Справа № 727/2445/26
Провадження № 1-кс/727/754/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2026 року м.Чернівці

Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши в судовому засіданні в залі суду м. Чернівці клопотання начальника відділу СУ ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (матеріали кримінального провадження ЄРДР № 0000045 від 10.02.2026 року) відносно підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Чернівці, громадянина України, зареєстрованого і проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , інваліда 3-ї групи, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України,-

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В :

До слідчого судді звернулася слідчий з клопотанням, яке погоджено із прокурором відділу захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

Посилається на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що в період часу з жовтня по листопад 2025 року у вечірній час (більш точні дата і час досудовим розслідуванням не встановлені), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , неповнолітні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебуваючи в селі Великий Кучурів Чернівецького району Чернівецької області, на одній із вулиць зустріли неповнолітню ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з якою раніше були знайомі та достовірно знали про її неповнолітній вік. Після чого, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , неповнолітні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , почали безпричинно ображати ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , штовхати та наносити їй удари руками по голові і тілу, у такий спосіб залякавши неповнолітню ОСОБА_10 і подавивши її волю, унеможливили її втечу. Далі, неповнолітні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , діючи спільно і узгоджено, підтримуючи дії один одного, утримуючи ОСОБА_10 за одяг і частини тіла відвели її на безлюдну територію біля стадіону в с. Великий Кучурів Чернівецького району Чернівецької області.

Далі, продовжуючи свої протиправні дії, неповнолітні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зневажаючи людську гідність та статеву недоторканність неповнолітньої ОСОБА_10 , із погрозами застосування фізичного насильства та застосуванням такого, що виразилось у вигляді нанесення ударів руками та ногами по тілу і голові, почали змушувати останню до вступу у оральні статеві зносини з ОСОБА_4 , при цьому змусили її стати на коліна перед ОСОБА_4 . Далі, ОСОБА_4 , діючи спільно та узгоджено з неповнолітніми ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , протиправно, з метою задоволення власної статевої пристрасті, усвідомлюючи значення і суспільно небезпечний характер своїх дій, направлених на порушення нормального фізичного, психічного та соціального розвитку неповнолітньої ОСОБА_10 , стоячи навпроти неї, розстібнув свої штани та оголив свої геніталії. Далі, ОСОБА_4 підійшов впритул до неповнолітньої ОСОБА_10 . В цей час неповнолітні ОСОБА_7 , ОСОБА_9 і ОСОБА_8 , наносячи удари ногами по обличчю та погрожуючи заподіянням більш важких тілесних ушкоджень, змусили неповнолітню ОСОБА_10 відкрити рот, після чого ОСОБА_4 ввів свій статевий орган в її ротову порожнину, вчинивши дії сексуального характеру, пов`язані з оральним проникненням в тіло ОСОБА_10 з використанням геніталій.

У подальшому, неповнолітні ОСОБА_7 , ОСОБА_9 і ОСОБА_8 , продовжуючи свої протиправні дії та сприяючи ОСОБА_4 у вчиненні дій сексуального характеру відносно неповнолітньої ОСОБА_10 , штовхнули її, від чого остання впала на землю, змусивши лягти на спину. Далі, неповнолітні ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, застосували фізичне насильство, що виразилось у примусовому утриманні останньої за руки і ноги та нанесенні ударів по тілу, а ОСОБА_4 без добровільної згоди неповнолітньої потерпілої ОСОБА_10 , ввів свій статевий орган у її вагінальний отвір, вчинивши дії сексуального характеру, пов`язані з вагінальним проникненням в тіло неповнолітньої потерпілої з використанням геніталій, чим порушили її статеву недоторканість.

18.02.2026 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілу, свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; іншим чином перешкодити кримінальному провадженню; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала, просила задовольнити.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, просили застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Ознайомившись з клопотанням та доказами, якими воно обґрунтовується, заслухавши думку прокурора, захисника, пояснення підозрюваного, вважаю, що клопотання слід задовольнити.

Встановлено, що 10.02.2026 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000045 було внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

18.02.2026 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років.

Відповідно до ч.2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжних заходів є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, зокрема: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Згідно ст.183 ч.1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно з ч. ч.1, 2, 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ст. 194 ч. 2 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваної з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вказана позиція відображена, зокрема й в рішенні Суду від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства».

Вважаю, що слідчим у клопотанні, доданих документах та прокурором в судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_4 до вчинення злочину, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Крім цього вважаю, що стороною обвинувачення доведено існування достатніх підстав вважати, що існують ризики, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні з якими він знайомий, з метою схилення їх до зміни або відмови від надання показань, вчинити інше кримінальне правопорушення, однак не доведено, що дані ризики унеможливлюють застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

При цьому суд враховує, стан здоров`я підозрюваного, який має інвалідність з дитинства, має інвалідність дитинства, має діагноз: помірна розумова відсталість, ураження центральної нервової системи, що підозрюваний є інвалідом третьої групи, має постійне місце проживання, має батькі , рідних братів та сестер, як встановлено в судовому засіданні неодноразово лікувався в психіатричній лікарні, за місцем проживання за підозрюваним доглядає матір, підозрюваний раніше не судимий.

На думку слідчого судді, тільки та обставина, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відносяться до категорії особливо тяжкого не може слугувати підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З врахуванням викладеного, вважаю, що в клопотанні про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід відмовити.

Разом з тим, враховуючи те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, щодо неповнолітньої особи, за що передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років, він знайомий із потерпілою та іншими підозрюваними в даному кримінальному провадження, йому відомі обставини кримінального провадження, а тому існують ризики, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілу, свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення. З урахуванням всіх обставин передбачених ст. 178 КПК України, вважаю, що відносно підозрюваного слід обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту та зобов`язати виконати ряд обов`язків передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

Метою і підставою застосування домашнього арешту є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу, свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні клопотання начальника відділу СУ ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту терміном до 18 квітня 2026 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , наступні обов`язки:

- цілодобово не залишати місце постійного проживання АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- утримуватися від спілкування з підозрюваними ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та потерпілою ОСОБА_10 ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтись в житло, у якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього обов`язків.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Виконання ухвали покласти на працівників Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом 5 днів.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Копію ухвали вручено ___ ___________ 2026 року

Підозрюваний _________________________________