Справа № 276/463/26
Провадження по справі 1-кс/276/118/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2026 року селище Хорошів

Слідчий суддя Хорошівського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 , подану в її інтересах представником ОСОБА_4 , на постанову слідчого про закриття кримінального провадження №0000212 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

в с т а н о в и в:

Представник ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді в інтересах ОСОБА_3 зі скаргою на постанову старшого слідчого СВ ВП №3 Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 від 20.02.2026 про закриття кримінального провадження №0000212, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.10.2025 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

В обґрунтування скарги зазначила, що слідчим, при розслідуванні кримінального провадження № 0000212 не забезпечено всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин останнього, чим порушено вимоги ст. 9, 91, 93 КПК України, що виразилось в неповноті досудового розслідування та невиконанні обов`язків слідчого. Потерпіла ОСОБА_3 у своїх показаннях зазначала, що під час спільного проживання із ОСОБА_6 у с. Топорище Житомирського району Житомирської області останній систематично та неодноразово ображав її нецензурною лайкою та застосовував до неї фізичне насильство, викидав її речі та речі їх новонародженого сина смітник, виганяв з дому посеред ночі. Крім того, після звернення до суду з позовом про позбавлення ОСОБА_6 батьківських прав, сини потерпілої ОСОБА_7 та ОСОБА_8 повідомили, що також зазнавали від ОСОБА_6 психологічного та фізичного насильства.

Зазначені обставини свідчать про систематичний характер домашнього насильства, що є обов`язковою ознакою складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, однак слідчим ці обставини належним чином не досліджені та не оцінені.

Слідчим у кримінальному провадженні не призначено, та відповідно не проведено ні слідчого експерименту із ОСОБА_8 , ні судову психологічну експертизу щодо його психологічного стану та можливих наслідків у формі психологічного шкоди для неповнолітнього ОСОБА_8 , що є критично важливим для встановлення наявності або відсутності ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України . Окрім цього слідчим не допитано у кримінальному провадженні ряд свідків, зокрема дочку ОСОБА_3 - ОСОБА_9 , яка свідком вищевказаних подій та поведінки ОСОБА_6 відносно її брата та матері, сина - ОСОБА_10 , який також володіє відомостями щодо протиправної поведінки ОСОБА_6 . Невиконання зазначених слідчих дій призвело до неповного встановлення фактичних обставин справи.

Слідчим не надано належної правової оцінки показанням потерпілих, зокрема неповнолітнього ОСОБА_8 , які свідчать про систематичний характер насильства. Допит неповнолітніх потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 проведено з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального законодавства, а саме: проводився без залучення соціального працівника.

Висновок слідчого про відсутність шкоди є безпідставним, оскільки не підтверджений жодною експертизою; суперечить фактичним показанням потерпілих; зроблений без належного дослідження психологічного стану дітей, не встановлено належним чином психологічні наслідки насильства.

Ухвалою слідчого судді Хорошівського районного суду Житомирської області від 19.03.2026 відкрито провадження за скаргою ОСОБА_3 та витребувано матеріали кримінального провадження №0000212.

В судове засідання учасники кримінального провадження не з`явились. Від представника ОСОБА_4 надійшла заява про проведення судового розгляду без участі скаржника та представника.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового розгляду були повідомлені належним чином, клопотань та заяв до суду не подали.

Згідно з ч.3 ст.306 КПК України відсутність слідчого та прокурора не є перешкодою для розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування, а тому слідчий суддя ухвалив провести судове засідання без їх участі.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 3 ч. 1ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно зі ст.7, 22 КПК України змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості є загальною засадою кримінального провадження та полягає у самостійному обстоюванні сторонами їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом; сторона захисту має рівні права із стороною обвинувачення на збирання та подання до суду доказів, клопотань та реалізацію інших процесуальних прав.

Відповідно до вимог ст. 284 КПК України прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Отже, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про його закриття можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, оцінки доказів, які стосуються цього провадження, в їх сукупності.

Відповідно до ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа "Ассенов та інші проти Болгарії"). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справах "Танрікулу проти Туреччини" та "Ґюль проти Туреччини").

20.02.2026 року старшим слідчим СВ ВП №3 Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 прийнято постанову про закриття кримінального провадження № 0000212 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Постанову мотивовано тим, що в ході проведення досудового розслідування допитано потерпілих ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та в якості свідка ОСОБА_6 . Слідчий дійшов висновку, що не встановлено факту заподіяння внаслідок вчинення систематичного домашнього насильства (фізичного, психологічного або економічного) шкоди психічному чи фізичному здоров`ю потерпілим, тобто відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України. Водночас в діях ОСОБА_6 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення.

На переконання слідчого судді, зазначену постанову слідчим прийнято передчасно, без повного та всебічного з`ясування обставин кримінального провадження.

Так, під час допиту потерпілого ОСОБА_7 останній повідомив про факт фізичного насильства з боку ОСОБА_6 , який влітку 2024 року душив його руками за шию та вдарив по плечу, при цьому ображав нецензурно. Окрім цього, під час перебування в м. Житомирі ОСОБА_6 , встановлюючи вхідні двері, висловлював образи нецензурного характеру в адресу ОСОБА_7 . При цьому, слідчим під час допиту не з`ясовано питання чи були очевидці цих подій з метою вирішення питання про їх допит в якості свідків для підтвердження (спростування) вказаних обставин.

В ході допиту неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 ним повідомлено, що в 2025 році ОСОБА_6 , дізнавшись про те, що потерпілий взяв без дозволу в магазині іграшку, висловлювався нецензурно, сварив його, після чого взяв до рук сокиру та, тримаючи руки дитини, замахувався сокирою перед ним та погрожував йому. Після цього ОСОБА_6 наказав ОСОБА_8 , щоб він нікому про цей випадок не розповідав.

Згідно показань потерпілої ОСОБА_3 , її дочка повідомила, що ОСОБА_6 зачинив брата в кімнаті та вона чула крики. Наступного дня ОСОБА_3 звернулася у відділення поліції в м. Житомирі із заявою про вчинення домашнього насильства у сім`ї.

Проте, слідчим не встановлено особу свідка (дочки ОСОБА_3 ), не забезпечено проведення її допиту в якості свідка, а також не перевірено інформацію щодо звернення потерпілої із відповідною заявою та результати її розгляду.

Окрім того, органом досудового розслідування не проведено слідчого експерименту із ОСОБА_8 та ОСОБА_7 щодо фактів вчинення фізичного насильства над ними, не проведено судову психологічну експертизу для з`ясування питання щодо психологічного стану дітей внаслідок вказаних вище подій та можливе заподіяння шкоди їх психічному здоров`ю. Водночас, висновок слідчого про відсутність шкоди не грунтується на відповідних доказах.

За таких обставин, доводи скарги про неповноту досудового розслідування є обґрунтованими, тому слідчий суддя приходить до висновку про передчасність та необґрунтованість постанови слідчого про закриття кримінального провадження та необхідність її скасування з направленням матеріалів для продовження досудового розслідування.

Керуючись ст. 9, 22, 26, 110, 303-307, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

Скаргу ОСОБА_3 , подану в її інтересах представником ОСОБА_4 , - задовольнити.

Cкасувати постанову старшого слідчого СВ ВП №3 Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 від 20.02.2026 про закриття кримінального провадження №0000212, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.10.2025 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Матеріали кримінального провадження №0000212 повернути СВ ВП №3 Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирській області.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 26.03.2026.

Слідчий суддя ОСОБА_1