Справа №295/4748/26
УХВАЛА

19.03.2026 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчої ОСОБА_4 ,

адвоката ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, внесене в кримінальному провадженні за №0001724 від 06.11.2025 та додані до нього матеріали,-

ВСТАНОВИВ:

Слідча звернувся із указаним клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 , у якому послалася на те, що слідчим відділенням Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за №0001724від 06.11.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що СВ ЖРУП №1 надійшли матеріали з ВКП про те, що на території м. Житомир невстановлені особи з числа засуджених ДУ «ЖУВП №8», перебуваючи в умовах воєнного стану, вчиняють шахрайські дії, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, а саме щодо реалізації неіснуючих товарів за допомогою торгівельних електронних майданчиків «OLX», «AUTO RIA», «Prom.UA», чим завдають матеріальної шкоди населенню.

Згідно клопотання, від джерел оперативної інформації відомо, що до вчинення шахрайств причетний засуджений ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває покарання ДУ «ЖУВП №8» м. Житомир, вул. Незалежності, 172, камера №114, зареєстрований за адресою Київська область, Кагарлицький район, село Переселення, вулиця Українка, буд. 123. В рамках вказаного вище кримінального провадження отримано дозвіл Житомирського апеляційного суду на проведення НС(Р)Д, в ході чого встановлено, що ОСОБА_6 разом з іншими засудженими, які утримуються в ДУ «Житомирська УВІП № 8», розміщують оголошення в мобільних додатках «OLX», «Facebook» «Instagram» тощо, щодо продажу транспортних засобів. В подальшому засуджені ошукують громадян України, які хочуть отримати придбати транспортні засоби. При спілкуванні фігуранти пропонують надіслати людям у месенджері «Вайбер» або «Телеграм» прайс-лист з фотографіями авто, їх цінами. В подальшому, коли потерпілому сподобався автомобіль, то ОСОБА_7 повідомляє йому, що потрібно перерахувати повну або часткову передплату послуг на банківську карту, щоб переконатись в купівлі авто. Картковий рахунок шахраї надсилають в месенджері або диктують в ході телефонної розмови. Після того, як потерпілий перераховує передплату, через деякий останній блокує будь-який зв`язок з потерпілими.

В ході проведення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні встановлено, що у ОСОБА_6 , який відбуває покарання у Державній установі «Житомирська установа виконання покарань (№8)», розташованій в м. Житомир по проспекту Незалежності, 172, в точно невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 26.12.2025 виник злочинний умисел направлений на отримання незаконного прибутку, шляхом вчинення нових умисних злочинів, зокрема, заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство). У невстановлений слідством час та місці, ОСОБА_6 , розмістив оголошення у мобільному додатку «OLX» про продаж транспортного засобу марки «Skoda Octavia» за грошові кошти у розмірі 1800 доларів США. В подальшому, 26.12.2025, у невстановлений слідством час, ОСОБА_8 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , у мобільному додатку «OLX» знайшов оголошення про продаж вищезазначеного транспортного засобу марки «Skoda Octavia». З даного приводу ОСОБА_8 зателефонував за вказаним в оголошенні номером мобільного телефону НОМЕР_1 . Під час телефонної розмови ОСОБА_6 повідомив умови продажу автомобіля, вказавши на необхідність попереднього перерахунку завдатку у розмірі 4000 грн., нібито для того, щоб він мав можливість приїхати до місця продажу автомобіля. При цьому, ОСОБА_6 повідомив, що подальше спілкування буде здійснюватися через мобільний додаток «Viber», де він надасть додаткову інформацію щодо автомобіля та реквізити банківської картки для перерахування завдатку. Цього ж дня, а саме 26.12.2025 о 16 год. 18 хв., ОСОБА_8 , за допомогою терміналу самообслуговування № 1048718 ТОВ ФК «Контрактовий дім», що розташований за адресою: Івано-Франківська область, м. Коломия, вул. Степана Бандери, буд. 38, здійснив переказ грошових коштів у сумі 4000 грн. на банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_2 (банківський рахунок НОМЕР_3 ), повідомлену ОСОБА_6 . Однак, в подальшому, ОСОБА_6 свої зобов`язання щодо продажу автомобіля не виконав та після отримання грошових коштів на зв`язок більше не виходив, а номер телефону НОМЕР_1 заблокував. Таким чином, ОСОБА_6 , діючи умисно, повторно, не маючи у розпорядженні автомобіля, оголошення про продаж якого було розміщено на сайті «OLX», не маючи реального наміру та можливості виконання умов домовленості, шляхом обману заволодів майном ОСОБА_8 , а саме грошовими коштами в сумі 4 000 грн. Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на заволодіння чужим майном шляхом обману, повторно, ОСОБА_6 перебуваючи у Державній установі «Житомирська установа виконання покарань (№8)», розташованій в м. Житомир по проспекту Незалежності, 172, з метою реалізації злочинного умислу, у достовірно невстановлений час, однак не пізніше 31.12.2025 розмістив оголошення у мобільному додатку «Facebook» про продаж транспортного засобу марки «Volkswagen Caddy» за грошові кошти у розмірі 2650 доларів США. В подальшому, 31.12.2025, у невстановлений слідством час ОСОБА_9 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , у мобільному додатку «Facebook» знайшов оголошення про продаж вищезазначеного транспортного засобу марки «Volkswagen Caddy». З даного приводу ОСОБА_9 зателефонував за номером мобільного телефону НОМЕР_1 , який був зазначений в оголошенні. Під час телефонної розмови ОСОБА_6 повідомив умови продажу автомобіля, вказавши на необхідність попереднього перерахунку завдатку у розмірі 3800 грн., нібито для того, щоб він мав можливість приїхати до місця продажу автомобіля. При цьому, ОСОБА_6 повідомив, що подальше спілкування буде здійснюватися через мобільний додаток «Viber», де він надасть додаткову інформацію щодо автомобіля та реквізити банківської картки для перерахування завдатку. Цього ж дня, а саме 31.12.2025 о 14 год. 33 хв., ОСОБА_10 за допомогою додатку «Приват24», здійснив переказ грошових коштів в сумі 3800 грн. на банківську картку «NOVAPAY» № НОМЕР_4 , номер якої надав ОСОБА_6 . Однак, в подальшому ОСОБА_6 свої зобов`язання щодо продажу автомобіля не виконав та після отримання грошових коштів на зв`язок більше не виходив, а номер телефону НОМЕР_1 заблокував. Таким чином, ОСОБА_6 , діючи умисно, повторно, не маючи у розпорядженні автомобіля, оголошення про продаж якого було розміщено на сайті «OLX», не маючи реального наміру та можливості виконання умов домовленості, шляхом обману заволодів майном ОСОБА_10 , а саме грошовими коштами в сумі 3800 грн. Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на заволодіння чужим майном шляхом обману, повторно, ОСОБА_6 перебуваючи у Державній установі «Житомирська установа виконання покарань (№8)», розташованій в м. Житомир по проспекту Незалежності, 172, переслідуючи корисливий мотив, з метою реалізації злочинного умислу, у достовірно невстановлений час, однак не пізніше 09.01.2026 розмістив оголошення у мобільному додатку «Facebook» про продаж транспортного засобу марки «Volkswagen Caddy» за грошові кошти у розмірі 2650 доларів США. В подальшому, 09.01.2026, у невстановлений час, ОСОБА_11 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , у мобільному додатку «Facebook» знайшов оголошення про продаж вказаного транспортного засобу марки «Volkswagen Caddy». З даного приводу ОСОБА_11 зателефонував за номером мобільного телефону НОМЕР_1 , який був зазначений в оголошенні. Під час телефонної розмови ОСОБА_6 повідомив умови продажу автомобіля, вказавши на необхідність попереднього перерахунку завдатку у розмірі 5000 грн., нібито для того, щоб він мав можливість приїхати до місця продажу автомобіля. При цьому, ОСОБА_6 повідомив, що подальше спілкування буде здійснюватися через мобільний додаток «Viber», де він надасть додаткову інформацію щодо автомобіля та реквізити банківської картки для перерахування завдатку. Цього ж дня, а саме 09.01.2026 о 18 год. 46 хв., ОСОБА_11 , за допомогою додатку «Приват24», здійснив переказ грошових коштів у сумі 5000 грн. зі свого банківського рахунку НОМЕР_5 на банківську картку НОМЕР_6 «CREDIT AGRICOLE BANK JSC», номер якої надав ОСОБА_6 . Однак, в подальшому, ОСОБА_6 свої зобов`язання щодо продажу автомобіля не виконав та після отримання грошових коштів на зв`язок більше не виходив, а номер телефону НОМЕР_1 заблокував. Таким чином, ОСОБА_6 , діючи умисно, повторно, не маючи у розпорядженні автомобіля, оголошення про продаж якого було розміщено на сайті «OLX», не маючи реального наміру та можливості виконання умов домовленості, шляхом обману заволодів майном ОСОБА_11 , а саме грошовими коштами в сумі 5000 грн.

Таким чином, як вказує сторона обвинувачення у клопотанні, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, тобто у заволодінні чужим майном, шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно.

Як слідує зі змісту клопотання, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих йому кримінальних правопорушень повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом про результати знаття інформації з електронних комунікаційних мереж від 02.03.2026 року №1035 н/т; протоколом про результати зняття інформації 3 електронних комунікаційних мереж від 02.03.2026 № 1036н/т; протоколом про результати зняття інформації 3 електронних комунікаційних мереж від 02.03.2026 № 1037н/т; протоколом про результати зняття інформації 3 електронних комунікаційних мереж від 02.032026 № 1038н/т; протоколом про результати зняття інформації 3 електронних комунікаційних мереж від 02.03.2026 № 1039н/т; протоколом про результати зняття інформації 3 електронних комунікаційних мереж від 02.03.2026 № 1040н/т; протоколом про результати зняття інформації 3 електронних комунікаційних мереж від 02.03.2026 № 1041н/т; протоколом про результати зняття інформації 3 електронних комунікаційних мереж від 11.02.2026 № 615н/т; протоколом обшуку від 16.03.2026 року; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 16.03.2026; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 02.03.2026; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 від 03.03.2026; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 05.03.2026.

В обґрунтування доводів щодо застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу слідча посилається на наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Мотивуючи наявність ризиків слідча вказала, що орган досудового розслідування має підстави вважати, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, враховуючи відомості про особу ОСОБА_6 , який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів, наразі відбуває покарання в ДУ ЖУВП №8, активно підтримує стосунки з раніше судимими особами, що свідчить про відсутність факторів та обставин, які могли б стримувати підозрюваного від вчинення нових кримінальних правопорушень, що може в подальшому створити умови для настання ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а томуслідча за погодженням з прокурором просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

В судовому засіданні слідча та прокурор підтримали клопотання, просили його задовольнити та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечував проти клопотання, просив визначити заставу.

Захисник - адвокат ОСОБА_5 просила вирішити клопотання відповідно до вимог КПК України.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що слідчими СВ Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001724 від 06.11.2025 року за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України..

16.03.2026 ОСОБА_6 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, тобто у заволодінні чужим майном, шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно.

За змістом ст.ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

За змістом статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та/або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у інкримінованому вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх обставин підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до вимог п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

На переконання слідчого судді, надані стороною обвинувачення докази доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Крім того, слід зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 3 років.

Слідчий суддя враховує доводи прокурора щодо наявності ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування, враховуючи тяжкість покарання, яке йому загрожує. Крім того, зважаючи на обставини кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що перебуваючи в умовах менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, підозрюваний може вчиняти інші кримінальні правопорушення у зв`язку з тим, що він раніше судимий, однак на шлях виправлення не став та вчинив кримінальне правопорушення відбуваючи покарання в місцях позбавлення волі, що свідчить про відсутність стримуючих факторів від вчинення інших нових злочинів.

На переконання слідчого судді, наведені у клопотанні та озвучені в судовому засіданні обставини свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існують передбачені пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, які є підставою для обрання відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно статті 178 КПК України слідчим суддею враховано, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Переселення, Кагарлицького району, Київської області, громадянин України, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, непрацюючий, засуджений 20.10.2022 Обухівським районним судом Київської області до позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, відбуває покарання в Державній установі «Житомирська установа виконання покарань (№8)».

Беручи до уваги те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відносяться до категорії нетяжких злочинів, враховуючи його вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушень під час відбування покарання в місцях позбавлення волі, слідчий суддя вважає, що застосування відносно ОСОБА_6 менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, на даній стадії досудового розслідування, не зможе забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків та запобігти встановленим ризикам, а тому слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання і вважає за необхідне застосувати до підозрюваного виключний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Керуючись ст. ст.176 - 178, 182, 194, 196, 197, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 14.05.2026 року.

Строк дії ухвали встановити до 14 травня 2026 року включно.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а особою, яка перебуває під вартою - протягом 5 днів з моменту вручення їй копії ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1