Справа № 686/2357/26
Провадження № 1-кс/686/2470/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2026 року м. Хмельницький

Слідча суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Хмельницького клопотання слідчого ВРЗЗС СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 , погоджене із прокурором, про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Санкт-Петербург, рф, громадянина України, з середньою освітою, вдівця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

у кримінальному провадженні № 0000137,

УСТАНОВИЛА:

03.03.2026 слідчий ВРЗЗС СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду із клопотанням, погодженим із прокурором Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, посилаючись на те, що існують передбачені ст.177 КПК України ризики: переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Слідчий та прокурор у судовому засіданні підтримали подане клопотання, просили його задовольнити.

Підозрюваний у судовому засіданні просив застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали клопотання, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

СВ ХРУП ГУ НП в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.01.2026 року за № 0000137 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

28.02.2026 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, а саме у тому, що « ОСОБА_5 , будучи раніше засудженим за злочини проти власності, маючи не зняті та не погашені судимості, на шлях виправлення не став та вчинив новий, умисний, корисливий злочин за наступних обставин.

Так, на початку літа 2025 року, в невстановлений в ході досудового розслідування час та місці, ОСОБА_5 отримав від невстановленої досудовим слідством особи на ім`я ОСОБА_6 свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «Daewoo» моделі «Lanos» 2006 року випуску, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , серії НОМЕР_2 , який останній отримав при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах.

В подальшому, маючи потребу у грошових коштах та попередньо оглянувши даний транспортний засіб, ОСОБА_5 прийняв рішення щодо протиправного вилучення автомобіля марки «Daewoo» моделі «Lanos» 2006 року випуску, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 .

Зокрема, 18.01.2026 під час спільного розпиття спиртних напоїв разом із малознайомим ОСОБА_7 , знаючи про наявне у нього свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «Daewoo» моделі «Lanos» 2006 року випуску, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , серії НОМЕР_2 , не будучи власником чи користувачем даного транспортного засобу, запропонував останньому придбати за 500 доларів США вказаний автомобіль, при цьому повідомив, що вказаний автомобіль належить його родичу, який є військовим та вважається зниклим безвісти, на що останній відмовився через відсутність коштів, запропонувавши в свою чергу допомогу у пошуку іншого покупця, на що ОСОБА_5 погодився.

Надалі, ОСОБА_7 19.01.2026 близько 13:00 год. зателефонував своєму знайомому ОСОБА_8 та запропонував останньому придбати зазначений транспортний засіб, надавши при цьому контактний номер телефона ОСОБА_5 для подальшої зустрічі та огляду автомобіля.

При цьому, ОСОБА_5 , в ході очікування приїзду ОСОБА_8 , який мав на меті оглянути автомобіль, прийшов до транспортного засобу марки «Daewoo» моделі «Lanos» 2006 року випуску, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 який знаходився у відчиненому стані за адресоюм. Хмельницький, вул. Свободи 9 а, реалізовуючи при цьому свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, відчинив автомобіль та незаконно проник в салон зазначеного транспортного засобу, а саме на місце водія.

В подальшому ОСОБА_5 , перебуваючи в салоні вказаного автомобіля, в замку запалювання якого знаходилися ключі, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом без дозволу власника та користувача, всупереч їх волі, вчинив дії, спрямовані на приведення автомобіля у робочий стан шляхом запуску двигуна, однак реалізувати запуск двигуна не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки транспортний засіб був технічно несправним через відсутність акумуляторної батареї та палива.

Надалі, 19.01.2026 в обідню пору доби (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_5 , перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_2 , за попередньої домовленості зустрівся із ОСОБА_8 та знайомим останнього ОСОБА_9 , при цьому надавши їм можливість оглянути вищевказаний автомобіль з метою подальшого продажу та повідомив ОСОБА_8 і ОСОБА_9 недостовірні відомості про належність вищезгаданого автомобіля його брату, який є військовослужбовцем та вважається зниклим безвісти.

Після цього, через незадовільний технічний стан вказаного транспортного засобу ОСОБА_8 відмовився від його придбання, при цьому не усвідомлюючи дійсного злочинного наміру ОСОБА_5 , спрямованого на заволодіння транспортним засобом, запропонував в ході телефонної розмови придбати його ОСОБА_10 , на що останній погодився.

В подальшому ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, звернувся з проханням про допомогу у запуску двигуна вказаного автомобіля до ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , яким не було відомо про злочинність наміру останнього. У свою чергу, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 замінили акумуляторну батарею та наповнили паливом бак вказаного автомобіля.

Після чого ОСОБА_9 , перебуваючи за кермом вказаного транспортного засобу, не усвідомлюючи злочинності наміру ОСОБА_5 , за допомогою наданого йому останнім ключа запалювання запустив двигун автомобіля марки «Daewoo» моделі «Lanos» 2006 року випуску, таким чином привів транспортний засіб у дію, який знаходився у заведеному стані до приїзду ОСОБА_10 , який мав намір придбати вказаний автомобіль.

В подальшому, 19.01.2026 близько 17:00 год., до вищевказаного автомобіля прибув ОСОБА_10 , де ОСОБА_8 , який не усвідомлював дійсних злочинних намірів ОСОБА_5 , повідомив ОСОБА_10 неправдиві відомості про законність продажу автомобіля марки «Daewoo» моделі «Lanos» 2006 року випуску, який належить безвісно зниклому військовослужбовцю брату ОСОБА_5 , після чого ОСОБА_10 , оглянувши вказаний транспортний засіб прийняв рішення про його купівлю за попередньо обумовлену суму в розмірі 300 доларів США, що еквівалентно сумі 13 023, 90 гривень (згідно офіційного курсу валют, затвердженого НБУ станом на 19.01.2026 становить 43,4130 гривень за 1 долар США) та після передачі вказаних коштів ОСОБА_5 , отримав від останнього свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «Daewoo» моделі «Lanos» 2006 року випуску, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , серії НОМЕР_2 та ключі від вказаного автомобіля, після чого ОСОБА_10 на вказаному автомобілі покинув місце події.

Таким чином ОСОБА_5 , із використанням вищевказаних осіб, яким не було відомо про дійсний злочинний намір останнього спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, умисно, повторно, з корисливих мотивів, незаконно вилучив транспортний засіб марки «Daewoo» моделі «Lanos» 2006 року випуску, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 всупереч волі законного володільця ОСОБА_11 , а саме розпорядився ним шляхом його незаконної реалізації (продажу)».

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, зокрема, підтверджується: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 20.01.2026; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 від 20.01.2026; протоколом огляду місця події від 20.01.2026; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 20.01.2026; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 21.01.2026; протоколом допитусвідка ОСОБА_10 від 20.01.2026; протокол огляду документа від 30.01.2026; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 30.01.2026; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 30.01.2026; протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_14 від 12.02.2026; протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_11 від 13.02.2026; протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_8 від 12.02.2026; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 23.02.2026; протоколом огляду документа від 18.02.2026; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 28.02.2026; іншими матеріалами римінального провадження в їх сукупності.

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що наявність «обґрунтованої підозри» передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин. В той же час, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Не вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_5 на цій стадії кримінального провадження, виходячи лише із фактичних обставин, які містяться у поданих слідчому судді матеріалах, слідча суддя приходить до висновку про наявність підстав стверджувати про високу імовірність причетності ОСОБА_5 до кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (ч. 2 ст. 181 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Із наданих матеріалів убачається, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої.

Разом із тим, указаний у клопотанні слідчого ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні, оскільки ні слідчим, ні прокурором не наведено обставин, які б дали суду беззаперечні підстави уважати, що ОСОБА_5 має намір ухилятися від слідства, а лише тяжкість можливого покарання при можливому визнанні підозрюваного винним не може свідчити про існування вказаного ризику відповідно до вимог закону.

У своїй практиці ЄСПЛ наголошує, що посилання на тяжкість обвинувачення як на головний чинник при оцінці імовірності того, що особа переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребу позбавлення волі не можна оцінювати, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

У справі «Мамедова проти Росії» (Mamedova v Russia) 7064/05 від 01 червня 2006 року щодо недостатності посилання на тяжкість злочину та ймовірне покарання Європейський Суд зазначив, що суди, перевіряючи законність та обґрунтованість продовження тримання заявниці під вартою, незмінно посилались на тяжкість обвинувачень як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини. Однак Суд неодноразово відзначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

ОСОБА_5 має постійне місце проживання. Також слідчою суддею ураховується, що підозрюваний на розгляд клопотання з`явився самостійно за першою вимогою, надавав показання, визнав вину в інкримінованому кримінальному правпорорушенні, з`являвся на неодноразові виклики як до органу досудового розслідування, так і до прокурора, що указує на відсутність намірів переховуватися від досудового розслідування, а відтак, приходжу до висновку, що зазначений ризик не є доведеним.

Разом із тим, уважаю доведеним існування ризику впливу на свідків, яким можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Ризик вчинення інших кримінальних правопорушень також є доведеним, оскільки ОСОБА_5 не працевлаштований та раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, що може свідчити про наявність ризику вчинення інших кримінальних правопорушень.

Аналізуючи особу підозрюваного, слідча суддя ураховує, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, вдівець, не працює, раніше судимий, офіційно не працевлаштований, однак має тимчасові підробітки.

Ураховуючи наведені ризики, усі визначені ст.178 КПК України обставини, дані про особу підозрюваного, який проживає сам, потребує засобів для існування та повідомив про наявність тимчасових підробітків, приходжу до висновку, що забезпечити виконання підозрюваним покладених на ного процесуальних обов`язків зможе запобіжний захід у виді домашнього арешту, який полягає у забороні залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 20:00 год. до 06:00 год. наступного дня без дозволу слідчого, прокурора або суду з покладенням зобов`язання прибувати до слідчого, прокурора, суду, слідчого судді за кожною вимогою, а також відповідних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Саме такий запобіжний захід буде достатнім для виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку, дасть змогу працювати та заробляти на проживання.

Строк домашнього арешту слід визначити у межах строків досудового розслідування, а саме по 28.04. 2026.

Керуючись ст.177, 178, 181, 194, 196 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Задовольнити клопотання частково.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, строком по 28 квітня 2026 року запобіжний захід у виді домашнього арешту, який полягає у забороні залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 20:00 год. до 06:00 год. наступного дня без дозволу слідчого, прокурора або суду з покладенням зобов`язання прибувати до слідчого, прокурора, суду, слідчого судді за кожною вимогою.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Ухвала діє по 28 квітня 2026 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідча суддя