ПОДІЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
Справа № 505/3044/23
Провадження 1-кп/505/559/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про закриття кримінального провадження

05 лютого 2026 року місто Подільськ

Подільський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Подільськ матеріали кримінального провадження №0000656, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.07.2023 року, про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Котовськ Одеської області, громадянки України, непрацюючої, з середньою освітою, незаміжньої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:

- 27.02.2015 вироком Котовського міськрайонного суду Одеської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, на підставі ст. 70, 71 КК України до покарання у виді 3 років 2 місяців обмеження волі;

- 04.07.2018 вироком Котовського міськрайонного суду Одеської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років 3 місяців обмеження волі;

- 20.11.2019 вироком Котовського міськрайонного суду Одеської області за ч. 3 ст. 185 КК України, на підставі ст. 71 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Подільського міськрайонного суду Одеської області 29.08.2025 надійшли матеріали кримінального провадження № 0000656, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.07.2023 року, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 01.10.2025 ухвалу Котовського міськрайонного суду Одеської області від 29.01.2025 року про закриття кримінального провадження № 0000656 від 04.07.2023 року, відносно ОСОБА_4 , обвинуваченої у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, скасовано. Призначено новий розгляд обвинувального акту в кримінальному провадженні № 0000656 в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання, в іншому складі суду.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.11.2025 обвинувальний акт у справі передано судді ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 27.11.2025 призначено підготовче судове засідання

Ухвалою суду від 05.02.2025 закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до розгляду по суті на 10:55 цього ж дня.

Так, до суду надійшов обвинувальний акт щодо ОСОБА_4 , яка обвинувачується у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненого в умовах воєнного стану.

Згідно з обвинувальним актом, 03 липня 2023 року близько 04 години 00 хвилин ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом проникнення через вікно до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_5 , таємно викрала мобільний телефон марки «Huawei» моделі «Nowi 2» вартістю 2250 гривень 00 копійок.

Ухвалою суду від 05.02.2026 підготовче судове засідання було завершено, а кримінальне провадження призначено до судового розгляду по суті.

До початку судового розгляду прокурором заявлено усне клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, у зв`язку з декриміналізацією відповідного діяння у частині розміру шкоди.

Прокурор зазначив, що з урахуванням змін до кримінального законодавства, внесених Законом України № 3886-IX від 18.07.2024, мінімальний поріг кримінальної відповідальності за статтею 185 КК України становить 3028 грн, тоді як розмір шкоди, інкримінований обвинуваченій, складає 2250 грн, що є меншим за встановлений законом показник.

Потерпіла ОСОБА_5 подала письмові заяви, у яких не заперечувала проти закриття кримінального провадження та додатково зазначила про відмову від обвинувачення у разі можливої кваліфікації дій за ст. 162 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_4 не заперечувала проти закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав.

Мотиви суду та застосовані положення закону

Законом України від 18.07.2024 № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набрав чинності 09.08.2024 року - ст. 51 КУпАП викладено у новій редакцій та встановлено, що максимальний розмір викраденого майна для кваліфікації дій особи як дрібне викрадення чужого майна за ч. 2 ст. 51 КУпАП не може перевищувати двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Ця сума становить 3028,00 грн станом на 2023 рік, оскільки п. 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового Кодексу України передбачає, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Таким чином, з 09.08.2024 дрібною крадіжкою вважається адміністративне правопорушення, якщо вартість викраденого майна становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто до 3028,00 грн, станом на 2023 рік.

Згідно ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

За змістом ч. 6 ст. 3 КК України зміни законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Передбачені ч. 1 ст. 5 КК України підстави для закриття кримінальної справи не пов`язані із встановленням фактичних обставин справи, що свідчать про відсутність в діянні особи складу злочину, а пов`язані зі змінами законодавства про кримінальну відповідальність (постанова ВС від 09.09.2019 року в справі № 591/6379/16-ц).

Відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до змісту обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - у таємному викраденні чужого майна (крадіжка) вчиненому в умовах воєнного стану, вартістю 2 250 гривень.

Отже, враховуючи, що вартість викраденого майна, в якому обвинувачується ОСОБА_4 є меншою 2 неоподатковуваних мінімумів, який за нормами кримінального законодавства для кваліфікації злочинів встановлюється виходячи з суми неоподатковуваного мінімуму на рівні податкової соціальної пільги, станом на 2023 рік - 3028 гривень, до дій обвинуваченої ОСОБА_4 підлягає застосуванню Закон України № 3886-IX, яким фактично декриміналізовано її протиправну діяльність.

За змістом ч. 1 ст. 479-2 КПК України суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно з ч. 3 ст. 479-2 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

В судовому засіданні обвинуваченій роз`яснено, що вказана підстава для закриття провадження є нереабілітуючою, тому обвинувачений має право на продовження судового розгляду у загальному порядку. Судом встановлено згоду обвинуваченої ОСОБА_4 на закриття кримінального провадження з підстави передбаченої п.4 -1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Враховуючи наведене та те, що під час здійснення судового провадження у кримінальному провадженні, яке надійшло до суду з обвинувальним актом щодо ОСОБА_4 про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність вчиненого нею діяння, і обвинувачена ОСОБА_4 не заперечує щодо закриття кримінального провадження, суд доходить висновку про наявність правових підстав для закриття кримінального провадження №0000656 від 04.07.2023 на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

При цьому закриття кримінального провадження з цієї підстави не позбавляє потерпілого можливості звернутися до суду з цивільним позовом про відшкодування заподіяної внаслідок кримінального правопорушення шкоди в порядку цивільного судочинства.

Щодо можливості зміни правової кваліфікації на статтю 162 КК України

Відповідно до статті 337 КПК України судовий розгляд здійснюється виключно в межах висунутого обвинувачення. Зміна обвинувачення є процесуальним правом та обов`язком сторони обвинувачення, реалізація якого передбачена статтею 338 КПК України, шляхом складання нового обвинувального акту.

Суд не наділений повноваженнями самостійно ініціювати зміну правової кваліфікації, оскільки це суперечило б принципу змагальності та розмежуванню функцій сторін та суду у кримінальному провадженні.

Крім того, судовий розгляд по суті не розпочато, дослідження доказів не проводилося, а отже встановлення наявності або відсутності складу іншого кримінального правопорушення є передчасним та процесуально неможливим.

Додатково суд враховує, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 162 КК України, належить до категорії проваджень у формі приватного обвинувачення, згідно з ст. 477 КПК України, а потерпіла відмовилась від підтримання такого обвинувачення, та прокурором не вжито заходів, передбачених ст. 338 КПК України, у разі наявності таких підстав, зважаючи на встановлені органом досудового розслідування обставини, для перекваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_4 на ч. 2 ст. 162 КК України, де процесуальний статус прокурора зобов`язує його підтримувати державне (публічне) обвинувачення.

За таких обставин суд доходить висновку, що клопотання прокурора про закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Мотиви прийняття рішення щодо застосованих заходів забезпечення кримінального провадження

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Відтак, після набрання ухвалою суду законної сили, слід скасувати арешт, накладений:

- ухвалою слідчого судді Котовського міськрайонного суду Одеської області від 31.07.2023, справа № 505/2826/23, провадження № 1-кс/505/1134/2023, на мобільний телефон марки «Huawei nowi 2», 4/64GB, синього кольору в чорному чохлі-бампер ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 ;

Вирішення питання про долю речових доказів

Відповідно до ч. 9. ст. 100 КПК України, питання про долю речових доказів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

При цьому нормами зазначено статті передбачено, зокрема можливість конфіскації, повернення власнику (законному володільцю), передачу відповідним установам або знищення, передачу до криміналістичних колекцій експертних установ або заінтересованим особам на їх прохання, переходу у власність держави в установленому Кабінетом Міністрів України порядку, документи, що є речовими доказами, залишаються в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Відтак, зважаючи на походження, наявність відомостей щодо власника майна, долю речових доказів слід вирішити на підставі ч. 9 ст. 100 КПК України, згідно пункту 5 якої майно, майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю)

Відтак речовий доказ:

- мобільний телефон марки «Huawei nowi 2», 4/64 Gb синього кольору, IMEI-1: НОМЕР_1 , IMEI-2: НОМЕР_2 , який відповідно до розписки ОСОБА_5 від 26.07.2023 отримано від органу досудового розслідування, необхідно повернути потерпілій ОСОБА_5 (залишити у володінні).

Рішення щодо процесуальних витрат

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

На стадії досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні витрачено 956 грн на залучення експерта при проведенні судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/116-23/11975-ТВ від 20.07.2023.

Разом з тим, у даному кримінальному провадженні обвинувальний вирок судом не ухвалюється, а провадження підлягає закриттю на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Системний аналіз положень статей 122124 КПК України свідчить про те, що обов`язок особи відшкодовувати процесуальні витрати є похідним від факту визнання її винуватою у вчиненні кримінального правопорушення та постановлення обвинувального вироку. У разі закриття кримінального провадження закон не передбачає покладення на особу обов`язку компенсувати витрати, пов`язані з досудовим розслідуванням, якщо інше прямо не встановлено законом.

Такий підхід узгоджується із загальними засадами кримінального провадження, зокрема принципом презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, відповідно до якого особа не може зазнавати негативних правових наслідків кримінального переслідування без встановлення її винуватості обвинувальним вироком суду.

Крім того, враховуючи, що закриття кримінального провадження у даному випадку зумовлене змінами кримінального законодавства, а не встановленням вини особи судом, покладення на обвинувачену процесуальних витрат суперечило б змісту та меті статті 124 КПК України.

Таким чином, підстав для стягнення з ОСОБА_4 на користь держави витрат на залучення експерта у розмірі 956 грн суд не вбачає.

Така позиція узгоджується з правовим висновком викладеним у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 12.09.2022 у справі № 203/241/17.

На підставі ст. 5, 162, 185 КК України, ст. 100, 174, 284, 336, 369-372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 задовольнити.

Закрити кримінальне провадження № 0000656 від 04.07.2023 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

На підставі ч. 4 ст. 174 КПК України, після набрання ухвалою суду законної сили, скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Котовського міськрайонного суду Одеської області від 31.07.2023, справа № 505/2826/23, провадження № 1-кс/505/1134/2023, на речовий доказ у кримінальному провадженні:

- мобільний телефон марки «Huawei nowi 2», 4/64GB, синього кольору в чорному чохлі-бампер ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 .

На підставі п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України повернути власнику ОСОБА_5 (залишити у володінні) речовий доказ у кримінальному провадженні:

- мобільний телефон марки «Huawei nowi 2», 4/64 Gb синього кольору, IMEI-1: НОМЕР_1 , IMEI-2: НОМЕР_2 ;

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Подільський міськрайонний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя

Подільського міськрайонного суду

Одеської області ОСОБА_6