Дата документу 21.01.2026 Справа № 331/5539/25
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 331/5539/25 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/64/26 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 199 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2026 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

підозрюваної ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

захисника підозрюваної - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваної ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Олександрівського районного суду м. Запоріжжя від 10 грудня 2025 року, якою у відношенні

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, громадянки України, маючої загальну середню освіту, офіційно не працевлаштованої, розлученої, маючої на утриманні неповнолітню дитину 2009 року народження, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 17 січня 2026 року включно із встановленням застави у розмірі 70 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 211960 грн., -

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий СВ Відділу поліції №2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 за погодженням з прокурором Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про продовження застосування у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, а саме до 17 січня 2026 року включно.

За матеріалами провадження, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за наступних обставин.

ОСОБА_7 , в невстановлений досудовим слідством день та час, діючи незаконно, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», маючи умисел на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини з метою подальшого збуту, при невстановлених в ході досудового розслідування обставинах, незаконно придбала 2 зіп-пакети з речовиною рослинного походження зеленого кольору, яку в подальшому стала незаконно зберігати при собі з метою збуту.

У подальшому, 7 жовтня 2025 року, ОСОБА_7 , діючи повторно, з прямим умислом, направленим на незаконний збут наркотичного засобу, в ході особистої зустрічі за місцем свого мешкання, а саме у дворі будинку АДРЕСА_2 з ОСОБА_11 , якому у встановленому законом порядку доручено проведення оперативної закупки наркотичного засобу, домовилася про збут останньому наркотичного засобу, обіг якого обмежено «канабіс». Відразу після чого ОСОБА_11 замовив у ОСОБА_7 наркотичний засіб за грошові кошти у сумі 600 гривень, які були попередньо видані для проведення оперативної закупки. Вказані кошти, приблизно о 16 годині 50 хвилин вищевказаного дня ОСОБА_11 в ході особистої зустрічі у дворі будинку АДРЕСА_2 передав в руки ОСОБА_7 , після чого остання збула ОСОБА_11 2 зіп-пакети з речовиною рослинного походження зеленого кольору.

Після чого, ОСОБА_11 переніс вказані зіп-пакети з речовиною рослинного походження до буд. 3 по вул. Олександрівській в м. Запоріжжі, де добровільно, в ході проведення огляду місця події, видав працівникам поліції 2 зіп-пакети з речовиною рослинного походження зеленого кольору, яка згідно висновку експерта № СЕ-19/108-25/22954-НЗПРАП від 10 жовтня 2025 року є наркотичним засобом, обіг якого обмежено - канабісом, загальна маса якого склала 1,659 г ( в перерахунку на висушену речовину).

В подальшому, ОСОБА_7 , в невстановлений досудовим слідством день та час, діючи незаконно, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», маючи умисел на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини з метою подальшого збуту, при невстановлених в ході досудового розслідування обставинах, незаконно придбала 2 зіп-пакети з речовиною рослинного походження зеленого кольору, яку в подальшому стала незаконно зберігати при собі з метою збуту.

Так, 16 жовтня 2025 року, ОСОБА_7 , діючи повторно, з прямим умислом, направленим на незаконний збут наркотичного засобу, в ході особистої зустрічі за місцем свого мешкання, а саме у дворі будинку АДРЕСА_2 з ОСОБА_11 , якому у встановленому законом порядку доручено проведення оперативної закупки наркотичного засобу, домовилася про збут останньому наркотичного засобу, обіг якого обмежено «канабіс». Відразу після чого ОСОБА_11 замовив у ОСОБА_7 наркотичний засіб за грошові кошти у сумі 600 гривень, які були попередньо видані для проведення оперативної закупки. Вказані кошти, приблизно о 14 годині 20 хвилин вищевказаного дня ОСОБА_11 в ході особистої зустрічі у дворі будинку АДРЕСА_2 передав в руки ОСОБА_7 , після чого остання збула ОСОБА_11 2 зіп-пакети з речовиною рослинного походження зеленого кольору.

Після чого, ОСОБА_11 переніс вказані зіп-пакети з речовиною рослинного походження до буд. 3 по вул. Олександрівській в м. Запоріжжі де добровільно, в ході проведення огляду місця події, видав працівникам поліції зіп-пакети з речовиною рослинного походження сіро-зеленого кольору, яка згідно висновку експерта № СЕ-19/108-25/23494-НЗПРАП від 17 жовтня 2025 року є наркотичним засобом, обіг якого обмежено - канабісом, загальна маса в перерахунку на висушену речовину, складає 1,692 г.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті наркотичного засобу, вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

15 листопада 2024 року відомості про кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000372 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

16 жовтня 2025 року о 15 год. 30 хв. ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

17 жовтня 2025 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Олександрівського районного суду м. Запоріжжя від 18 жовтня 2025 року до ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Постановою виконувача обов`язків керівника Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя від 9 грудня 2025 року продовжено строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до 17 січня 2026 року.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя зазначив про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливість застосування до підозрюваної більш м якого запобіжного заходу.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник - адвокат ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , із покладенням відповідних процесуальних обов`язків, а у разі відмови, зменшити розмір застави до 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В обґрунтування скарги вказує про недоведеність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, ОСОБА_7 має стійкі соціальні зв`язки, постійне місце проживання у м. Запоріжжя, має неповнолітню дитину, яку вона утримує та виховує, до затримання підозрювана мала стабільну підприємницьку діяльність.

Зазначає, що підозрювана страждає на бронхіальну астму, потребує постійного медичного нагляду та спеціальних умов лікування, які об`єктивно не можуть бути забезпечені в умовах слідчого ізолятору.

У судовому засіданні апеляційного суду захисник - адвокат ОСОБА_8 підтримав апеляційну скаргу. Зазначив, що 16 січня 2026 року іншою ухвалою продовжено щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрювана ОСОБА_7 підтримала апеляційну скаргу, без доповнень та просила її задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги та зазначив про продовження щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою вже іншою ухвалою.

Заслухавши доповідь судді, підозрювану ОСОБА_7 , її захисника та прокурора, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі та провівши судові дебати, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, і яке може бути задоволено при умові, що заявлений ризик, який став обґрунтуванням обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також, що є вагомі обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

З огляду на ч. 5 ст. 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують подальше тримання особи під вартою, і існують об`єктивні перешкоди для завершення досудового розслідування.

Таким чином, у відповідності до вимог Кримінального процесуального кодексу України, розглядаючи клопотання слідчого, прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування такого запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Так, слідчий суддя, розглядаючи вказане клопотання, у відповідності до вимог ст.ст. 177, 178, 199 КПК України, встановив, що підозра ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення є обґрунтованою, заявлені слідчим ризики продовжують існувати та не зменшилися до закінчення дії попередньої ухвали про обрання запобіжного заходу і в сукупності з даними про особу підозрюваної вказують на наявність підстав для продовження строку дії обраного відносно неї запобіжного заходу.

З вказаними висновками слідчого судді, колегія суддів повністю погоджується, оскільки перевіркою наданих до апеляційного суду матеріалів провадження встановлено, що необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 підтверджена.

Так, строк дії запобіжного заходу закінчувався 14 грудня 2025 року, проте завершити проведення слідчих (розшукових) та процесуальних дій до спливу строку тримання під вартою не виявилось за можливе внаслідок складності кримінального провадження та необхідності здійснення ряду слідчих та процесуальних дій.

Із наведеного убачається, що сторона обвинувачення навела факти, які вказують на неможливість на момент продовження тримання під вартою завершення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, що у сукупності з іншими доказами виправдовує подальше тримання підозрюваної ОСОБА_7 під вартою.

Крім того, в ході апеляційного перегляду колегією суддів не встановлено нових обставин, які не були відомі під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 слідчому судді, котрі б дозволяли на цій стадії дійти висновку щодо відсутності обґрунтованої підозри.

Наявні в матеріалах кримінального провадження факти свідчать про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Колегія суддів вважає, що надані слідчому судді стороною обвинувачення докази на обґрунтування підозри є переконливими, узгоджуються між собою та є достатніми для висновку щодо причетності ОСОБА_7 до подій вищевказаного кримінального правопорушення.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, то із оскаржуваного рішення убачається, що слідчий суддя дійшов висновку про продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, з чим погоджується і колегія суддів.

На переконання колегії суддів, установлені при застосуванні запобіжного заходу ризики продовжували існувати на момент постановлення оскаржуваної ухвали.

Так, ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Ризик втечі не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку і може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних із характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бекчиєв проти Молдови»).

Зокрема, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна, у зв`язку із чим, ураховуючи суворість можливого покарання, що загрожує підозрюваній в разі визнання її винною, продовжує і надалі існувати ризик переховування від органів досудового розслідування та суду.

На переконання колегії суддів, ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України також не зменшився, адже із фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_7 слідує, що злочинна діяльність останньої носить систематичний характер, направлений на власне збагачення, отримання матеріальних благ та наживи, що в сукупності дає підстави вважати, що будучі на волі, підозрювана ОСОБА_7 може продовжити вчиняти інші аналогічні кримінальні правопорушення.

Окремо слід звернути увагу на те, що як встановлено з матеріалів клопотання, в провадженні Олександрівського районного суду м. Запоріжжя вже перебуває інше кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 , за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2, 3 ст. 307 КК України.

Вказані обставини дають підстави припускати про наявність високої ймовірності вчинення ОСОБА_7 інших аналогічних кримінальних правопорушень у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Таким чином, оскільки заявлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились та виправдовують тримання підозрюваної ОСОБА_7 під вартою, клопотання слідчого задоволено слідчим суддею обґрунтовано та продовжено строк тримання під вартою відносно останньої.

Також, при розгляді клопотання відповідно до вимог ч. 3 ст.199 КПК України досліджені обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування, слідчий суддя ретельно дослідив доводи клопотання слідчого відносно обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання підозрюваної ОСОБА_7 під вартою.

При цьому, для завершення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні існує законодавчо встановлена необхідність у проведенні слідчих та процесуальних дій, обґрунтованість та необхідність яких було перевірено.

З урахуванням особи підозрюваної, стану її здоров`я, наявності обґрунтованої підозри, продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшились з часу застосування запобіжного заходу, беручи до уваги те, що на даний час у вищезазначеному кримінальному провадженні продовжують проводитися слідчі (розшукові) дії, направлені на забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування, колегія суддів, не знайшла підстав для зміни ОСОБА_7 запобіжного заходу.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання особи під вартою, адекватно оцінив ступінь порушення цінностей суспільства у даному кримінальному провадженні, та своїм рішенням забезпечив високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Доводи сторони захисту з приводу того, що підозрювана ОСОБА_7 має стійкі соціальні зв`язки та постійне місце проживання у м. Запоріжжя, наразі не можуть бути підставою для скасування законного та обґрунтованого судового рішення.

З приводу незадовільного стану здоров`я підозрюваної, то за умови можливості отримання ОСОБА_7 медичної допомоги в медичній частині слідчого ізолятору, що врегульовано положеннями Порядком взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженим наказом Міністерства охорони здоров`я України №239/5/104 від 10 лютого 2012 року, колегія суддів оцінює такі доводи критично.

Отже, з огляду на відсутність в матеріалах провадження довідки з медичної частини слідчого ізолятору, яка б свідчила про те, що стан здоров`я ОСОБА_7 на даний час унеможливлює застосування відносно неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, доводи з приводу погіршення стану здоров`я підозрюваної, слід вважати такими, що на даний час є непідтвердженими.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, у зв`язку з чим, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - залишенню без змін.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що навіть за відсутності даних, які б свідчили про такий стан здоров`я ОСОБА_7 , що унеможливлює утримання її в умовах слідчого ізолятору, відреагувати на посилання сторони захисту щодо незадовільного стану здоров`я підозрюваної та відповідно до п.п. 1, 2 ст. 206 КПК України доручити уповноваженим особам філії ДУ «Центр охорони здоров`я Державної кримінально виконавчої служби України» в Запорізькій області організувати здійснення обстеження підозрюваної ОСОБА_7 і за потреби забезпечити їй належне лікування.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 199, 407, 422 КПК України, колегія суддів Запорізького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Олександрівського районного суду м. Запоріжжя від 10 грудня 2025 року, якою у відношенні ОСОБА_7 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 17 січня 2026 року включно, із встановленням застави у розмірі 70 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 211960 грн., залишити без змін.

Доручити уповноваженим особам філії ДУ «Центр охорони здоров`я Державної кримінально виконавчої служби України» в Запорізькій області організувати здійснення обстеження підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та за потреби забезпечити належне лікування.

Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4