Справа № 734/5320/25 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/444/26
У Х В А Л А

відмова у відкритті провадження

01 квітня 2026 року м. Чернігів

Суддя Чернігівського апеляційного суду ОСОБА_2 , розглянувши апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_3 на ухвалу Козелецького районного суду Чернігівської області від 24 березня 2026 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 402, ч. 4 ст. 409 КК України, ОСОБА_3 про зміну йому запобіжного заходу з тримання під вартою на інший більш м`який захід у вигляді особистого зобов`язання.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_3 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою змінити застосований запобіжний захід на особисте зобов`язання.

Порядок та перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, чітко визначений та регламентований Главою 31 Кримінального процесуального кодексу України.

Так, частиною 2 статті 392 КПК України встановлено, що ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У свою чергу частиною 5 статті 394 КПК України передбачено, що під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором може бути оскаржена ухвала суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою.

Отже, даний перелік судових рішень, постановлених під час судового провадження до ухвалення судового рішення по суті, є вичерпним та не містить положення про надання учасникам кримінального провадження, в тому числі й обвинуваченому, права на оскарження ухвали суду, якою було відмовлено у задоволенні клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання.

Більш того, статтею 422-1 КПК України чітко регламентований порядок перевірки ухвал суду про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Таким чином, ухвала суду, постановлена за результатами розгляду клопотання обвинуваченого та якою було відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про зміну застосованого до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на особисте зобов`язання, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, про що обґрунтовано вказано у резолютивній частині оскаржуваної ухвали.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Враховуючи те, що у своїй апеляційній скарзі обвинувачений ставить питання про скасування ухвали суду, на яку, згідно із законом, не може бути подана апеляційна скарга, вважаю за необхідне відмовити у відкритті апеляційного провадження.

Беручи до уваги наведене та керуючись ст. ст. 392, 394, 399 КПК України,

У Х В А Л И Л А :

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_3 на ухвалу Козелецького районного суду Чернігівської області від 24 березня 2026 року, відмовити, апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили після її постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня вручення копії ухвали.

СуддяОСОБА_2