Справа № 192/392/26
Провадження № 1-кс/192/59/26
Ухвала

Іменем України

19 лютого 2026 року

Слідчий суддя Солонянського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у селищі Солоному Солонянського району Дніпропетровської області клопотання прокурора Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000024за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 лютого 2026 року, про арешт майна,

встановив:

Прокурор звернувся до суду з вказаним клопотанням, просить накласти арешт на посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане на ім?я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , власником якого є ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає: АДРЕСА_1 (м.т. НОМЕР_2 та м.т. НОМЕР_3 ), шляхом заборони користування, відчуження та розпорядження.

Клопотання обґрунтовується тим, що 17.02.2026 до чергової частини відділення поліції № l ДРУП № l ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що 17.02.2026 працівниками поліції за адресою: Дніпропетровська обл., Дніпровський р-н, с. Червонокам?яне, автодорога H-08 «Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя», на блок посту було зупинено автомобіль «Джилі» під керуванням військовослужбовця ВЧА5092 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який надав для перевірки посвідчення водія серії НОМЕР_1 на своє ім?я, яке має явні ознаки підробки. (ЄО № 1939 від 17.02.2026). За даним фактом 17.02.2026 було розпочато кримінальне провадження № 0000024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документу.

17.02.2026 в ході огляду місця події ділянки місцевості на блок посту «Солонянський», розташованого на а/д Н-08, с. Червонокам?яне Дніпровського району Дніпропетровської області, де на час огляду перебуває ОСОБА_4 , котрий добровільно видав працівникам поліції водійське посвідчення на своє ім?я серії НОМЕР_1 , при огляді якого виявлено сліди підробки, котре в подальшому було вилучено до відділення поліції № 1 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області.

17.02.2026 посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане на ім?я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по даному кримінальному провадженню має значення речового доказу, оскільки є предметом вчинення кримінального правопорушення, постановою дізнавача було визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження.

Відповідно до рапорту старшого інспектора чергової частини відділення поліції № 1 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 17.02.2026, встановлено, що 17.02.2026 під час несення служби на блок посту «Солонянський», розташованого на а/д Н-08, с. Червонокам?яне Дніпровського району Дніпропетровської області, для перевірки документів було зупинено автомобіль Geely СК-2, д/н НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_4 , який надав для перевірки посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім?я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видане ТСЦ 6342 від 19.8.2021, котре викликало сумніви в справжності, а саме різняться колір, шрифт, та відсутні голографічні елементи захисту, які різняться з примірником оригіналу.

Прокурор посилається на те, що в ході досудового розслідування в органу дізнання виникла необхідність у збережені речових доказів по кримінальному провадженню, попередження можливості їх знищення або пошкодження, забезпечення подальшого належного їх зберігання до призначення та проведення всіх необхідних судових експертиз, а саме судово-технічної експертизи документу. Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження (накладення арешту на майно) може призвести до втрати або знищення вказаного речового доказу, що унеможливить в подальшому проведення повного та всебічного досудового розслідування та встановлення обставин, котрі підлягають доказуванню по кримінальному провадженню. Так в ході досудового розслідування виникла необхідність в накладенні арешту на посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане на ім?я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Власником вказаного посвідчення є ОСОБА_4 .

Прокурор та власник майна у судове засідання не прибули, причини неявки не повідомили. З огляду на правила, встановлені ч. 1 ст. 172 КПК України, неприбуття у судове засідання прокурора, власника майна не перешкоджає розгляду клопотання про арешт майна.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши обґрунтованість клопотання прокурора, суд дійшов таких висновків.

Слідчим суддею встановлено, що 17 лютого 2026 року зареєстроване кримінальне провадження № 0000024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України. За змістом витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.02.2025 до чергової частини ВП № 1 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що 17.02.2026 працівниками поліції за адресою: Дніпропетровська обл., Дніпровський р-н, с. Червонокам?яне, автодорога Н-08 «Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя», на блокпосту було зупинено автомобіль «Джилі» під керуванням військовослужбовця ВЧА5092 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який надав для перевірки посвідчення водія серії НОМЕР_1 на своє ім?я, яке має явні ознаки підробки (ЄО № 1939 від 17.02.2026).

Згідно з протоколом огляду місця події, датованого 17.02.2026, під час огляду ОСОБА_4 надав для огляду посвідчення водія на своє ім`я серії НОМЕР_1 , при огляді якого виявлено ознаки підробки.

17 лютого 2026 року постановою дізнавача визнано речовим доказом посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

17 лютого 2026 року постановою дізнавача призначено судово-технічну експертизу документа.

Слідчий суддя зазначає, що згідно з ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

За змістом ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За правилами, встановленими ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З огляду на викладені обставини є підстави та розумні підозри вважати, що посвідчення водія, на яке прокурор просить накласти арешт, є предметом кримінального правопорушення, а, отже, воно може бути використане як доказ фактів чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Наведені прокурором доводи про необхідність його арешту з метою збереження речового доказу є обґрунтованими.

Слідчий суддя також вважає, що накладення арешту на зазначене майно шляхом заборони користування, відчуження та розпорядження за вказаних обставин є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставинам кримінального провадження станом на час прийняття рішення.

Таким чином, слідчий суддя задовольняє клопотання прокурора про арешт майна.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 172 КПК України,

постановив:

Клопотання прокурора Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000024за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 лютого 2026 року, про арешт майна, задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони користування, відчуження та розпорядження на посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане на ім?я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , власником якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1