УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 555/2231/25

17 березня 2026 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костопіль клопотання прокурора ОСОБА_3 про заміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.2 ст. 121 КК України у кримінальному провадженні № 000186 від 12.07.2025 року,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Костопільського районного суду Рівненської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 000186 від 12.07.2025 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

Прокурор в судовому засіданні підтримав подане ним клопотання про заміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.2 ст. 121 КК України у кримінальному провадженні № 000186 від 12.07.2025 року.

Так, в обгрунтування клопотання прокурор зазначив, що ОСОБА_4 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, що підтверджується матеріалами кримінального провадження та у разі не продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу існує ймовірність настання ризиків того, що останній спробує: переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків, у цьому ж кримінальному провадженні.

Окрім того, зазначає, що відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 240/25 ОСОБА_4 на період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння та на цей час виявляв та продовжує виявляти ознаки недоумства у вигляді Легкої розумової відсталості зі значними розладами поведінки (декомпресія психотичного рівня: галюцинаторно-маячний сидром), які потребують лікувальних заходів (F70.1 за міжнародною класифікацією хвороб 10 перегляду), обтяженої розладами психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю. Синдром залежності (F70.21 за міжнародною класифікацією хвороб 10 перегляду). За своїм психічним станом не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Враховуючи викладене та зазначені у висновку експерта обставини просить суд задоволити його клопотання.

Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні не заперечували щодо задоволення клопотання прокурора.

З`ясувавши думку учасників судового провадження, щодо зазначеного вище клопотання, суд дійшов таких висновків.

Згідно ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Встановлено, що відповідно до ухвали Костопільського районного суду Рівненської області від 19 січня 2026 року продовжно обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 19 березня 2026 року, без визначення розміру застави.

17 березня 2026 року на адресу суду надійшов висновок судово-психіатричного експерта № 240/25, згідно з яким ОСОБА_4 на період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння та на цей час виявляв та продовжує виявляти ознаки недоумства у вигляді Легкої розумової відсталості зі значними розладами поведінки (декомпресія психотичного рівня: галюцинаторно-маячний сидром), які потребують лікувальних заходів (F70.1 за міжнародною класифікацією хвороб 10 перегляду), обтяженої розладами психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю. Синдром залежності (F70.21 за міжнародною класифікацією хвороб 10 перегляду). За своїм психічним станом не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, та на цей час, за своїм психічним станом, також, не може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

До ОСОБА_4 з урахуванням його психічного стану на теперішній час судом може бути застосований примусовий захід медичного характеру у вигляді його госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги.

Відповідно до ст. 508 КПК України до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, можуть бути застосовані судом такі запобіжні заходи:

1) передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом;

2) поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.

Передбачені частиною першою цієї статті запобіжні заходи застосовуються судом до особи з моменту встановлення факту розладу психічної діяльності чи психічної хвороби.

Застосування передбачених запобіжних заходів здійснюється згідно із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Не роблячи передчасних висновків, щодо вини обвинуваченого, беручи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, яке згідно до ст. 12 КК України віднесено до тяжких злочинів та за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавленням волі на строк від семи до десяти років та визначені ст.177 КПК України ризики, а саме: переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, на цей час не відпали і вони в повній мірі обґрунтовують подальше застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу.

Так, прокурором доведено, що ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик переховуватися від суду підтверджується тим, що будучи на волі ОСОБА_4 може переховуватись задля уникнення від відповідальності, так як санкція ч. 2 ст. 121 КК України, передбачає безальтернативну міру покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 10 років.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення хоча не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Зокрема, у справі «Ілійко проти Болгарії», Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Ризик незаконного впливу на потерпілу, свідків у кримінальному провадженні, обгрунтовується тим, що перебуваючи на волі, обвинувачений може шляхом умовлянь, погроз, вчинення тиску та/або будь-яким іншим чином вплинути на останніх з метою зміни ними своїх показань про обставини вчинення кримінального правопорушення, оскільки свідки допитані в межах судового слідства ще не були.

Окрім того, на час вчинення суспільно небезпечного діяння та на цей час виявляв та продовжує виявляти ознаки недоумства у вигляді Легкої розумової відсталості зі значними розладами поведінки (декомпресія психотичного рівня: галюцинаторно-маячний сидром), які потребують лікувальних заходів (F70.1 за міжнародною класифікацією хвороб 10 перегляду), обтяженої розладами психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю. Синдром залежності (F70.21 за міжнародною класифікацією хвороб 10 перегляду). За своїм психічним станом не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, та на цей час, за своїм психічним станом, також, не може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Вищевикладене свідчить про доцільність та необхідність у зміні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захйд виключно у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, яким є Рівненська філія «Спеціалізований заклад з надання психіатричної допомоги» державної установи «Інституту судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» (34500, Україна, Сарненський р-н, Рівненська обл., село Орлівка, вулиця Миру, будинок, 36а).

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, неможливе у зв`язку з тим, що вони є недостатніми для запобігання вищенаведеним ризикам.

Незастосування запобіжного заходу у вигляді поміщення ОСОБА_4 до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, не забезпечить належної процесуальної поведінки останнього та швидкого, повного, неупередженого судового розгляду, призведе до затягування виконання або унеможливлення виконання процесуальних рішень, враховуючи викладене суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 слідзмінити запобіжний захід на поміщення його до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку, яким є Рівненська філія «Спеціалізований заклад з надання психіатричної допомоги» державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» (34500, Україна, Рівненська обл., Сарненський р-н, село Орлівка, вулиця Миру, будинок, 36а), де ОСОБА_4 може бути надано достатню кваліфіковану медичну допомогу.

З врахуванням того, що ОСОБА_4 позбавлений можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними за висновком експертизи, обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, суд доходить висновку, що клопотання прокурора є обґрунтованим, та таким, що підлягає до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 3, 176, 177, 181, 193, 194, 196, 331, 369-372, 392, 508 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Змінити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українцю, громадянину України, уродженцю та жителю АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та обрати відносно останнього запобіжний захід у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, яким є Рівненська філія «Спеціалізований заклад з надання психіатричної допомоги» державної установи «Інституту судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» (34500, Україна, Рівненська обл., Сарненський р-н, село Орлівка, вулиця Миру, будинок, 36а), строком на 60 днів, тобто до 15.05.2026 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду на протязі 5 днів з дня її оголошення.

СуддяОСОБА_1