КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-сс/824/7/2026 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 193 ч. 6 КПК
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді- ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання - ОСОБА_5

за участю:

прокурора - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03 липня 2023 року, -

В с т а н о в и л а:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_9 , погодженого прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_10 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, Донецької області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 258-5 КК України.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді, захисник підозрюваного подав апеляційну скаргу та доповнення до неї, в яких просить ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03 липня 2023 року скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого.

Мотивуючи вимоги своєї апеляційної скарги вказує на те, що оскаржувана ухвала є незаконною, а висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, відтак ухвала підлягає скасуванню.

Як вказує захисник, підозрюваний ОСОБА_8 фактично не набув статусу підозрюваного, в розумінні вимог кримінального процесуального закону, та не є особою, що оголошена в міжнародний розшук. Відомості про виїзд підозрюваного на тимчасово окуповану територію або на територію держави-агресора також відсутні.

Крім того, на думку апелянта, строк досудового розслідування, на момент розгляду клопотання слідчого, вже сплив та не був продовжений.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку захисника, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованим у місті Києві,за процесуального керівництва Київської міської прокуратури розслідується кримінальне провадження №0000085 від 12.06.2023 за підозрою ОСОБА_11 , ОСОБА_8 та ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 258-5 КК України.

Постановою прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_10 від 12.06.2023 виділено в окреме провадження з матеріалів кримінального провадження № 0000412 від 05.08.2022 матеріали досудового розслідування стосовно підозрюваних ОСОБА_11 , ОСОБА_8 та ОСОБА_12

09.06.2023 складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 258-5 КК України.

У зв`язку із не встановлення місцезнаходження ОСОБА_8 постановою слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_9 від 12.06.2023 підозрюваного ОСОБА_8 оголошено в розшук.

26.06.2023 слідчий першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_10 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва з клопотанням в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України про обрання відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що останній обґрунтовано підозрюється, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 258-5 КК України, наявності підстав, передбачених частиною першою статтею 177 КПК України, за умов перебування особи у міжнародному розшуку.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03 липня 2023 року клопотання органу досудового розслідування було задоволено та обрано щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Згідно п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Статтею 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 193 КПК України, розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Письмове повідомлення про підозру, згідно вимог ч. 1 ст. 278 КПК України, вручається особі в день його складання слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Порядок вручення повідомлення передбачено ст. 135 КПК України, згідно якої особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Частиною першою ст. 42 КПК України визначено, що підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому ст.ст. 276-279 КПК України, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

09.06.2023 слідчим першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_10 , складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 258-5 КК України, а саме у фінансуванні тероризму, тобто дій, вчинених з метою фінансового забезпечення терористичної організації, вчиненого організованою групою.

В той же день прокурором було направлено лист про розміщення в газеті «Урядовий кур`єр» письмового повідомлення про підозру ОСОБА_8 . Відповідно до ч. 8 ст. 135 КПК України повідомлення розміщено на сайті Офісу Генерального прокурора та в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, а саме в газеті Урядовий кур`єр /а.м. 30-39, а.м. 45-46, т.1; ІНФОРМАЦІЯ_2; ІНФОРМАЦІЯ_3.

Окрім того, підозрюваний ОСОБА_8 викликався до слідчого для допиту в якості підозрюваного на 19.06.2023, 20.06.2023, 21.06.2023. Натомість, підозрюваний ОСОБА_8 не з`явився, причини неприбуття не повідомив /а.м. 40-42, т. 1; ІНФОРМАЦІЯ_4; ІНФОРМАЦІЯ_3.

12.06.2023 постановою слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оголошено у міжнародний розшук. /а.м. 113-122, т.1/.

Відповідно до Рапорту старшого оперуповноваженого в ОВС УСР в м. Києві ДСР НП України ОСОБА_13 , в ході виконання доручення у кримінальному провадженні № 0000085 встановлено, що ОСОБА_8 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , за наявною оперативною інформацією ОСОБА_8 у 2022 році залишив територію України у невідомому напрямку /а.м. 129-130, т.1/.

З урахуванням наведеного, доводи апеляційної скарги про порушення порядку вручення підозри у зв`язку з чим відсутності статусу підозрюваного у ОСОБА_8 є безпідставними.

Щодо обґрунтованості повідомленої підозри, то слід зазначити про те, що під час розгляду даного клопотання слідчим суддею належним чином з`ясовано, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 258-5 КК України.

Так як слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні органу досудового розслідування докази у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 258-5 КК України.

Отже, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування стосовно обґрунтованості повідомленої ОСОБА_8 підозри, чогось очевидно недопустимого чи такого, що не підтверджується доказами, не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Перевіряючи доводи клопотання органу досудового розслідування на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винним у вчинених злочинах, а також з огляду на характер і ступінь суспільної небезпечності самих злочинів, у вчиненні яких він підозрюється, відтак посилання захисника на їх відсутність не відповідають дійсності.

Твердження захисника про закінчення строку досудового розслідування також є необґрунтованими, оскільки відповідно до ч. 5 ст. 219 КПК України строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, не включається у строки, передбачені цією статтею, а відповідно до наданих матеріалів, постановою органу досудового розслідування від 12.06.2023 досудове розслідування у кримінальному провадженні зупинено.

Також, Кримінальний процесуальний кодекс України жодним чином не обумовлює ухвалення судового рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою доведеністю факту перетину підозрюваним кордону України, але визначає необхідність оголошення його у розшук (ч. 6 ст. 193, ч. 2 ст. 281 КПК України), що в даному випадку дотримано органом досудового розслідування, відтак доводи апеляційної скарги в цій частині також не заслуговують на увагу.

Крім цього, колегія суддів звертає увагу, що обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваної особи в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України не є остаточним застосуванням стосовно особи запобіжного заходу, натомість, за своєю правовою природою не призводить до негайного взяття особи під варту, а виступає підставою для затримання й доставки цієї особи до місця кримінального провадження.

Підсумовуючи викладені обставини, апеляційний суд приходить до об`єктивного висновку про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді, як наслідком чого існує необхідність залишення оскаржуваного рішення без змін, а апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , - без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177- 179, 183, 193, 194, 309, 376, 404, 407, 422 КПК України колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03 липня 2023 року, якою задоволено клопотання слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_9 , погодженого прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_10 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , - без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _______________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4