Справа № 526/407/22
Провадження № 1-в/526/22/2026
У Х В А Л А

01 травня 2026 року Гадяцький районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Гадяч заяву адвоката ОСОБА_4 в інтересах засудженої ОСОБА_5 про відстрочку виконання вироку суду від 03 квітня 2025 року,

в с т а н о в и в:

21 квітня 2026 року адвокат ОСОБА_4 в інтересах засудженої ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про відстрочку виконання вироку суду від 03 квітня 2025 року.

Адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заяву підтримав, пояснивши, що на теперішній час ОСОБА_5 має серйозні проблеми зі здоров`ям, потребує постійного медикаментозного лікування та спеціального нагляду в умовах стаціонару. З цього приводу проходить лікування у КНП «Тростянецька міська лікарня» Тростянецької міської ради Сумської області, що підтверджується відповідною довідкою від 14.04.2026 за № 01-14/991. Окрім того, слід зазначити, що ОСОБА_5 наразі перебуває у скрутній життєвій та матеріальній ситуації пов`язаній з пошкодженням її житла та іншого майна внаслідок атаки БпЛА збройних сил російської федерації, що підтверджується копією витягу з ЄРДР. Просив встановити строк відстрочки виконання вироку - 1 рік, що буде необхідним для проведення повного курсу стаціонарного лікування та видужання засудженої, а також для вирішення соціально-побутових питань у зв`язку із особливими сімейними обставинами які виникли внаслідок військових дій.

Засуджена ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, звернулась до суду з заявою про розгляд клопотання без її участі.

Прокурор заперечив проти задоволення клопотання, вказавши на відсутність вагомих підстав для відстрочки виконання вироку.

Положенням ч. 2 ст. 21 КПК України передбачено, що вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України.

Питання, які виникають під час та після виконання вироку, вирішуються судом за правилами розділу VIII КПК України "Виконання судових рішень" і порядок їх вирішення врегульовано статтею 539 цього Кодексу.

Пунктом 1 частиною 1 статті 37 КПК України передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про відстрочку виконання вироку.

Нормами ст. 536 КПК України передбачено, що виконання вироку про засудження особи до виправних робіт, арешту, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців, позбавлення волі може бути відстрочено у разі:

1) тяжкої хвороби засудженого, яка перешкоджає відбуванню покарання, - до його видужання;

2) вагітності засудженої або за наявності у неї малолітньої дитини - на час вагітності або до досягнення дитиною трьох років, якщо особу засуджено за кримінальний проступок або злочин, що не є особливо тяжким;

3) якщо негайне відбування покарання може потягти за собою винятково тяжкі наслідки для засудженого або його сім`ї через особливі обставини (пожежа, стихійне лихо, тяжка хвороба або смерть єдиного працездатного члена сім`ї тощо) - на строк, встановлений судом, але не більше одного року з дня набрання вироком законної сили.

З урахуванням наведених норм, розглядаючи питання про відстрочку виконання вироку, суд повинен з`ясувати: 1) чи допускає закон таке рішення для даного виду покарання; 2) чи є для цього підстави, передбачені законом; 3) чи не належить засуджений до визначеного кола осіб, щодо яких відстрочка не допускається.

Частиною 1 ст. 539 КПК України передбачено, що питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Згідно із ч. 3 ст. 435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Судом встановлено, що вироком Гадяцького районного суду Полтавської області від 03 квітня 2025 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 369 КК України до покарання у виді 3 років обмеження волі.

На даний вирок захисником ОСОБА_5 було подано апеляційну скаргу.

09 лютого 2026 року Полтавським апеляційним судом постановлено ухвалу, якою апеляційну скаргу залишено без задоволення, вирок районного суду без змін. Вирок звернуто до виконання.

На теперішній час ОСОБА_5 проходить лікування у КНП «Тростянецька міська лікарня» Тростянецької міської ради Сумської області, що підтверджується відповідною довідкою від 14.04.2026 за № 01-14/991.

Згідно медичними даними у ОСОБА_5 встановлено діагноз: гіпертонічний криз неускладнений, гіпертонічна хвороба ІІ стадії, ступінь 2, КВР 3.

Також відповідно витягу з ЄРДР у ОСОБА_5 пошкоджено житло внаслідок атаки БпЛА збройних сил російської федерації.

Згідно з ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно зі ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Стаття 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий судовий розгляд та закріплює принцип верховенства права, на якому будується демократичне суспільство, і найважливішу роль судової системи в здійсненні правосуддя. Проте, право на справедливий суд було б позбавлено сенсу, якщо б допускало невиконання остаточних судових рішень, які набрали законної сили.

Сторона захисту, звертаючись до суду про відстрочку виконання вироку строком на 1 рік не надає достатніх доказів, які б свідчили, що ОСОБА_5 після постановлення вироку та набрання ним законної сили захворіла на тяжку хворобу, а негайне відбування покарання може потягти за собою винятково тяжкі наслідки для засудженого або його сім`ї через особливі обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 дійсно хворіє, однак будь яких даних про віднесення гіпертонічної хвороби до тяжких захворювань справа не містить. Також з доданого витягу з ЄРДР вбачається, що через атаку російськими БПЛА села Крамчанка Сумської області, пошкоджено будинок, де проживає ОСОБА_5 .

На думку суду вказані обставини мають значення для вирішення питання щодо відбування покарання засудженої, однак суд приходить до висновку, що для впорядкування даної ситуації зазначений стороною захисту максимальний строк є перебільшеним. Тому суд вважає, що для завершення лікування та проведення поточного ремонту будинку достатньо буде відстрочити виконання вироку терміном на один місяць.

Керуючись ст. 536 КПК України, суд

у х в а л и в :

заяву адвоката ОСОБА_4 в інтересах засудженої ОСОБА_5 про відстрочку виконання вироку суду від 03 квітня 2025 року - задовольнити частково.

Відстрочити виконання вироку Гадяцького районного суду Полтавської області від 03 квітня 2025 року за яким ОСОБА_5 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України і призначено покарання у вигляді 3 років обмеження волі - на 1 місяць.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду через Гадяцький районний суд протягом 7 діб з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 5 травня 2026 року о15.45 год..

Головуюча: ОСОБА_1