УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2026 року

місто Чернігів

Справа №751/2131/26

Провадження №1-кс/751/656/26

Слідчий суддя Новозаводського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого відділу ЧРУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді застави стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, у кримінальному провадженні № 0000169, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.08.2023 року,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий слідчого відділу ЧРУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_6 звернувся до суду із клопотанням, погодженим прокурором Чернігівської окружної прокуратури, ОСОБА_3 про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжного заходу у виді застави у розмірі, що становить 693 643 гривень 49 копійок, з покладенням певних обов`язків.

Клопотання обґрунтовано тим, що відповідно до п. 2 протоколу від 04.04.2021 № 04/03/21 загальних зборів засновників Товариства з обмеженою відповідальністю «Технобудстандарт», до яких також належить ОСОБА_4 , останнього призначено директором ТОВ «Українське підприємство «Технобудстандарт».

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_4 , за попередньою змовою з ОСОБА_7 , який шляхом усунення перешкод сприяв вчиненню кримінального правопорушення на користь ТОВ «Українське підприємство «Технобудстандарт», будучи службовою особою, у період часу з 18.08.2023 по 18.10.2023, зловживаючи своїм службовим становищем, діючи умисно, заволодів бюджетними коштами на загальну суму 693 643 гривень 49 копійок.

ОСОБА_4 підозрюється у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, у великих розмірах, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема висновком судової будівельно-технічної експертизи № 43/26-24 від 03.02.2026 року та висновком судов-економічної експертизи № 70/26-24 від 23.02.2026 року.

У ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1-4 ч. 1 ст. 177 КПК України, що обумовлює необхідність запобігання спробам ОСОБА_4 :

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, так як останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, у зв`язку з чим підозрюваний, усвідомлюючи суворість покарання, яке йому загрожує у разі доведення його вини, може вживати відповідні заходи з метою уникнення кримінальної відповідальності;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом, так як ОСОБА_4 може створювати штучні докази та підбурення осіб, які не були свідками кримінального правопорушення, до дачі завідомо неправдивих свідчень на підтвердження висунутих ним у подальшому захисних версій.

Вказане вище у своїй сукупності вказує на необхідність застосування до ОСОБА_4 виняткового запобіжного заходу з метою запобігання вказаним ризикам.

Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, з огляду на тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі доведення його вини, об`єктивно не спроможний забезпечити усунення будь-якого з указаних ризиків, передбачених п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також, у матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які відомості про осіб, які заслуговують на довіру, що виключає застосування особистої поруки.

Обрання запобіжного заходу у виді застави забезпечить перешкоджання можливим спробам ОСОБА_4 вчинити інше кримінальне правопорушення, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, з підстав зазначених у клопотанні. Пояснив, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, існують ризики, зазначені у клопотанні, тому менш суворі запобіжні заходи не забезпечать виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Захисник підозрюваного заперечив щодо задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у виді застави. Вважає, що до підозрюваного можливо застосувати більш м`який запобіжний захід. На думку сторони захисту підозра у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення за ч.4 ст. 191 КК України є необґрунтованою. Зазначені у клопотанні ризики не підтверджені жодними доказами. Що стосується ризику переховуватись від органу досудового розслідування, орган досудового розслідування обґрунтовує лише тяжкістю покарання яке загрожує підозрюваному у випадку визнання його винуватим. Необхідно також врахувати обставини викладені у ст. 178 КПК України. ОСОБА_4 не притягувався ні до кримінальної, ні до адміністративної відповідальності, з`являється до слідчого за кожним викликом. Також, ОСОБА_4 має власну сім`ю: дружина онкохвора, має неповнолітню дитину, у зв`язку з чим сім`я потребує його допомоги. Він має постійне місце роботи, що необхідно врахувати при визначенні обов`язків.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав свого захисника. З урахуванням всіх обставин, зазначених захисником просить не обирати запобіжного заходу у виді застави, оскільки його заробітна плата в середньому складає 24000 гривень. Просить застосувати більш м`який запобіжний захід, зобов`язується виконувати обов`язки підозрюваного.

Вислухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали даного провадження, слідчий суддя дійшла такого висновку.

Розділ ІІ КПК України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення цього провадження. До заходів забезпечення згідно з п. 9 ч. 2 ст. 131 цього Кодексу віднесені також запобіжні заходи. Порядок застосування до особи запобіжних заходів визначений главою 18 КПК України.

Згідно із ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт та тримання під вартою.

Згідно із ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Метою застосування запобіжного заходу, згідно із ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити зазначені дії.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні слідчого відділу ЧРУП ГУНП в Чернігівській області перебуває кримінальне провадження, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000169 від 03.08.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191 КК України.

16.02.2026 року ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: договором №7310-59 від 18.08.2023; додатковою угодою №1 до договору №7310-59 від 18.08.2023; додатковою угодою №2 до договору №7310-59 від 18.08.2023; договором №7310-69 від 04.09.2023; додатковою угодою №1 до договору №7310-69 від 04.09.2023; додатковою угодою №2 до договору №7310-69 від 04.09.2023; актом № 2 прийняття виконаних робіт; актом № 2 прийняття виконаних робіт; протоколами допитів посадових осіб КП «Чернігівводоканал»; протоколом огляду документів інтернет-мережі сайту «spending.gov.ua» та датками до нього; висновком судової будівельно-технічної експертизи № СЕ-19/125-25/4086-БТ від 27.08.2025; висновком судово-економічної експертизи №70/26-24 від 23.02.2026.

Відповідно до вимог ст. 42 КПК України ОСОБА_4 має статус підозрюваного, тому щодо нього може вирішуватися питання про застосування запобіжного заходу.

Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обґрунтованої підозри, враховуючи статті 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). Факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

У цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, а саме : у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, у великих розмірах.

Пред`явлена ОСОБА_4 підозра ґрунтується на відомостях, що об`єктивно пов`язують підозрюваного із вчиненим кримінальним правопорушенням. На даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою (за стандартом «обґрунтованої підозри») для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок ОСОБА_4 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених статтею 2 КПК України.

Слідчий суддя зазначає, що відповідно до ст. 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Сторона обвинувачення вважає, що у цьому провадженні існують ризики, що підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, так як може створювати штучні докази та підбурити осіб, які не були свідками кримінального правопорушення, до дачі завідомо неправдивих свідчень на підтвердження висунутих ним у подальшому захисних версій.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, що може мати значення при визначенні ризику переховування.

Що стосується такого ризику як перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення не довела наявність такого ризику. У клопотанні зазначено, що підозрюваний може створювати штучні докази та підбурювати осіб, які не були свідками кримінального правопорушення до дачі завідомо неправдивих свідчень на підтвердження висунутих ним у подальшому захисних версій. Однак, об`єктивна сторона кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_4 може підтверджуватися письмовими доказами та висновками експертиз, Тому, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_4 у сукупності з іншими обставинами, а саме : діюче законодавство не містить заборони застосування більш м`якого запобіжного заходу, наявність у підозрюваного офіційних джерел доходу, наявність сім`ї та місця проживання.

Крім того, слідчий суддя враховує обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме : ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення; раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має власну сім`ю, офіційно працевлаштований, відсутність ризику продовження чи повторення протиправної поведінки.

Враховуючи вказані обставини, слідчий суддя дійшов висновку, що належна процесуальна поведінка підозрюваного може бути забезпечена застосуванням менш суворого запобіжного заходу ніж застава, а саме особистого зобов`язання, з покладанням обов`язків передбачених статтею 194 КПК України.

Керуючись статтями 177, 178, 182, 184, 309, 392, 395 КПК України слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого відділу ЧРУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді застави відмовити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки :

- прибувати за викликом до слідчого, прокурора, суду у визначений ними час;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування із підозрюваним ОСОБА_7 та свідками, допитаними у кримінальному провадженні, з приводу обставин вчиненого кримінального правопорушення;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну

Визначити термін дії зазначених обов`язків, строком на 2 місяці, до 18.05.2026 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу слідчого судді, протягом п`яти днів з дня її оголошення, може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення п`ятиденного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий cуддя ОСОБА_1