УХВАЛА

про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

18 березня 2026 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне кримінальне провадження № 0001390 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Рівненського міського суду Рівненської області перебуває вищевказане кримінальне провадження.

До початку судового засідання 18 березня 2026 року прокурор ОСОБА_7 подав клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном на два місяці, оскільки строк застосування останнього закінчується 22 березня 2026 року, яке підтримав у судовому засіданні.

В обґрунтування клопотання зазначено, що обвинувачений ОСОБА_6 , усвідомлюючи тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, з метою уникнення покарання може переховуватися від суду. Крім того, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого та тяжкого злочинів, санкція статті яких передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком від семи до п`ятнадцяти років, що свідчить про його особливу суспільну небезпечність. Зокрема, обвинувачений має змогу незаконно впливати та здійснювати тиск на свідків, залякуючи останніх та погрожуючи фізичною розправою з метою зміни, перекручування показань. Крім того, вважає, що залишаючись не ізольованим від суспільства, обвинувачений ОСОБА_6 може знищити, сховати бо спотворити будь-які із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала клопотання прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечив проти клопотання прокурора.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала позицію свого підзахисного.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши клопотання прокурора та матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ухвалою Рівненського міського суду від 22 січня 2026 року обвинуваченому ОСОБА_6 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 22 березня 2026 року.

Строк тримання під вартою обвинуваченого закінчується 22 березня 2026 року, однак призначити судове засідання та завершити кримінальне провадження до цієї дати неможливо.

За положенням ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, один згідно ст. 12 КК України відносяться до особливо тяжких злочинів та в якості міри покарання передбачають покарання у вигляді позбавлення волі від семи до п`ятнадцяти років.

Згідно ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, наявність судимостей у обвинуваченого тощо.

При цьому, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, рішення «Лабіта проти Італії» від 06 квітня 2000 року, рішення «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року).

Вирішуючи клопотання прокурора щодо доцільності продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, судом враховуються вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини, згідно з якою обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Застосовуючи такий вид запобіжного заходу, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_6 , усвідомлюючи відповідальність за вчинені ним злочини, може переховуватися від суду, вчасно не з`являтися на виклики суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, також із ступеня тяжкості інкримінованих останньому кримінальних правопорушень.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_6 не має міцних соціальних зв`язків, що не дає змоги здійснювати належний контроль за його поведінкою та місцем проживання в разі застосування стосовно нього іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Отже підстави, за яких судом було застосовано до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та обставини, які при цьому враховувались не змінились, а ризики не зменшились та є триваючими.

Враховуючи вищевикладене, а також відсутність підстав вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи можуть забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів без визначення розміру застави.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 314- 316 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 задоволити.

Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Рівне, українцю, громадянину України, раніше не судимому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовцю військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, головного сержанта взводу військової частини НОМЕР_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з 18 березня 2026 року до 16 травня 2026 року, без визначення розміру застави.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, надіслати начальнику Державної установи «Рівненський слідчий ізолятор».

Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 22 січня 2026 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 вважати такою, що втратила чинність з моменту постановлення даної ухвали.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя Рівненського міського суду

Рівненської області ОСОБА_8