Справа № 462/5592/25
провадження 1-кп/462/255/26
У Х В А Л А

06 лютого 2026 року Залізничний районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши в залі суду у м.Львові у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту, подане під час розгляду кримінального провадження №0000344 з розгляду обвинувального акта про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.4 ст.189 КК України,

встановив:

В провадженні Залізничного районного суду м.Львова перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000344 по обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.4 ст.189 КК України.

28.11.2025 року захисник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_4 подав письмове клопотання, в якому просив скасувати арешт на мобільний телефон марки «IPHONE 16PRO», IMEI НОМЕР_1 , 1 предмет схожий на патрон, 1 відеореєстратор (сервер) моделі S/N AB06301PAZ3F507, 1 відеореєстратор (сервер), марки «Alhua», моделі S/N AB 06301PAZ26D90.

В обґрунтування клопотання зазначає, що слідчим суддею Яворівського районного суду Львівської області 01.05.2025 року було накладено арешт на мобільний телефон марки «IPHONE 16PRO», IMEI НОМЕР_1 , 1 предмет схожий на патрон, 1 відеореєстратор (сервер) моделі S/N AB06301PAZ3F507, 1 відеореєстратор (сервер), марки «Alhua», моделі S/N AB 06301PAZ26D90. Арешт даного майна обмежує право ОСОБА_6 користування та розпорядження належним йому майном. Враховуючи, що майно протягом тривалого часу перебуває під арештом і всі необхідні експертизи проведено, тому вважає, що підстав для подальшого арешту вказаного майна немає, у зв?язку з чим просить клопотання задовольнити.

Вивчивши подане клопотання, заслухавши доводи захисника ОСОБА_4 , думку обвинуваченого та його захисника ОСОБА_5 , які клопотання підтримали, прокурора, який проти задоволення клопотання заперечив, оглянувши матеріали кримінального провадження № 462/5592/25, суд дійшов наступних висновків.

Порядок скасування арешту майна визначений статтею 174 КПК України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як встановлено, постановою слідчого Яворівського РВП ГУНП у Львівській області від 30.04.2025 року мобільний телефон марки «IPHONE 16PRO», IMEI НОМЕР_1 , 1 предмет схожий на патрон, 1 відеореєстратор (сервер) моделі S/N AB06301PAZ3F507, 1 відеореєстратор (сервер), марки «Alhua», моделі S/N AB 06301PAZ26D90було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000344 від 04.12.2023 року.

Ухвалою слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 01.05.2025 року накладено арешт на мобільний телефон марки «IPHONE 16PRO», IMEI НОМЕР_1 , 1 предмет схожий на патрон, 1 відеореєстратор (сервер) моделі S/N AB06301PAZ3F507, 1 відеореєстратор (сервер) марки «Alhua» моделі S/N AB 06301PAZ26D90 (т.2 а.с.212).

Як видно з ухвали слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 01.05.2025 року арешт на вказане майно накладався саме з метою забезпечення збереження речових доказів.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, щопостановою слідчого СВ Яворівського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області від 13.06.2025 року у кримінальному провадженні №0000344 призначено судову комп?ютерно-технічну експертизу щодо дослідження мобільного телефону марки «IPHONE 16PRO», IMEI НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , проведення якої доручено експертам Львівського НДЕКЦ МВС України.

За обставин того, що призначена слідчим судова комп?ютерно-технічна експертиза на даний час не проведена, а мобільний телефон марки «IPHONE 16PRO», IMEI НОМЕР_1 , є речовим доказом, тобто матеріальним об`єктом, який зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, суд дійшов висновку, що потреба у застосуванні даного заходу не відпала, в тому числі, з врахуванням об`єктивної можливості втрати чи знищення доказової бази у провадженні, що необхідно для проведення відповідної експертизи, відтак клопотання в цій частині задоволенню не підлягає.

Також, не підлягає до задоволення клопотання в частині скасування арешту на 1 предмет схожий на патрон, оскільки клопотання в цій частині жодним чином не обґрунтоване.

Щодо клопотання в частині скасування арешту на 1 відеореєстратор (сервер) моделі S/N AB06301PAZ3F507, та 1 відеореєстратор (сервер), марки «Alhua», моделі S/N AB 06301PAZ26D90, суд зазначає наступне.

Статтею 1 протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що: кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно з ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Обмеження права користування, володіння чи розпорядження власністю може бути лише обмежене Законом і має бути виправданим для кожного випадку окремо.

Будь-яке втручання у те чи інше право особи право повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи, зокрема необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу, бо необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52), тобто іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n.50, Series A N 98), оскільки у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, а у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.) ЄСПЛ встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має не становити «особистий і надмірний тягар для особи».

Таким чином, гарантія від втручання з боку держави та інших (третіх) осіб у здійснення власником своїх повноважень, перешкоджання перспективі протиправного позбавлення власника його майна, недопустимість дій, які суперечать інтересам власника, можливість захисту зазначеного права становить зміст принципу недоторканності (непорушності) права власності.

За змістом положень ст.2 КПК України, при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Окрім того, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів» №13 від 02.07.2004 року було звернуто увагу судів на те, що послідовне і неухильне додержання на всіх стадіях кримінального судочинства норм кримінально-процесуального законодавства України, якими передбачені права потерпілих від злочинів, є однією з важливих умов здійснення закріпленого ст.55 Конституції України права громадян на судовий захист від протиправних посягань.

З аналізу вказаних норм, закріплених у КПК України слідує, що однією з основних функцій кримінально-процесуального законодавства є відновлювальна функція, яка полягає у тому, що, як суд, так і орган досудового розслідування мають послідовно і неухильно вживати заходи, щоб порушені права потерпілих, зокрема і майнові, були як найшвидше відновлені.

Враховуючи розумність та співмірність обмеження права власності на арештовані відеореєстратори, з огляду на завдання кримінального провадження, суд вважає можливим скасувати арешт на 1 відеореєстратор (сервер) моделі S/N AB06301PAZ3F507, та 1 відеореєстратор (сервер) марки «Alhua», моделі S/N AB 06301PAZ26D90, в частині заборони користування вказаними відеореєстраторами, без зняття заборони їх розпорядження.

Керуючись ст.174, 372, 376 КПК України, суд

постановив:

Клопотання захисника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_4 задовольнити частково.

Скасувати арешт на 1 відеореєстратор (сервер) моделі S/N AB06301PAZ3F507 та 1 відеореєстратор (сервер) марки «Alhua», моделі S/N AB 06301PAZ26D90, накладений згідно ухвали слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 01.05.2025 року у рамках кримінального провадження №0000344 від 04.12.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, в частині заборони користування вказаним майном.

В іншій частині клопотання - відмовити.

Попередити ОСОБА_6 про необхідність збереження арештованого майна та про кримінальну відповідальність, передбачену ст.388 КК України, в разі вчинення незаконних дій щодо відеореєстраторів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та окремому оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 13.02.2026 року.

Суддя (підпис)

Згідно з оригіналом.

Суддя: ОСОБА_1