Справа № 190/859/26
Провадження №1-кп/190/130/26
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2026 року м. П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

за участю:

секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

потерпілої - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в місті П`ятихатки кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000001 від 02.01.2026 року, стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Красна Балка, Криворізького району, Дніпропетровської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, який не працює, одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ст. 89 КК України не судимий,

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення,

передбаченого ч.1 ст.164 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_5 скоїв злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліменти), за наступних обставин.

ОСОБА_5 , являючись батьком малолітньої дитини, маючи умисел на злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), достовірно знаючи, що відповідно до судового наказу П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області № 190/2847/24, провадження 2-н/190/259/24 від 31.03.2025, він зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання малолітньої дитини - доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття щомісячно, в особі її матері ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , за період часу з грудня 2024 по листопад 2025 року та з січня 2026 по квітень 2026 року, кошти на утримання дитини не сплачував, внаслідок чого утворилась заборгованість зі сплати аліментів у сумі 54524,95 грн.

Так, постановою головного державного виконавця Верхньодніпровського відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області від 18.04.2025 відкрито виконавче провадження №77847173 з виконання судового наказу №/190/2847/24 від 31.03.2025 про стягнення аліментів з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після відкриття виконавчого провадження ОСОБА_5 неодноразово запрошувався до Верхньодніпровського відділу ДВС у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції для вирішення питання щодо сплати аліментів, останньому направлялись розрахунки заборгованості зі сплати аліментів.

Не зважаючи на це, ОСОБА_5 , достовірно знаючи про свій обов`язок сплачувати аліменти та виконувати судовий наказ П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області № 190/2847/24, провадження 2-н/190/259/24 від 31.03.2025, будучи працездатним, офіційно не працевлаштувався, інших заходів для виконання рішення суду в період часу з грудня 2024 по листопад 2025 року та з січня 2026 по квітень 2026 не вживав, доходи від тимчасових заробітків не декларував, про джерела доходів державного виконавця не повідомляв, тобто добровільно рішення суду не виконував і, таким чином, умисно злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини.

Таким чином, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своєї бездіяльності, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи ухилитись від сплати аліментів, систематично і наполегливо не сплачував кошти на утримання своєї малолітньої доньки - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело до виникнення заборгованості за період часу з грудня 2024 по листопад 2025 року та з січня 2026 по квітень 2026 у сумі 54524,95 гривень, що сукупно складає суму виплат більше, ніж за три місяці відповідних платежів.

Угодою про визнання винуватості від 10.04.2026 року сторони погодили покарання ОСОБА_5 за ч.1 ст.164 КК України у вигляді громадських робіт строком на 100 (сто) годин. ОСОБА_5 в свою чергу згоден понести покарання, визнає вину в скоєному.

Під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_5 вину свою в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України визнав повністю, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджену міру покарання. Стверджував, що цілком розуміє свої права, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, які йому роз`яснені судом.

Прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити ОСОБА_5 узгоджену міру покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходив з наступного.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти зокрема рішення про затвердження угоди.

Відповідно до ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості допускається у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких завдано шкоду правам та інтересам окремих осіб, якщо потерпілим надано письмову згоду на укладення угоди між прокурором та обвинуваченим.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим, відповідно до ст.12 КК України є проступком.

Під час досудового розслідування законний представник малолітньої потерпілої - ОСОБА_4 надала письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

Суд, переконавшись, що укладення угоди є добровільним, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, зобов`язання взяті за угодою обвинувачуваним виконані повністю, узгоджена міра покарання відповідає характеру і тяжкості обвинувачення, суд вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості від 10.04.2026 року, визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України та призначити йому, узгоджене угодою покарання.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.3 ст.314, ч.2 ст.373, ст.ст.374,475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 10 квітня 2026 року, укладену у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000001, між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України та призначити йому узгоджене угодою про визнання винуватості, покарання у вигляді громадських робіт строком на 100 (сто) годин.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя П?ятихатського районного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_1