Справа № 761/168/26
Провадження № 1-кс/761/1290/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2026 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 та прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001245 від 25.04.2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.28 - ч.5 ст.191, ч.1 ст.255, ч.4 ст.28 - ч.1 ст.366 КК України про встановлення строку досудового розслідування, -

В С Т А Н О В И В :

06.01.2026 року в провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло вказане клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001245 від 25.04.2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.28 - ч.5 ст.191, ч.1 ст.255, ч.4 ст.28 - ч.1 ст.366 КК України про встановлення строку досудового розслідування.

Клопотання мотивоване тим, що адвокатське об?єднання «Юридична фірма «Василь Кісіль і партнери» надає правову допомогу ОСОБА_5 на підставі Договору про надання правової допомоги від 15 лютого 2016 року. Повідомлення про підозру стосовно ОСОБА_5 було складено 07.04.2017 року у кримінальному провадженні № 0000164. 25.04.2017 року матеріали цього кримінального провадження стосовно ОСОБА_5 були виділені в окреме кримінальне провадження № 0001245. У межах зазначеного кримінального провадження досудове розслідування здійснювало Національне антикорупційне бюро України, підозрюючи ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених частиною 4 статті 28, частиною 5 статті 191, частиною 1 статті 255, частиною 4 статті 28, частиною 1 статті 366 КК України. Процесуальне керівництво у цьому кримінальному провадженні здійснювали прокурори Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора. 26 липня 2019 року досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001245 зупинено. 25 березня 2024 року заступник Генерального прокурора - керівник Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_6 виніс постанову про визначення підслідності, у якій, зокрема, зазначив, що не здобуто належних та допустимих доказів, які б підтверджували розмір завданої шкоди, а також доказів вчинення злочинів суб?єктами, визначеними пунктом 2 частини 5 статті 216 КПК України. Підслідність у цьому кримінальному провадженні було передано слідчим Державного бюро розслідувань, а процесуальне керівництво здійснюють прокурори Офісу Генерального прокурора.

Як зазначає адвокат у клопотанні, повідомлення про підозру стосовно ОСОБА_5 було складено 07.04.2017 року у кримінальному провадженні № 0000164. Відповідно до статті 219 КПК України у редакції, чинній на момент складання повідомлення про підозру, досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру. Строк досудового розслідування міг бути продовжений, але при цьому не міг перевищувати 12 місяців, у зв`язку з чим адвокат просить: встановити строк 10 (десять) днів з дня проголошення ухвали для проведення досудового розслідування та для прийняття прокурором одного з передбачених ч. 2 ст. 283 КПК України процесуальних рішень у кримінальному провадженні № 0001245 від 25.04.2017 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених частиною 4 статті 28, частиною 5 статті 191, частиною 1 статті 255, частиною 4 статті 28, частиною 1 статті 366 КК України; обов?язок виконання ухвали щодо проведення повного обсягу необхідних слідчих дій у визначений слідчим суддею строк досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0001245 від 25.04.2017 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених частиною 4 статті 28, частиною 5 статті 191, частиною 1 статті 255, частиною 4 статті 28, частиною 1 статті 366 КК України, покласти на слідчого (слідчих слідчої групи), яким (якими) здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні; обов`язок виконання ухвали щодо прийняття прокурором одного з передбачених ч. 2 ст. 283 КПК України процесуальних рішень у вказаному кримінальному провадженні № 0001245 від 25.04.2017 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених частиною 4 статті 28, частиною 5 статті 191, частиною 1 статті 255, частиною 4 статті 28, частиною 1 статті 366 КК України за результатами проведення досудового розслідування покласти на прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні. Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0001245 від 25.04.2017 року.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_3 , вимоги клопотання підтримав та просив його задовольнити з викладених у ньому підстав.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання про встановлення строку досудового розслідування, посилаючись на те, що досудове розслідування триває і строк розслідування зупинено.

Вивчивши клопотання та долучені до нього документи, заслухавши пояснення адвоката та прокурора, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що повідомлення про підозру стосовно ОСОБА_5 було складено 07.04.2017 року у кримінальному провадженні № 0000164. 25.04.2017 року матеріали цього кримінального провадження стосовно ОСОБА_5 були виділені в окреме кримінальне провадження № 0001245. У межах зазначеного кримінального провадження досудове розслідування здійснювало Національне антикорупційне бюро України, підозрюючи ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених частиною 4 статті 28, частиною 5 статті 191, частиною 1 статті 255, частиною 4 статті 28, частиною 1 статті 366 КК України. Процесуальне керівництво у цьому кримінальному провадженні здійснювали прокурори Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора. 26 липня 2019 року досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001245 зупинено.

Згідно з ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Так, положеннями ст. 28 КПК України визначено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

За вимогами за ч. 6 ст. 28 КПК України підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені цим Кодексом.

Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є: 1) складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо; 2) поведінка учасників кримінального провадження; 3) спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 30.01.2003 щодо розумності строків досудового слідства зазначив, що поняття "розумний строк досудового слідства" є оціночним, тобто таким, що визначається у кожному конкретному випадку з огляду на сукупність усіх обставин вчинення і розслідування злочину (злочинів). Визначення розумного строку досудового слідства залежить від багатьох факторів, включаючи обсяг і складність справи, кількість слідчих дій, число потерпілих та свідків, необхідності проведення експертиз та отримання висновків тощо. Але за будь-яких обставин строк досудового слідства не повинен перевищувати меж необхідності. Досудове слідство повинно бути закінчено у кожній справі без порушення права на справедливий судовий розгляді права на ефективний засіб захисту, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини та основних свобод.

Згідно ч. 1 ст. 113 КПК України процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Відповідно до ч. 1 статті 114 КПК України, для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження.

Частиною 2 вказаної статті встановлено, що будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.

Системний аналіз Конституцій України та зазначених норм процесуального закону в сукупності з положеннями пунктів 10, 18 частини 1 статті 3, статей 7, 9, 28, 303, 306, 307 КПК України дає підстави вважати, що слідчий суддя має право встановлювати процесуальні строки лише при розгляді конкретної слідчої чи процесуальної дії.

Відповідно до практики ЄСПЛ обчислення строку провадження у кримінальній справі розпочинається з моменту винесення постанови про притягнення особи як обвинуваченого, затримання особи за підозрою у вчиненні злочину чи допиту її як підозрюваного (навіть допиту особи як свідка, якщо з протоколу допиту вбачається, що на момент допиту слідчий вже підозрював допитуваного у причетності до конкретного злочину) залежно від того, яка із зазначених подій сталася раніше, і закінчується винесенням остаточного рішення у кримінальній справі. У п. 253 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі "Нечипорук і Йонкало проти України" зазначено, що "момент, з якого ст. 6 Конвенції починає застосовуватись до "кримінальних" питань, залежить від обставин справи. Провідне місце, яке займає в демократичному суспільстві право на справедливий судовий розгляд, спонукає Суд віддавати перевагу "сутнісній", а не "формальній" концепції "обвинувачення", про яке йдеться у п. 1 ст. 6 (п. 62 рішення ЄСПЛ від 18.01.2007 у справі "Шубінський проти Словенії" Subinski v. Slovenia))".

Як вбачається зі змісту матеріалів клопотання і доводів прокурора, то вказане провадження на даний час є зупиненим, і тому строки є також зупиненими та на час чинності вказаної постанови припинились.

Згідно ч. 1 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту повідомлення особі про підозру до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотанням про закриття кримінального провадження або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження".

Відповідно до ч. 1 ст. 40 КПК України слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, та на свій розсуд визначає об`єм доказів, якій необхідно зібрати у кримінальному провадженні. Згідно ч.2 ст.36 КПК України прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений: зокрема, доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них, а в необхідних випадках - особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному цим Кодексом;- повідомляти особі про підозру.

У постанові колегії суддів Першої судової палати ККС ВС від 14 лютого 2023 року у справі № 405/680/22 (провадження № 51-1544км22), суд зробив висновок, що навіть стаття 307 КПК чітко розрізняє «рішення» і «дії». Враховуючи різну правову природу «рішень» і «дій», частина 2 статті 307 КПК визначає різні повноваження слідчого судді у випадку їх оскарження. При оскарженні дії або не здійснення дії слідчий суддя має повноваження зобов`язати припинити дію або здійснити дію, однак не має повноважень скасувати дію, що вже відбулася. У той же час по відношенню до оскаржених рішень слідчий суддя має повноваження лише скасувати таке рішення, але не має повноважень зобов`язати прийняти рішення. Тим більше слідчий суддя не має повноважень визначати, яке саме рішення має прийняти слідчий або прокурор у конкретному випадку, оскільки таким чином суддя втрутиться в сферу повноважень цих осіб і фактично прийме участь у діяльності сторони обвинувачення всупереч своїй ролі в провадженні (частина 3 статті 22 КПК). Таким чином, Суд робить висновок, що стаття 307 КПК не надає слідчому судді повноваження своєю ухвалою зобов`язувати слідчого, дізнавача чи прокурора прийняти певне рішення під час досудового розслідування, і рішення зобов`язати прокурора закрити кримінальне провадження прийняте поза межами повноважень слідчого судді. Помилкове ототожнення слідчим суддею дії та рішення в резолютивній частині ухвали не змінює цього висновку.

Відтак, слідчий суддя не вправі у запропонований захисником спосіб встановлювати строк органу досудового розслідування вчинити процесуальні дії необхідні та достатні для закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні за №0001245 від 25.04.2017 року, зазначене питання орган досудового розслідування вирішує на власний розсуд шляхом оцінки фактичних обставин кримінального провадження, зібраних доказів і співставлення їх з положеннями Закону, враховуючи, що в кримінальному провадженні тривають слідчі дії.

Наведене вище узгоджується із висновком Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, який знайшов відображення у постанові від 16.05.2019 за №761/20985/18 (провадження № 51-8007 км 18), де зазначено, що жодною з норм кримінального процесуального закону, не передбачене повноваження слідчого судді про встановлення слідчому процесуального строку для закінчення досудового розслідування. Беззаперечно, ухвалюючи таке рішення слідчий суддя виходить за межі КПК України, адже таке рішення кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Чинним КПК України передбачена можливість оскарження недотримання розумних строків на стадії досудового розслідування прокурору вищого рівня у спосіб та порядок, що визначений ст. 308 КПК України, відповідно до якого підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування.

Згідно ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Крім того, за ч. 4 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

У той же час, на підтвердження своїх доводів, викладених у клопотанні, заявником не доведено обставин необхідності встановлення органу досудового розслідування відповідного строку для проведення досудового розслідування у цьому провадженні.

За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку, що адвокатом слідчому судді належним чином не доведено беззаперечну необхідність для встановлення процесуального строку слідчому для завершення досудового розслідування, а тому слідчий суддя не знаходить правових підстав для задоволення такого клопотання про встановлення органу досудового розслідування процесуального строку в 10 днів для проведення досудового розслідування у цьому провадженні.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 28, 113, 114, 219, 283, 303, 304, 309, 392, 393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001245 від 25.04.2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.28 - ч.5 ст.191, ч.1 ст.255, ч.4 ст.28 - ч.1 ст.366 КК України про встановлення строку досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: