Справа №592/4118/26 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/301/26 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2026 року м. Суми

Сумський апеляційний суд колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 березня 2026 року, -

встановив:

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 березня 2026 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 .

Цією ухвалою застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною йому залишати у нічний час з 22:00 год. до 06:00 год. наступного дня житло за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 до 14 травня 2026 року включно з встановленням обмежень: не відлучатися із населеного пункту, в якому зареєстрований та проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора чи слідчого.

Вказана ухвала мотивована тим, що пред`явлена ОСОБА_7 підозра є обґрунтованою, а ризики втечі та незаконного впливу на очевидців злочину є доведеними. Ризик вчинення повторних злочинів не був доведений.

Водночас, слідчий суддя послався й на те, що стороною обвинувачення не доведено, що запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою не зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного, і запобігти встановленим ризикам можливо шляхом застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби.

В поданій апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб та покладенням обов`язків у разі її внесення: не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає (м. Суми) без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання/перебування; зобов`язати підозрюваного прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування та суду, заборонити спілкування зі свідками ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

В обґрунтування своїх вимог прокурор вказує на те, що висновки слідчого судді про відсутність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не відповідають фактичним обставинам провадження з огляду на те, що ОСОБА_7 не працює, не навчається, підозрюється у вчиненні тяжкого корисливого злочину із застосуванням насилля. Також зазначає, що слідчий суддя, встановивши наявність ризику впливу на свідків, які є безпосередніми очевидцями подій та, обираючи підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, безпідставно не обмежив ОСОБА_7 у спілкуванні з цими свідками щодо обставин кримінального провадження. Тому вважає застосований слідчим суддею запобіжний захід таким, що не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно із ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

З матеріалів справи слідує, що 27 січня 2026 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000668 внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

13 березня 2026 року ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України та у цей же день повідомлено про підозру за ч. 4 ст. 186 КК України, згідно якої він підозрюється у відкритому викраденні майна ОСОБА_11 , поєднаного з насильством небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого в умовах воєнного стану та за попередньою змовою з іншою особою, що мало місце 12 березня 2026 року приблизно о 23 год. 30 хв. в м. Суми по вул. Засумській.

Апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про наявність обґрунтованої підозри, яка підтверджується сукупністю доказів, досліджених під час розгляду клопотання. Зокрема це підтверджується: показами потерпілого ОСОБА_11 та свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які, кожен окремо, показали, що 12 березня 2026 року приблизно о 23 год. 30 хв. в м. Суми по вул. Засумській два молодих чоловіка стали провокувати і ображати потерпілого, після чого стали бити потерпілого руками і ногами, а потім один з чоловіків розпилив газовий балончик в лице потерпілому від чого він впав, а інший чоловік вирвав у потерпілого сумку та далі вони удвох продовжувати бити потерпілого. Після цього, ОСОБА_10 викликала поліцію і ті два чоловіки стали тікати. Відповідно до висновків лікарів потерпілому ОСОБА_11 встановлений попередній діагноз: закрита черепно-мозкова травма, забій головного мозку, контузія правої лобної частини, навколоорбітальна гематома, забій тканин лобно-скроневої ділянки, спинки носу. Відповідно до показів свідка ОСОБА_12 під час відпрацювання виклику, він у дворі будинку АДРЕСА_2 виявив ОСОБА_13 та ОСОБА_7 , які копирсалися у барсетці. Протоколом огляду місця події від 13 березня 2026 року зафіксовано вилучення у дворі будинку № 2 по вул. Шевченка належного потерпілому майна, а під час особистого обшуку ОСОБА_13 в нього виявлено балон з речовиною дратівливої дії.

Наведених доказів достатньо, щоб визнати підозру обґрунтованою, оскільки надана інформація, може переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити кримінальне правопорушення, і такі факти є досить переконливими. При цьому, апеляційний суд зазначає, що при розгляді цієї справи стандарт доведення обґрунтованої підозри не вимагає такого високого стандарту як при розгляді справи по суті, а достатньо того, що це підозра, що ґрунтується на конкретних фактах, які, ймовірно, з високою вірогідністю, свідчать про вчинення злочинного діяння.

Разом з тим, відповідно до вимог ст. 177, 178 КПК України, суд зобов`язаний оцінити не лише наявність ризиків, але й достатність обраного запобіжного заходу для їх запобігання.

Як встановлено слідчим суддею, у даному кримінальному провадженні існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема ризик незаконного впливу на потерпілого та свідків, ризик переховування від органів досудового розслідування та суду. Водночас наявність ризику вчинення повторних злочинів, слідчий суддя визнав недоведеним.

Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та суду, апеляційний суд враховує тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення та суворість можливого покарання, що саме по собі може спонукати підозрюваного уникати кримінальної відповідальності, особливо на цій початковій стадії досудового розслідування.

Оцінюючи ризик незаконного впливу на потерпілого та свідків, апеляційний суд виходить з того, що останні є безпосередніми очевидцями події та надали викривальні показання щодо підозрюваного. З огляду на характер інкримінованого кримінального правопорушення, який супроводжувався застосуванням насильства, існує обґрунтована ймовірність здійснення підозрюваним тиску на зазначених осіб з метою зміни їх показань або відмови від них.

При цьому, апеляційний суд враховує, що застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби не обмежує можливість пересування підозрюваного у денний час, не виключає його контактів із потерпілим та свідками, а відтак не є ефективним засобом запобігання зазначеному ризику.

Оцінюючи ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, апеляційний суд враховує, що цей ризик випливає з характеру інкримінованого діяння, яке є умисним, корисним та пов`язане із застосуванням насильства. Водночас підозрюваний не має історії попередньої кримінальної діяльності, не має приводів до поліції, та у справі немає його негативних характеристик, що свідчить про відсутність ознак системної протиправної поведінки. За таких обставин зазначений ризик оцінюється як незначний та не є визначальним при обранні запобіжного заходу.

Разом з тим, вирішуючи питання про достатність обраного запобіжного заходу, апеляційний суд приходить до висновку, що домашній арешт у нічний час доби не забезпечує належного контролю за поведінкою підозрюваного, оскільки залишає йому можливість вільного пересування у денний час, що не виключає встановлених ризиків, передусім ризику незаконного впливу на потерпілого та свідків.

Враховуючи характер інкримінованого кримінального правопорушення, обставини його можливого вчинення, а також необхідність мінімізації ризику контактів підозрюваного з учасниками кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновку, що ефективне запобігання вищезазначеним ризикам можливе лише за умови більш суворого обмеження свободи пересування підозрюваного.

Водночас з урахуванням даних про особу підозрюваного, який раніше взагалі не притягався до кримінальної відповідальності, не має жодних негативних характеристик, застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не відповідатиме принципу пропорційності.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що співмірним запобіжним заходом, який забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_7 та ефективно запобігатиме встановленим ризикам, є застосування до нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Керуючись ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 березня 2026 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням необхідності з`явитись до слідчого, прокурора або суду за їх викликом.

Покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду за кожною вимогою; повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну місця проживання, роботи або навчання; не відлучатися з населеного пункту, де проживає без дозволу слідчого, прокурора чи суду; утримуватися від спілкування із свідками ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та потерпілим ОСОБА_11 щодо обставин кримінального провадження.

Визначити строк дії ухвали по 11 травня 2026 року.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на слідчого.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали буде проголошено о 16 год. 15 хв. 26 березня 2026 року.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3