490/2041/26 23.03.2026
н/п 1-кс/490/1296/2026
ЦЕНТРАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. МИКОЛАЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2026 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва надійшло клопотання прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, вилучене 16.03.2026 в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_4 , а саме:

-купюру ззовні схожу на 100 доларів США, серії та номеру MF 38361447 F;

-купюру ззовні схожу на 100 доларів США, серії та номеру КF 49476012 А,

у межах кримінального провадження № 0000022 від 04.02.2026 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 368-4, ч. 1 ст. 368 КК України.

В обґрунтування клопотання вказано, що слідчими відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000022 від 04.02.2026 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 368-4, ч. 1 ст. 368 КК України.

16.03.2026 за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_4 проведено санкціонований обшук , під час якого виявлено та вилучено:

-купюру ззовні схожу на 100 доларів США, серії та номеру MF 38361447 F;

-купюру ззовні схожу на 100 доларів США, серії та номеру КF 49476012 А.

Посилаючись на те, що вказане майно зберегло на собі сліди вчинення злочину, з метою забезпечення його збереження, запобігання можливості приховування, знищення доказів злочинної діяльності, проведення огляду із залученням спеціалістів, криміналістичних експертиз,прокурор просить про накладення арешту.

У судове засідання прокурор та власник майна не з`явилися.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Як встановлено з матеріалів клопотання, слідчими відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000022 від 04.02.2026 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 368-4, ч. 1 ст. 368 КК України.

Встановлено, що відповідно до наказу директора КНП «Вознесенський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» ОСОБА_4 призначено на посаду сімейного лікаря амбулаторії загальної практики сімейної медицини № 2 комунального підприємства КНП «Вознесенський міський центр первинної медико-санітарної допомоги».

Згідно посадової інструкції сімейного лікаря амбулаторії загальної практики сімейної медицини № 2 комунального підприємства КНП «Вознесенський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» ОСОБА_4 може направляти своїх пацієнтів на лікарсько-консультативні комісії та брати участь в їх роботі як член такої комісії.

Таким чином, ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді сімейного лікаря амбулаторії загальної практики сімейної медицини № 2 та будучи членом лікарсько-консультативної комісії КНП «Вознесенський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» щодо своїх пацієнтів, який є колегіальним органом, в обов`язки якого входить затвердження відповідних медичних документів, які мають юридичне значення щодо стану здоров`я пацієнтів, що впливає на подальше оформлення соціальних виплат, визначення ступеню інвалідності, тощо, тобто мають юридичні наслідки, а тому відповідно до примітки 1 до ст. 364 КК України, останній є службовою особою.

Разом з цим, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 23.02.2026, у ОСОБА_4 , за пособництвом головного спеціаліста відділу соціальної допомоги, соціальних послуг та організаційно-контрольної роботи Управлінні соціального захисту населення Вознесенської міської ради ОСОБА_5 , виник корисливий умисел направлений на незаконне збагачення за рахунок одержання неправомірної вигоди від третіх осіб за вчинення в їх інтересах дій з використанням наданого йому службового становища, а саме - прийняття рішення про затвердження та видачу фіктивного висновку лікарсько-консультативної комісії форми № 080-4/0, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я № 407 від 09.03.2021 року, відносно громадянки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підтверджує, що особа потребує сторонньої допомоги у повсякденному житті через стан свого здоров`я, яку відшукала ОСОБА_5 через невстановлених в ході досудового розслідування осіб.

Так, 23.02.2026, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи у своєму службовому кабінеті КНП «Вознесенський міський центр первинної медико-санітарної допомоги», за адерсою: Миколаївська обл., м. Вознесенськ, вул. 228-ї Стрілецької дивізії 26, з метою реалізації свого злочинного умислу, діючи умисно, з корисливих мотивів та усвідомлюючи протиправність своїх дій, за пособництвом ОСОБА_5 одержав неправомірну вигоду в розмірі 100 (сто) доларів США від на даний час невстановленої органом досудового розслідування особи, за вчинення ним в інтересах третіх осіб дій з використанням наданого йому службового становища, а саме затвердження та видачу фіктивного висновку лікарсько-консультативної комісії форми № 080-4/0, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я № 407 від 09.03.2021 року, відносно ОСОБА_6 , який підтверджує, що особа потребує сторонньої допомоги у повсякденному житті через стан свого здоров`я.

Після цього ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що одержує грошові кошти в розмірі 100 доларів США як неправомірну вигоду за використання наданого йому службового становища, діючи умисно, будучи достовірно обізнаним про те, що стан здоров`я ОСОБА_6 , відносно якої розглядалось питання щодо видачі висновку лікарсько-консультативної комісії, не свідчить про наявність медичних підстав для встановлення потреби у постійному сторонньому догляді, усвідомлюючи відсутність законних підстав для прийняття такого рішення, діючи з корисливих мотивів та в інтересах третіх осіб, використовуючи надані йому службові повноваження, затвердив та видав фіктивний висновок лікарсько-консультативної комісії № 81 від 23.02.2026 «Про наявність порушення функцій організму, через які особа не може самостійно пересуватися та/або самообслуговуватися і потребує постійного стороннього нагляду», відповідно до якого ОСОБА_6 безпідставно визнано такою, що потребує постійного стороннього догляду.

В ході проведення досудового розслідування проведено негласну слідчу(розшукову) дію контроль за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту в ході якого були використані грошові кошти в сумі 1000(одна тисяча) доларів США, купюрами номіналом по 100 доларів США наступних серій та номерів: HF87362831D, KL57103661A, KF49476012A, HB40408584K, KB62339695L, KB72342647Q, HB50404287B, HL37446398G, HB08369494R, HB53063479L.

16.03.2026 за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_4 проведено санкціонований обшук, під час якого виявлено та вилучено:

-купюру ззовні схожу на 100 доларів США, серії та номеру MF 38361447 F;

-купюру ззовні схожу на 100 доларів США, серії та номеру КF 49476012 А.

16.03.2026 р. постановою слідчого вказане майно визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Згідно ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження

Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна забезпечується з метою збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у татті 98 цього Кодексу, зокрема є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 2 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч.2ст. 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи, що вищевказане майно - купюра ззовні схожа на 100 доларів США, серії та номеру КF 49476012 А є речовим доказом у справі, зберегло на собі сліди кримінального правопорушення, містить у собі інформацію, яка має доказове значення у вказаному кримінальному провадженні та відповідають критеріям речового доказу з огляду на обставини кримінального провадження, враховуючи положення ч.ч. 1, 2 ст. 170 КПК України щодо завдання та мети арешту, слідчий суддя приходить до висновку, що на нього, має бути накладений арешт з метою забезпечення його збереження та використання у подальшому як доказ винуватості відповідних осіб.

Виходячи із даних матеріалів кримінального провадження, на цьому етапі провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна з метою виконання завдань кримінального провадження, так як незастосування арешту в даному випадку може призвести до зникнення вказаного майна, що може перешкодити кримінальному провадженню.

З урахуванням наведеного, клопотання підлягає задоволенню у цій частині.

Між тим, щодо накладення арешту на вилучені грошові кошти - купюру ззовні схожу на 100 доларів США, серії та номеру MF 38361447 F, то доводи клопотання прокурора про те, що вилучені під час обшуку вказані грошові кошти відповідають критеріям ст. 98 КПК України та є речовими доказами нічим не підтвердженні.

Клопотання прокурора та додані до нього матеріали не містять посилань та доказів обставин, які б свідчили про те, що вилучені під час обшуку грошові кошти - купюра ззовні схожа на 100 доларів США, серії та номеру MF 38361447 F, містять будь які відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що вони були об`єктом кримінально протиправних дій або набуті кримінально протиправним шляхом.

В клопотанні прокурора не наведено, які обставини кримінального провадження підлягають доказуванню, вилученими під час обшуку речовими доказами, а саме купюрою ззовні схожою на 100 доларів США, серії та номеру MF 38361447 F. Клопотання прокурора взагалі не містить будь якого мотивування, а лише виклад фактичних обставин кримінального правопорушення по якому проводиться досудове розслідування, посилання на норми закону, які регулюють порядок накладення арешту на майно в кримінальному провадженні.

16.03.2026 р. постановою слідчого вказану купюру ззовні схожу на 100 доларів США, серії та номеру MF 38361447 F визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні, разом з тим, винесення слідчим постанови про визнання речовими доказами, вилученого в ході обшуку майна, у тому числі грошових коштів, не свідчить само по собі, що вони є речовими доказами, оскільки прокурором не доведено, що зазначене майно - купюра ззовні схожа на 100 доларів США, серії та номеру MF 38361447 F відповідає критеріям ст. 98 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що в даному випадку, арешт всього вилученого в ході проведення обшуку майна може призвести до порушення прав власника майна на законне володіння, користування та розпорядження своїм майном.

З урахуванням наведеного, клопотання у частині накладення арешту на грошові кошти - купюру ззовні схожу на 100 доларів США, серії та номеру MF 38361447 F, задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищевикладене, клопотання підлягає частковому задоволенню

Керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, вилучене 16.03.2026 в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_4 , а саме на купюру ззовні схожу на 100 доларів США, серії та номеру КF 49476012 А.

В решті частині клопотання відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Ухвала може бути скасована в порядку ст.174 КПК України за клопотанням власника, володільця майна, що не був присутнім під час розгляду.

Слідчий суддя ОСОБА_1