Провадження №1-кп/337/83/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2026 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі клопотання прокурора про тимчасовий доступ до документів, у кримінальному проваджені, внесеному до ЄРДР за №0000150 від 11.08.2014, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.408 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Хортицького районного суду м. Запоріжжя перебуває на розгляді кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.2 ст.408 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 подав до суду клопотання про тимчасовий доступ до документів, в якому просить надати слідчим Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Маріуполі) ТУ ДБР, розташованого у місті Краматорську, тимчасовий доступ до матеріалів кримінального провадження № 0001849 від 21.08.2020 за ч. 1 ст. 258-3 КК України, що перебувають у провадженні Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Маріуполі) ТУ ДБР, розташованого у місті Краматорську, з метою встановлення важливих обстави, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, використання їх як доказів для підтвердження або спростування показів свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , наданих під час судового розгляду, та надання відповіді на питання адвоката ОСОБА_4 , які вона запитала 07.10.2025 під час підготовчого судового розгляду (хв 6-7, хв 47), а саме щодо встановлення факту жива чи ні особа, яка залишилась на непідконтрольній території.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання про тимчасовий доступ підтримав та наполягав на його задоволенні. Зазначив, що потреба в тимчасовому доступі до матеріалів кримінального провадження № 0001849 від 21.08.2020 пов`язана із здобуттям доказів, що обвинувачений дійсно покинув місце несення служби, перебуває на непідконтрольній території.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 проти задоволення клопотання прокурора заперечила, вказавши на його безпідставність.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (ч. 1, ч. 2, ч. 6 ст. 22 КПК України).

Порядок застосування заходів забезпечення кримінального провадження та проведення слідчих (розшукових) дій під час судового провадження врегульовано ст. 333 КПК України.

Так, відповідно до ч. 1 цієї статті, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього ж Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених розділом ІV.

Під час розгляду клопотання про надання тимчасового доступу до речей і документів суд також враховує причини, через які доступ не був здійснений під час досудового розслідування (ч. 2 ст. 333 КПК України).

Відповідно до ч. 1 та п. 5 ч. 2 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, до них належить, зокрема, тимчасовий доступ до речей і документів.

Положеннями ст. 132 КПК України, у контексті застосування в цьому кримінальному провадженні, визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали суду (ч.1). При цьому для оцінки потреб судового розгляду, з точки зору права сторони обвинувачення, суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні. Також під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати суду докази обставин, на які вони посилаються (ч. 5, ч. 6).

Частинами 1, 2 ст. 159 КПК встановлено, що тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали суду.

Частиною 1 ст. 160 КПК України визначено, що сторони кримінального провадження мають право звернутися до суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей та документів.

Згідно з ч. 5 ст. 163 КПК України, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: (1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; (2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; (3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів (ч. 6 ст. 163 КПК України).

Отже, для належного вирішення заявленого клопотання, суду слід перевірити відповідність доводів сторони, якою обґрунтовується клопотання про тимчасовий доступ вимогам чистин 5 та 6 ст. 163 КПК України.

Як вбачається зі змісту клопотання та доводів прокурора, необхідність отримання тимчасового доступу до матеріалів кримінального провадження № 0001849 від 21.08.2020, прокурор обґрунтовує необхідністю підтвердження або спростування показів свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , наданих під час судового розгляду даного кримінального провадження щодо співпраці/проходження служби обвинуваченим ОСОБА_5 у т.зв. «ДНР», встановлення факту його перебування на непідконтрольній території у живих, у зв`язку з тим, що раніше отримані матеріали кримінального провадження № 0001849 від 21.08.2020 за ч. 1 ст. 258-3 КК України, на переконання прокурора, через сплив часу втратили актуальність.

Разом з цим, ані з поданого прокурором клопотання, ані з пояснень, наданих ним у судовому засіданні не вбачається, до яких саме документів (матеріалів), що містяться у кримінальному провадженні №0001849 від 21.08.2020 і до яких він не мав можливості отримати доступ на стадії досудового розслідування, прокурор має намір отримати тимчасовий доступ на стадії судового розгляду, а також яка конкретна інформація в цих документах (матеріалах) може мати істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 408 КК України.

Посилаючись на невизначене коло матеріалів кримінального провадження, які містять таємницю досудового розслідування, прокурор не довів можливість використання таких відомостей як доказів у цьому кримінальному провадженні, що суперечить вимогам пунктів 3, 4, 5 ч. 2 ст. 160 КПК України.

Поряд з цим, відповідно до положень ч. 1 ст. 222 КПК України, відомості досудового розслідування можна розголошувати лише з письмового дозволу слідчого, що здійснює досудове розслідування, або прокурора, який є процесуальним керівником у кримінальному провадженні, і в тому обсязі, в якому вони визнають можливим.

Зі змісту клопотання та тверджень прокурора встановлено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001849 від 21.08.2020 на даний час не завершене, а тому, на переконання суду, надання доступу до всіх матеріалів цього провадження без їх конкретизації може зашкодити проведенню досудового розслідування або подальшому розгляду справи по суті.

Окрім того, прокурором не обґрунтовано та в судовому засіданні не доведено, що отримати необхідну інформацію з метою доведення/спростування обставин, про які зазначають сторони,іншим способом, ніж шляхом надання тимчасового доступу до матеріалів кримінального провадження №0001849 від 21.08.2020, є неможливим.

Також суд звертає увагу на те, що прокурором на стадії судового розгляду заявлено клопотання про надання тимчасового доступу до матеріалів іншого кримінального провадження, що є заходом забезпечення кримінального провадження, з наданням такого дозволу слідчим Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Маріуполі) ТУ ДБР, розташованого у місті Краматорську, тобто слідчим того ж відділу, в якому проводиться досудове розслідування.

Разом з тим, після направлення обвинувального акта до суду досудове розслідування вважається закінченим, а стороною обвинувачення у судовому провадженні є виключно прокурор (ст. 36 КПК України). Слідчий не наділений процесуальними повноваженнями на стадії судового розгляду, а відтак не може бути самостійним суб`єктом виконання ухвали суду про тимчасовий доступ до документів.

Слід зауважити, що тимчасовий доступ до речей і документів не є судовим дорученням на проведення слідчих (розшукових) дій з метою з`ясування чи перевірки обставин кримінального провадження.

Відповідно до положень ст. 333 КПК України, слідчі (розшукові) дії, що здійснюються на виконання доручення суду, проводяться в іншому процесуальному порядку, а саме відповідно до вимог глав 20 та 21 КПК України, тоді як тимчасовий доступ регулюється положеннями глави 15 КПК України.

Також слід зауважити, що відповідно до вимог ст. 164 КПК України в ухвалі про тимчасовий доступ до речей і документів обов`язково зазначається конкретна особа, якій надається право такого доступу, а саме її прізвище, ім`я та по батькові. У зв`язку з цим вимога про надання доступу невизначеній конкретно особі до матеріалів кримінального провадження, досудове розслідування в якому не завершено, є безпідставною та такою, що не відповідає положенням кримінального процесуального закону.

На підставі викладеного, суд прийшов до висновку, що клопотання прокурора є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 159, 162-165, 333, 372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора про надання тимчасового доступу до документів відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 12.02.2026 о 08.30 год.

Суддя ОСОБА_1