ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/1305/26 Номер провадження 11-сс/814/281/26Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2026 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддів з секретарем ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава апеляційну скаргу представника військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Полтави від 30 січня 2026 року,

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною ухвалою слідчий суддя повернув скаргу представника військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, яка полягає у невнесенні до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення за заявою військової частини від 14 січня 2026 року.

В обґрунтування рішення слідчий суддя зазначив, що скарга не підлягає розгляду в Шевченківському районному суді м. Полтави, оскільки місцем вчинення кримінального правопорушення є територія Дніпропетровської області, а тому заявник повинен був звернутись з відповідною скаргою до Центрального районного суду м. Дніпра, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться Третій слідчий відділ (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві.

В апеляційній скарзі представник військової частини просить скасувати ухвалу слідчого судді, оскільки оскаржував бездіяльність уповноважених осіб саме Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві.

Зауважує, що цей орган досудового розслідування знаходиться по вул. Гоголя, 25, в м. Полтаві, тобто в межах територіальної юрисдикції Шевченківського районного суду м. Полтави.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Приписами ч.1 ст.412 цього Кодексу встановлено, що істотними є такі порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення і забезпечити права і законні інтереси учасників провадження.

Згідно з ч.1 ст.8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів, ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

За допомогою правил про підсудність забезпечується також рівність всіх громадян перед законом і судом (ст.24 Конституції України та ст.10 КПК України).

Будучи одним з проявів цієї конституційної засади, чітко встановлена законом підсудність набуває ознак суб`єктивного права людини на законного суддю, тобто права будь-якої людини знати наперед, який суд і в якому складі відповідно до закону правомочний здійснювати судове провадження, якщо така необхідність виникне.

Приписами §1 Глави 26 КПК України визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування.

Частиною 1 статті 303 цього Кодексу передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора підлягають оскарженню під час досудового провадження та ким вони можуть бути оскаржені.

Відповідно до вимог частини 1 статті 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень глави 26 КПК України.

Законодавець у більшості випадків прямо зазначає, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

З урахуванням положень ч.6 ст.9 КПК України, з огляду на роз`яснення, викладені у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 квітня 2013 року №223-559/0/4-13 «Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження», правильним є застосування зазначеного правила й до розгляду клопотань, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом.

Тобто, судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні має здійснюватися слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Частиною 4 ст.615 КПК України також передбачено, що скарги на будь-які рішення, дії чи бездіяльність прокурора, слідчого, прийняті або вчинені ним на виконання повноважень, визначених цією статтею, можуть бути подані до суду. Їх розгляд здійснює слідчий суддя того суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в разі неможливості з об`єктивних причин здійснювати відповідним судом правосуддя - найбільш територіально наближеного до нього суду, що може здійснювати правосуддя, або іншого cуду, визначеного в порядку, передбаченому законодавством.

З матеріалів справи видно, що 14 січня 2026 року командир військової частини НОМЕР_1 звернувся із повідомленням про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтава, яке знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Гоголя, 25, тобто у межах територіальної юрисдикції Шевченківського районного суду м. Полтава.

І саме бездіяльність уповноважених осіб цього органу Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, представник військової частини оскаржив до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Полтава.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов до помилково висновку, що скарга представника військової частини підлягає розгляду судом, в межах територіальної юрисдикції якого розташований Третій слідчий відділ (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтава.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне скасувати ухвалу слідчого судді у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, а скаргу представника військової частини повернути на новий розгляд слідчим суддею, задовольнивши апеляційну скаргу.

Керуючись ст. 404, ст.407, ст.412 та ст.422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Полтава від 30 січня 2026 року скасувати, а скаргу представника військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтава, повернути на новий розгляд слідчим суддею.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4