ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2025 року м. Дніпро

10 грудня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в залі суду в м. Дніпрі матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Заводського районного суду м.Кам`янського від 29 жовтня 2025 року про продовження строку тримання під вартою, відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.

Ухвалою Заводського районного суду м. Кам`янського від 29 жовтня 2025 року продовжено обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 27 грудня 2025 року з альтернативою внесення застави у розмірі 1000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 3 028 000 гривень.

В обґрунтування прийнятого рішення судом першої інстанції посилається на те, що враховуються обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме те, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення у сфері службової діяльності за вчинення якого законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, у зв`язку з чим, розуміючи тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винним, останній може переховуватись від суду з метою уникнення покарання. Крім того, обвинувачений може незаконно впливати на свідків, може шляхом вмовлянь, обіцянок чи інших незаконних дій вплинути на них з метою зміни ними показань.

Вважав за можливе зменшити розмір раніше визначеної застави, до 1000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 3 028 000 гривень.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали Заводського районного суду м. Кам`янського від 29.10.2025 року, а по суті апеляційних вимог скасувати оскаржувану ухвалу суду та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник посилається на відсутність доказів на підтвердження існування ризиків, на які посилається прокурор у клопотанні про продовження строку тримання під вартою.

Крім того, вказує, що судом обрана застава, розмір якої є завідомо непосильним для обвинуваченого.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення захисника та обвинуваченого на підтримку доводів поданої апеляційної скарги, які наполягали на її задоволенні, просили скасувати ухвалу суду та обрати більш м`який запобіжний захід, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту, перевіривши матеріали контрольного провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

За приписами ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно ч. 2 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Мотивуючи своє рішення щодо необхідності продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 на 60 днів, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості інкримінованого йому кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України є особливо тяжким злочином, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років позбавлення волі з позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до 3 років з конфіскацією майна, а також наявність передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України ризиків того, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Так, про існування ризику переховуватися від суду підтверджується, тим що ОСОБА_9 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого кримінального правопорушення у сфері службової діяльності за ч. 4 ст. 368 КК України,, за вчинення якого визначене законом покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна. Тому, усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину, реальність притягнення до кримінальної відповідальності та покарання, обвинувачений, з метою його уникнення, може переховуватися від суду.

Ризик незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, підтверджується тим, що ОСОБА_8 може здійснювати вплив на свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та інших, яким відомі обставини вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, показання яких мають або матимуть значення для встановлення усіх обставин у справі.

Таким чином суд першої інстанції дійшов висновків про те, що вказані обставини кримінального провадження свідчать про відсутність підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою, оскільки інші запобіжні заходи, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час судового розгляду кримінального провадження.

З такими висновками місцевого суду, які стали підставою для відмови у задоволенні клопотання сторони захисту про зміну обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу на домашній арешт та зменшення розміру альтернативного запобіжного заходу у виді застави, погоджується й суд апеляційної інстанції.

З огляду на викладене колегія суддів вважає правильними висновки суду першої інстанції, який з дотриманням вимог ст.ст.197,199 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження доказів, оцінив в сукупності всі обставини, що враховуються при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, та належним чином мотивував своє рішення щодо необхідності продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 на 60 днів, тобто до 27 грудня 2025 року. На переконання апеляційного суду вищенаведені обставини виправдовують подальше тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою та відсутні підстави для застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, зокрема, у вигляді цілодобового домашнього арешту, на чому наполягає сторона захисту, оскільки вони не забезпечать його належної процесуальної поведінки на даному етапі кримінального провадження.

Отже доводи апеляційної скарги захисника про відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, підстав для продовження обвинуваченому ОСОБА_8 строку тримання під вартою та відсутність будь-яких обґрунтувань того, що більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належну процесуальну поведінку обвинуваченого є безпідставними та суперечать матеріалам кримінального провадження.

Крім того, всупереч доводам апеляційної скарги сторони захисту, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо відсутності підстав для зменшення обвинуваченому ОСОБА_8 визначеної судом першої інстанції застави у розмірі 1000 розмірів для прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 3 028 000,00 грн, оскільки встановлена сума застави повністю відповідає обставинам інкримінованих кримінальних правопорушень, майновому та сімейному стану обвинуваченого, інших даних про його особу та встановлених судом ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, та є достатньою мірою для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків. Підстав для зменшення визначеного судом розміру застави на даному етапі кримінального провадження колегія суддів апеляційного суду також не вбачає.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали суду, колегією суддів не встановлено.

За приписами ч.3 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді чи ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити ухвалу без змін;

2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Підсумовуючи вищенаведене колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника є безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою, належним чином мотивованою та відповідає вимогам ст.370 КПК України.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , -залишити без задоволення.

Ухвалу Заводського районного суду м.Кам`янського від 29 жовтня 2025 року, якою обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 27 грудня 2025 року з альтернативою внесення застави, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4