Справа №522/3170/25
Провадження по справі № 1-кс/522/2063/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2026 року місто Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 , діючого в інтересах власника майна ОСОБА_4 , про скасування арешту, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла заява адвоката ОСОБА_3 , діючого в інтересах власника майна ОСОБА_4 , про скасування арешту.

Заявник обґрунтовує заяву тим, що арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді від 28.02.2025 року у кримінальному провадженні за ч. 4 ст. 358 КК України, на даному етапі є необґрунтованим, оскільки відпала потреба у його застосуванні. Заявник наголошує, що власник майна ОСОБА_4 не має статусу підозрюваного, а у самому провадженні жодній особі про підозру не повідомлено. Автомобіль уже був предметом огляду, відповідні процесуальні дії завершені, а сам транспортний засіб не є знаряддям злочину чи майном, що підлягає конфіскації. Крім того, подальше обмеження права власності порушує принцип співмірності, оскільки Заявник є військовослужбовцем Збройних Сил України, а позбавлення його можливості користуватися автомобілем перешкоджає виконанню службових обов`язків, що в умовах воєнного стану є недопустимим та створює непропорційне втручання у його права.

В судове засідання призначене на 21.05.2026 року сторони не з`явились, про дату та час судового засідання повідомлені належним чином.

Уповноважені особи Відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 у судові засідання не з`явились, заперечень щодо вказаного клопотання не надали.

Суд, дослідивши клопотання приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Кримінальне процесуальне законодавство України повинно застосовуватися з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У силу ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу. Захист здійснюється підозрюваним або обвинуваченим, його захисником або законним представником. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необгрунтовано.

Відповідно до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Отже, накладення арешту на об`єкт права власності є позбавленням його власника можливості на власний розсуд користуватися та розпоряджатися таким майном, що є тотожним позбавленню права власності.

Практичне застосування встановленої Конституцією У країни гарантії охорони власності, доводить, що обмеження права будь-якої особи (фізичної або юридичної) розпорядження належним їй майном без достатніх підстав є протиправним.

Підстави та порядок встановлення тимчасового обмеження прав особи щодо реалізації нею усієї сукупності або ж окремих складових частин права власності під час досудового розслідування визначені кримінальним процесуальним законодавством.

Пунктом 6 р.2.6 «Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження» 2014 рік, метою застосування арешту майна є забезпечення можливості конфіскації майна або цивільного позову. При цьому слід пам`ятати, що сторона кримінального провадження, яка подає клопотання про арешт майна зобов`язана навести підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна (правову кваліфікацію правопорушення, яке передбачає покарання у вигляді конфіскації майна, докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди). У свою чергу, слідчий суддя, задовольняючи клопотання про накладення арешту на майно, зобов`язаний навести ці підстави у рішенні.

Відповідно до правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеної ним в п.2 р.2.6 «Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження» 2014 рік, навіть якщо у слідчого судді є достатні підстави вважати, що певною особою було вчинено кримінальне правопорушення, він не має повноважень накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваним.

Частинами першою, другою та четвертою ст. 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Наведена конституційна норма гарантує, що позбавлення права власності, є невід`ємними складовими частинами якого є володіння, користування та розпорядження об`єктом власності, можливе виключно у випадках та у спосіб, які передбачені відповідними правовими нормами.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно із ч. 1 ст. 319 ЦПК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадку та в порядку, встановлених законом.

З матерілів справи вбачається, що ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 28.02.2025 року накладено арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: автомобіль марки «Audi» моделі «А4», д.н.з. НОМЕР_1 , ключі до нього, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу..

Слідчий суддя враховує факт, що автомобіль був вилучений ухвалою ще 28.02.2025 року.

Відомості про закінчення досудового розслідування і направлення обвинувального акту до суду у слідчого судді відсутні.

Відповідно до ч. 2ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Щодо заборони розпорядження вказаним майном, то в цій частині необхідно залишити в силі арешт, так як досудове розслідування кримінального провадження ще триває.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

З метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань.

За необхідності слідчий експеримент може проводитися за участю спеціаліста. Під час проведення слідчого експерименту можуть проводитися вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складатися плани і схеми, виготовлятися графічні зображення, відбитки та зліпки, які додаються до протоколу.

Так як кримінальне провадження ще продовжується зберігається можлива необхідність для проведення експертизи.

В той же час безпідставне вилучення майна у власника не повинно порушувати його прав.

За таких обставин, зважаючи на зазначені обставини, слідчий суддя вважає, що подане заявником клопотання про скасування арешту майна є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню, оскільки існують передбачені Законом підстави для скасування арешту майна.

Керуючись ст.ст. 167-174, 376КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , діючого в інтересах власника майна ОСОБА_4 , про скасування арешту, задовольнити частково.

Скасувати частково арешт майна, накладений ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 28.02.2025 року, а саме з:

автомобіля марки «Audi» моделі «А4», д.н.з. НОМЕР_1 , ключі до нього, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, скасувавши заборону користування зазначеним майном.

Зобов`язати слідчого в провадженні якого перебуває кримінальне провадження № 0000050 від 19.02.2025 року, передати автомобіль марки «автомобіль марки «Audi» моделі «А4», д.н.з. НОМЕР_1 , ключі до нього, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, на відповідальне зберігання ОСОБА_4 , заборонивши відчуження вказаного транспортного засобу.

Зобов`язати власника транспортного засобу ОСОБА_4 надавати транспортний засіб «автомобіль марки «Audi» моделі «А4», д.н.з. НОМЕР_1 органу досудового розслідування для проведення необхідних експертиз у кримінальному провадженні № 0000050 від 19.02.2025 року за першою вимогою слідчого.

В разі порушення ОСОБА_4 порядку та умов зберігання, а також здійснення незаконних дій щодо вказаного в клопотанні майна, передбачена кримінальна відповідальність у відповідності до ст. 388 КК України

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

21.05.26