У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2026 р. м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю:

прокурора - ОСОБА_2 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кобеляки кримінальне провадження №0000232 від 09.11.2022 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Б.Знаменка Петрівського району Тамбовської області РФ, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований і фактично проживає за адресою АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, має професійно-технічну освіту, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч.1 ст. 249 КК України,

Встановив:

Відповідно до обвинувального акта, 08.11.2022, близько 20 години, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_3 , маючи умисел на незаконне зайняття рибним добувним промислом, перебуваючи з дозволу власника на території базування човнів ФОП " ОСОБА_5 " на березі Ворсклянської затоки Кам`янського водосховища в с. Світлогірське Полтавського району Полтавської області, залучивши ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якого запевнив у законності своїх дій та наявності усіх необхідних документів, за допотмогою риболовного човна "Баркас" з бортовим номером ЯПО 6012, сірого кольору, з бензиновим двинуном "TOHATSU" 2004 M15D2, вийшов на водойму з метою здійснення вилову водних біоресурсів, а саме риболовними жиляними сітками в кількості 12 штук з однаковими параметрами: довжина 70 м, висота 1 м, вічко сіткового полотна 50х50 мм, які знаходилися у плавзасобі.

ОСОБА_3 , не маючи дозвільних документів, які б надавали право на здійснення господарської діяльності, пов`язаної з виловом водних біоресурсів та не перебуваючи у трудових відносинах із фізичними особами - підприємцями, котрі є офіційними користувачами водних біоресурсів, знаючи, що він перебуває в акваторії Ворсклянської затоки Кам`янського водосховища в межах РЛП "Нижньоворсклянський" на глибині, достатній для встановлення знарядь вилову риби, встановив вказані риболовні жиляні сітки, після чого разом з ОСОБА_6 повернувся на берег.

Близько 06 години 09.11.2022, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_3 , для витягування риболовних жиляних сіток із водойми зі свіжовиловленою рибою, знову залучив ОСОБА_6 , якого запевнив у законності своїх дій та наявності всіх необхідних документів.

Прибувши 09.11.2022 близько 07 години, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, на риболовному човні "Баркас" з бортовим номером ЯПО 6012, сірого кольору, з бензиновим двинуном "TOHATSU" 2004 M15D2, до раніше встановлених заборонених знарядь лову - жиляних сіток, та, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, посягаючи на суспільні відносини у сфері охорони та відтворення навколишнього природного середовища, раціонального використання природних ресурсів, діючи всупереч вимогам та положенням п.п.2 п.1 розділу ІІІ, п.п.1 п.1 розділу IV "Правил любительського та спортивного рибальства", п.п.14 п.11 Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку здійснення любительського і спортивного рибальства ", ст. 27 Закону України "Про тваринний світ" та п.п.4.2.13, 4.2.17 Положення "Про регіональний ландшафтний парк "Нижньоворсклянський", дістав з водойми вищевказані заборонені знаряддя лову - жиляні сітки зі спійманою рибою, яка відноситься до водних живих ресурсів загальнодержавного значення, тим самим незаконно добувши її, по видам і кількості: карась - 107 штук, плоскирка - 47 штук, плітка - 54 штуки, сазан - 4 штуки, лящ - 15 штук, загальною вагою 105,53 кг.

Відповідно до висновку експерта від 20.03.2025 за результатами проведеної судової інженерно-екологічної експертизи, розмір шкоди, завданої внаслідок незаконного вилучення 09.11.2022 у період нересту водних біоресурсів з природного середовища акваторії Кам`янського водосховища поблизу с. Світлогірське Полтавського району Полтавської області, що є територією природно-заповідного фонду України в межах РЛП "Нижньоворсклянський" становить 756 239 грн 00 коп., що розглядається як істотна шкода рибному господарству України.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч.1 ст. 249 КК України, тобто, незаконному зайнятті рибним добувним промислом, що заподіяло істотну шкоду.

У підготовчому судовому засіданні 13.03.2026 розглянуто питання застосування положень ст. 49 RR України у цьому кримінальному провадженні, оскільки проступок, передбачений ч.1 ст. 249 КК України, інкримінований ОСОБА_3 , вчинено 09.11.2022.

Обвинувачений, підтвердивши розуміння наслідків та того, що зазначена обставина не є реабілітуючою, заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності і закриття кримінального провадження з цих підстав.

Представник потерпілого подав заяву про відсутність заперечень проти закриття кримінального провадження.

Прокурор вважала за можливе закрити кримінальне провадження у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України та залишення цивільного позову без розгляду.

Заслухавши учасників судового провадження, перевіривши наявні у суду матеріали кримінального провадження, враховуючи позицію потерпілого, суд робить такі висновки.

Велика Палата Верховного суду у постанові від 17 червня 2020 року (справа № 598/1781/17, провадження № 13-47кс20) вказала, що звільнення від кримінальної відповідальності за статтею 49 Кримінального кодексу України (сплив строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо.

Крім того, у постанові від 26 березня 2020 року (справа № 730/67/16-к, провадження № 51-6463км19) колегією суддів Касаційного кримінального суду зроблено висновок про те, що передбачений законом інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення із визнанням ними своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення. Таким чином, невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках за умови роз`яснення їм судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення.

ОСОБА_3 у межах цього кримінального провадження обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч.1 ст. 249 КК України, відповідно до якої незаконне зайняття рибним, звіриним або іншим водним добувним промислом, якщо воно заподіяло істотну шкоду, - карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційним наглядом на строк до трьох років, або обмеженням волі на той самий строк.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Із обвинувального акту вбачається, що інкримінований ОСОБА_3 проступок вчинено 09.11.2022, таким чином, трирічний строк, визначений п. 2 ч.1 ст. 49 КК України, закінчився 09.11.2025.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч.1 ст. 49 КК України строків та відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2 4 ст. 49 КК України), а саме:

- перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

- перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

- питання про застосування давності до особи, що вчинила особливо тяжкий злочин, за який згідно із законом може бути призначено довічне позбавлення волі, вирішується судом. Якщо суд не визнає за можливе застосувати давність, довічне позбавлення волі не може бути призначено і заміняється позбавленням волі на певний строк.

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності (ст.ст. 284-288 КПК України).

ОСОБА_3 має статус обвинуваченого у цьому кримінальному провадженні, йому було роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, наполягав на такому закритті кримінального провадження, а тому наявні процесуально-правові підстави звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Обставини, визначені ч.2 - 4 ст. 49 КК України, не встановлені.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що наявні підстави для звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності відповідно до ст. 49 КК України, а тому, відповідно до п.2 ч.3 ст. 315, п.1 ч.2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження підлягає закриттю.

Відповідно до вимог чинного КПК України, цивільний позов не підлягає розгляду у випадках закриття кримінального провадження, як на досудовому розслідування, так і в суді. За таких обставин, заявлений потерпілим цивільний позов про стягнення матеріальної та моральної шкоди підлягає залишенню без розгляду, що не перешкоджає його пред`явленню в порядку цивільного судочинства.

Якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту (Постанова об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 12 вересня 2022 року у справі № 203/241/17).

Зважаючи на викладене, витрати на залучення експерта у цьому кримінальному провадженні слід віднести на рахунок держави.

Питання речових доказів підлягає вирішенню відповідно до положень ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 284, 288, 315 КПК України, ст. 49 КК України, суд,

Постановив:

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності на підставі п.2 ч.1 ст. 49 КК України.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч.1 ст. 249 КК України - закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Цивільний позов прокурора залишити без розгляду.

Витрати на залучення експертів у цьому кримінальному провадженні віднести на рахунок держави.

Арешт, накладений на речові докази ухвалою слідчого судді Кобеляцького районного суду Полтавської області від 11.11.2022 у справі №532/1963/22 (провадження № 1-кс/532/598/2022) - скасувати.

Речові докази:

- дерев`яний риболовний човен "Баркас" з бортовим номером НОМЕР_2 , синього кольору з двома веслами сірого кольору; - повенути власнику за належністю.

- журнал обліку вилучених водних біресурсів № 3 з додатком до нього; - повенути власнику за належністю.;

- двигун «TOHATSU» та помаранчевий бак з речовиною; - повенути власнику за належністю;

- риболовні жиляні сітки в кількості 12 шт, однаковими параметрами: довжина 70 м, висота 1 м, вічко сіткового полотна 50х50 мм, з бирками: ПО00065178, ПО00065189, ПО00065198, ПО00065183, ПО00065185, ПО00065176, ПО00065190, ПО00065177, ПО00065199, ПО00065200, ПО00065196, ПО00065172; - повенути власнику за належністю.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.

Суддя