Єдиний унікальний номер №333/2279/26
Провадження 1-кс/333/1053/26
УХВАЛА

Іменем України

10 березня 2026 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретарки судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу на невнесення посадовим особами ВП №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудового розслідування,-

ВСТАНОВИВ:

02.03.2026 до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла скарга ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 на невнесення посадовим особами ВП №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудового розслідування.

Скарга мотивована тим, що 23.02.2026 року нею було подано заяву про вчинення кримінального правопорушення до BП №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, що підтверджується талоном-повідомленням єдиного обліку №6545 від 23.02.2026.

У заяві повідомлено про протиправні дії громадянки ОСОБА_5 та громадянки ОСОБА_6 , які полягають у: незаконному зборі та поширенні персональних даних; розповсюдженні інформації про місце проживання; поширенні відеоматеріалів без згоди особи; розповсюдженні відомостей про військовий статус; поширенні недостовірної, викривленої інформації, що принижує честь, гідність та ділову pепутацiю.

Зазначені особи здійснюють публікації у мережі Інтернет, які містять відеозаписи за участю її чоловіка без його згоди, що є прямим порушенням його права на приватне життя.

Поширення адреси проживання, відеоматеріалів та інформації про військовий статус створює реальну загрозу безпеці чоловіка, її та наших малолітніх дітей, що є особливо небезпечним в умовах воєнного стану. Зволікання з внесенням відомостей до ЄРДР створює ризик подальшого поширення персональних даних та відеоматеріалів, що посилює негативні наслідки та становить загрозу безпеці заявника та його сім`ї, у тому числі малолітніх дітей, однак до теперішнього часу його повідомлення згідно вимог ст. 214 КПК України не внесено до ЄРДР.

Так, порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування регламентовано главою 26 Кримінального процесуального кодексу України (КПК України), параграфом 1, ст. 303-308 КПК України.

При надходженні скарги до слідчого судді підлягає встановленню, чи скарга відповідає вимогам процесуального закону. Для цього необхідно встановити, чи 1) подана в строк, передбачений ч. 1 ст. 304 КПК України, 2) оскаржується рішення, дія чи бездіяльність слідчого, яка підлягає оскарженню (тобто, належить до зазначених у ч. 1 ст. 303 КПК України), 3) скарга була подана особою, що має право подавати скаргу.

Чи скарга була подана особою, що має право подавати скаргу

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України заявник, потерпілий, його представник чи законний представник, підозрюваний, його захисник чи законний представник, володілець тимчасово вилученого майна може оскаржити на досудовому провадженні, зокрема, рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що скаржниця не надає аргументів та доказів на підтвердження того, що ОСОБА_3 є представником в розумінні статей 58, 60 КПК України, а саме що вона є адвокатом або законним представником ОСОБА_4 . З урахуванням того, що на етапі прийняття скарги до провадження перевіряються такі формальні вимоги до скарги як, зокрема, те, чи має особа достатній статус для звернення з такою скаргою. У цьому випадку скаржниця не надає такого підтвердження. Таким чином, скарга подана особою, що не довела свого процесуального статусу, а, отже, не має права подавати скаргу.

В разі невідповідності скарги передбаченим кримінальним процесуальним законом вимогам, остання у передбачених випадках повертається особі, яка її подала, або слідчий суддя, суд відмовляють у відкритті провадження за нею, при чому встановлення слідчим суддею, судом відповідності скарги вимогам ст.ст.303,304 КПК є обов`язковим процесуальним етапом при вирішенні питання щодо можливості відкриття провадження за скаргою та повинно бути вчинено за кожною отриманою слідчим суддею скаргою.

Так, відповідно до п.1 ч.2 ст.304 КПК, скарга повертається особі, якщо скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу.

Зміст цієї норми передбачає обов`язок повернення слідчим суддею скарги особі, яка її подала, в разі встановлення відсутності процесуального права на оскарження за ч.1 ст.303 КПК.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, ОСОБА_3 зазначає себе, як представника ОСОБА_4 , тобто є його представником, проте до скарги не додано належного підтвердження того, що вона дійсно є представником або заявником у цьому кримінальному провадженні.

Таким чином, на підставі матеріалів скарги слідчий суддя, встановивши відсутність підтверджень ОСОБА_3 , що остання не є представником ОСОБА_4 в розуміння кримінально-процесуального законодавства, вважаю за необхідне повернути скаргу ОСОБА_3 .

Керуючись ст. ст. 303, 304, 309 КПК України, слідча суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 про невнесення посадовим особами ВП №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудового розслідування, повернути особі яка її подала.

Повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді в порядку, передбаченому КПК України.

Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала скаргу, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду. У разі якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1