст.288 КПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.49 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до кримінальних проступків.

Як убачається із оскаржуваного вироку суду, ОСОБА_9 вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення 25 листопада 2023 року (т.2 а.к.п.230-235).

Таким чином на час розгляду кримінального провадження апеляційним судом з моменту вчинення ОСОБА_9 вказаного кримінального правопорушення минуло понад два роки, перебіг строків давності не зупинявся та не переривався.

Судом апеляційної інстанції під час апеляційного розгляду обвинуваченому ОСОБА_9 роз`яснено наслідки звільнення від кримінальної відповідальності, та з`ясовано думку останнього щодо можливості закриття кримінального провадження з таких підстав.

Отже, у даному кримінальному провадженні апеляційним судом встановлені обставини, передбачені ст.284 КПК України.

Згідно з вимогами ст.417 КПК України, суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

У свою чергу, за положеннями ст.129 КПК України суд наділений правом вирішення цивільного позову у кримінальному провадженні лише при ухваленні вироку або постановленні ухвали про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру.

Тому, у випадку звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України та закриття кримінального провадження, цивільний позов у кримінальному провадженні не підлягає вирішенню по суті, а вимоги потерпілої ОСОБА_7 до ОСОБА_9 про стягнення моральної шкоди можуть бути вирішені у порядку цивільного судочинства, оскільки закриття кримінального провадження на підставах, зазначених у п.1 ч.2 ст.284 КПК України, не звільняє особу від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду.

Зважаючи на вказане вище, потерпіла сторона має право звернутися до суду з позовом про відшкодування заподіяної шкоди у порядку цивільного судочинства.

Такий підхід до вказаного питання узгоджується із раніше висловленою правовою позицією касаційного суду, яка зазначена в постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 24.05.2018 у справі №531/2332/14-к.

Отже, з урахуванням наведених обставин та положень кримінального процесуального законодавства, вимог ст.49 КК України, слід скасувати вирок Локачинського районного суду Волинської області від 08 вересня 2025 року щодо ОСОБА_9 в частині визнання його винним та засудження за ч.1 ст.125 КК України, звільнити ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.125 КК України, на підставі п.1 ч.1 ст.49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності, та в цій частині закрити кримінальне провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.376, 405, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Локачинського районного суду Волинської області від 08 вересня 2025 року щодо ОСОБА_9 в частині визнання його винним та засудження за ч.1 ст.125 КК України скасувати.

Звільнити ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст.49 КК України та на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження в цій частині закрити.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_9 про стягнення моральної шкоди залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді: