Справа №760/2168/25 1-кп/760/2043/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2026 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

-головуючого судді ОСОБА_1

-при секретарі ОСОБА_2

за участі:

-прокурора ОСОБА_3

-захисника ОСОБА_4

-обвинуваченого ОСОБА_5

провівши у відкритому судовому засіданні судовий розгляд у кримінальному провадженні № 0000550, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.07.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 та ч. 3 ст. 436-2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 подав клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 , строку тримання під домашнім арештом на два місяці, заборонивши йому цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням необхідності залишати житло під час повітряної тривоги або для отримання невідкладної медичної допомоги, а також надання такої допомоги його матері ОСОБА_6 та зобов`язати його прибувати до суду за кожною вимогою, оскільки ризики, які були встановлені ухвалою суду продовжують існувати.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні просила змінити обвинуваченому запобіжний захід із цілодобового домашнього арешту на домашній решт в певний період доби.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав доводи свого захисника.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання здійснювалось за допомогою технічних засобів кримінального провадження.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали обвинувального акту та подані клопотання, суд приходить до наступного.

19.11.2024р. ухвалою слідчого судді відносно ОСОБА_5 застосований запобіжний захід у кримінальному провадженні у вигляді тримання під вартою, строком до 13.01.2025 року, включно, із визначенням застави.

10.01.2025р. ухвалою слідчого судді ОСОБА_5 продовжено строк тримання під вартою строком до 14.02.2025 року, включно, із визначенням застави.

10.02.2025р. ухвалою слідчого судді ОСОБА_5 продовжено строк тримання під вартою строком до 10.04.2025 року, включно, із визначенням застави.

31.03.2025р. ухвалою слідчого судді ОСОБА_5 продовжено строк тримання під вартою строком до 29.05.2025 року, включно, із визначенням застави.

28.05.2025р. ухвалою слідчого судді ОСОБА_5 продовжено строк тримання під вартою строком до 26.07.2025 року, включно, із визначенням застави.

16.07.2025р. ухвалою слідчого судді ОСОБА_5 продовжено строк тримання під вартою строком до 13.09.2025 року, включно, із визначенням застави.

27.08.2025р. ухвалою слідчого судді ОСОБА_5 продовжено строк тримання під вартою строком до 25.10.2025 року, включно, із визначенням застави.

13.10.2025р. ухвалою слідчого судді ОСОБА_5 продовжено строк тримання під вартою строком до 11.12.2025 року, включно, із визначенням застави.

28.11.2025р. ухвалою слідчого судді ОСОБА_5 продовжено строк тримання під вартою строком до 26.01.2026 року, включно, із визначенням застави.

22.01.2026р. ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва обвинуваченому ОСОБА_5 змінено запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, строком на два місяці, тобто до 22 березня 2026р., включно, заборонивши йому цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням необхідності залишати житло під час повітряної тривоги або для отримання невідкладної медичної допомоги, а також надання такої допомоги його матері ОСОБА_6 та зобов`язати його прибувати до суду за кожною вимогою.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно ч. 2 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України с трок дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя зобов`язаний: здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування і судового розгляду та враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

Крім того, як неодноразово зазначав Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, у випадках коли констатував порушення статті 5 Конвенції щодо розгляду доцільності продовження строків тримання особи під вартою, протягом як досудового розслідування, так і судового розгляду, продовження строків тримання під вартою повинно ґрунтуватися на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під вартою на початковій стадії розслідування.

Відповідно до статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р. кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом:

Згідно ст. 43 Конституції України кожен громадянин має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується, а тому будь-які обмеження щодо реалізації цього права, повинно здійснюватися виключно з підстав та у порядку, передбаченому КПК України.

Крім того, згідно ст. 48 Конституції України кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.

Враховуючи вказане, суд вважає, що встановлені раніше ризики, передбачені ст. 177 КПК України продовжують існувати, проте суттєво зменшилися, та враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який на даний час проживає разом із матір`ю пенсійного віку, яка страждає на тяжку психічну хворобу та потребує постійного догляду, а обвинувачений є єдиним годувальником в родині, та повинен забезпечувати достатній життєвий рівень, як свій, так і своєї матері, а також ту обставину, що прокурором не надано конкретних доказів того, що тримання обвинуваченого під цілодобовим домашнім арештом, виправдовує інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

За таких обставин, суд вважає обґрунтованим та достатнім задля забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_5 та з метою непорушення його прав та свобод, гарантованих Конституцією України, продовжити йому строк тримання під домашнім арештом, строком на два місяці, тобто до 20.05.2026р., включно, із забороною йому в період часу з 20 год. 00 хв. до 07 год. 00хв. наступного дня залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням необхідності залишати житло під час повітряної тривоги або для отримання невідкладної медичної допомоги, а також надання такої допомоги його матері ОСОБА_6 та зобов`язати його прибувати до суду за кожною вимогою.

Вказаний запобіжний захід повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України та забезпечити, у подальшому, належну його процесуальну поведінку у даному провадженні.

За таких обставин, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 27, 177, 181, 314, 334 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Київської міської прокуратури ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під домашнім арештом, строком на два місяці, тобто до 20.05.2026р., включно, заборонивши йому в період часу з 20 год. 00 хв. до 07 год. 00хв. наступного дня залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням необхідності залишати житло під час повітряної тривоги або для отримання невідкладної медичної допомоги, а також надання такої допомоги його матері ОСОБА_6 та зобов`язати його прибувати до суду за кожною вимогою.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- не відлучатися з м. Київ без дозволу суду,

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи,

- здати на зберігання до відповідних органів держаної влади свої паспорти для виїзду за кордон, та інші документи, які дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну,

- носити електронний засіб контролю.

Строк дії даної ухвали визначити до 20.05.2026р. включно.

Ухвалу передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

В задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Контроль за виконанням домашнього арешту покласти на Київську міську прокуратуру.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1