Справа № 526/753/26
Провадження № 1-кп/526/205/2026
В И Р О К

іменем України

23 березня 2026 року Гадяцький районний суд Полтавської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в порядку спрощеного провадження, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового розгляду обвинувальний акт та додані до нього матеріали у кримінальному провадженні № 0000032 від 12.03.2026 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Середняки Гадяцького району Полтавської області, громадянина України, з середньо спеціальною освітою, раніше не судимого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Суд визнав доведеним, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення при наступних обставинах.

11 березня 2025 року о 11 годині неподалік будівлі № 43 по вулиці Шляхова в селі Середняки Миргородського району між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виникла суперечка, під час якої у ОСОБА_4 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

Реалізуючи вказаний умисел, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх протиправних дій, наблизився до ОСОБА_5 та, діючи умисно, наніс йому один удар рукою по обличчю в область нижньою губи.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_5 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді синця та садна нижньої губи зліва в проекції 31-34 зубів, що за ступенем тяжкості кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

Прокурором Гадяцького відділу Миргородської окружної прокуратури до обвинувального акту долучена письмова заява обвинуваченого, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження і та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Частинами 2, 3 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Зі змісту заяви обвинуваченого ОСОБА_4 , яка була складена в присутності захисника - адвоката ОСОБА_6 , вбачається, що обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, тобто в умисному легкому тілесному ушкодженні, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та надав свою згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Потерпілим ОСОБА_5 надано заяву про згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Окрім цього, до обвинувального акта долучено матеріали досудового розслідування № 0000032 від 12.03.2026 року, в яких наявні документи, що засвідчують беззаперечне визнання обвинуваченою своєї винуватості, зокрема протокол допиту у якості підозрюваного, протоколи оглядів та висновки експертиз.

Відповідно до частин 2, 3 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд має право призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, його заяву, в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням заяв та клопотань інших учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому у відповідності до частини 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, вважає доведеним, що ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, а саме: умисне легке тілесне ушкодження.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального проступку, які підтверджують обставини, встановлені судом.

ОСОБА_4 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт скоєння ОСОБА_4 кримінального проступку, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченій, суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу обвинуваченої і обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, яке в силу ст. 12 КК України відноситься до категорії проступку.

Як особистість ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується з задовільного боку, раніше не судимий, на обліку у психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога, також бере до уваги його вік та стан здоров`я.

Обставиною, що пом`якшує покарання, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставинами, що обтяжують покарання, суд враховує вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

З врахуванням викладеного, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, та оцінюючи поведінку обвинуваченого до вчинення кримінального правопорушення, практику Європейського суду з прав людини, суд вважає, що ступінь небезпечності ОСОБА_4 для суспільства не перевищує положення принципу поваги до особистої свободи, а тому суд дійшов до висновку про призначення покарання, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових правопорушень, у виді штрафу в межах санкції статті.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений.

Питання про речові докази підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу на користь держави в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Захід забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні у вигляді запобіжного заходу не застосовувався.

Речові докази

письмові матеріали, надані прокурором зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Гадяцький районний суд Полтавської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий: ОСОБА_1