Справа № 158/940/26
Провадження № 1-кс/0158/506/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2026 року м. Ківерці

Слідчий суддя Ківерцівського районного суду Волинської області ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянув клопотання ОСОБА_3 про повернення тимчасово вилученого майна в межах кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР за №0000130 від 05 березня 2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 246 КК України, -

в с т а н о в и в :

23.03.2026 ОСОБА_3 звернувся в суд із клопотанням про повернення тимчасово вилученого майна в межах кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР за №0000130 від 05 березня 2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 246 КК України.

У клопотанні посилається на те, що на підставі ухвали слідчого судді Ківерцівського районного суду було проведено обшук домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , в ході якого було вилучено гужову підводу кустарного виробництва та бензопилу марки «ДніпроМ», які належать ОСОБА_3 .

Вказує, що з моменту вилучення вищевказаного майна по даний час не прийнято жодного рішення щодо вилученого майна хоча вже минуло більше 72 годин із дня надходження клопотання слідчого про арешт майна. У зв`язку із цим, просить зазначене майно повернути законному власнику.

Власник майна, слідчий та прокурор в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не проводився.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно із ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. ч. 1, 2.ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно із ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Нормами абзацу 2 ч. 1 ст. 174 КПК України передбачено, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 24.03.2026 накладено арешт на гужову підводу кустарного виробництва та бензопилу марки «ДніпроМ», які були вилучені 10.03.2026 в ході обшуку на території домоволодіння по АДРЕСА_1 , власником яких є ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та які є речовими доказами у кримінальному провадженні №0000130 від 05 березня 2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 246 КК України, тимчасово позбавивши можливості користуватися, відчужувати та розпоряджатися ними до прийняття кінцевого рішення у вказаному кримінальному провадженні.

В даному випадку арешт майна накладався в зв`язку з тим, що майно, відносно якого застосовано захід забезпечення кримінального провадження є предметом злочину в межах досудового розслідування даного кримінального провадження, дане майно відповідає критеріям визначеними ст. 98 КПК України.

Крім того, вказане майно, є речовим доказом в межах вищезазначеного кримінального провадження.

Накладення арешту на вказане майно було обумовлено необхідністю збереження речового доказу у кримінальному провадженні, а також з метою забезпечення можливості проведення відповідних слідчих дій та запобіганню ризику знищення даного майна, з урахуванням того, що незастосування заборони на відчуження, користування та розпорядження цим майном може призвести до зникнення, втрати або пошкодження майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Станом на час розгляду цього клопотання досудове розслідування вказаного кримінального правопорушення не завершене.

Разом з тим, слід зазначити, що на момент подання (23.03.2026) клопотання про повернення майна, слідчим суддею ще не було розглянуто клопотання слідчого про накладення арешту на це саме майно, тому вимоги заявника є передчасними, оскільки правовий статус майна на момент звернення із клопотання не було визначено.

Водночас, власник майна не був позбавлений права висловити свої заперечення безпосередньо під час розгляду клопотання про арешт майна (24.03.2026), а подання окремого клопотання про повернення до вирішення питання про арешт суперечить стадійності кримінального процесу.

За таких обставин клопотання про повернення тимчасово вилученого майна не підлягає задоволенню із наведених вище підстав.

Керуючись ст. 98, 131, 132, 170-173, 175 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в :

В задоволенні клопотання ОСОБА_3 про повернення тимчасово вилученого майна в межах кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР за №0000130 від 05 березня 2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 246 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1