запорізький апеляційний суд
Провадження №11-сс/807/61/26Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2026 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на ухвалу слідчого судді Вознесенівського районного суду м.Запоріжжя від 11 грудня 2025 року про застосування запобіжного заходу до

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, зареєстрований у АДРЕСА_1 , проживає у АДРЕСА_2 ), раніше не судимий,

ВСТАНОВИЛА

Ухвалою слідчого судді Вознесенівського районного суду м.Запоріжжя від 11 грудня 2025 року за клопотанням слідчого до підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді особистої поруки до 05 лютого 2026 року з покладенням передбачених ч.5 ст.194 КПК обов`язків.

В апеляційній скарзі прокурор просила ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, визначивши розмір застави в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Свої вимоги мотивувала тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.5 ст.361 КК, за який передбачено покарання до 15 років позбавлення волі, що створює винятково високий ризик того, що підозрюваний буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду, зокрема може виїхати закордон. Особиста порука є явно недостатньою для стимулювання особи, якій загрожує таке тривале ув`язнення. Слідчим суддею фактично проігноровано принцип пропорційності. У матеріалах справи наявні відомості про те, що підозрюваний має тісні зв`язки з потенційними свідками. Перебуваючи на свободі під особисту поруку, ОСОБА_8 матиме безперешкодну можливість контактувати з цими особами, чинити на них тиск, залякувати або спонукати до зміни свідчень. Слідчий суддя не вказав, яким чином письмові зобов`язання поручителів можуть фізично перешкодити такому впливу, а також недостатньо обґрунтував висновок про те, що поручителі заслуговують на довіру та можуть забезпечити належну поведінку підозрюваного. Слідчий суддя не перевірив чи є поручителі об`єктивними, чи можуть вони дійсно контролювати підозрюваного і чи не будуть їхні дії обмежені родинними чи дружніми зв`язками, які навпаки можуть сприяти приховуванню підозрюваного.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора підозрюваний ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_7 просили відхилити апеляційну скаргу прокурора, а ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Під час апеляційного розгляду прокурор підтримала апеляційну скаргу. Підозрюваний та його захисник заперечили проти скарги прокурора.

Заслухавши учасників провадження, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що слідчий відділу розслідування злочинів у сфері господарської діяльності та службової діяльності слідчого управління ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 , посилаючись на наявність передбачених п.п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК ризиків, звернувся до слідчого судді з погодженим прокурором клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_8 строком на 60 днів з визначенням застави у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, якому 05 грудня 2025 року повідомлено про підозру у вчиненні передбаченого ч.5 ст.361 КК кримінального правопорушення, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000014 від 04 лютого 2025 року.

Слідчий суддя, залишаючи без задоволення клопотання слідчого, зазначила, що клопотання не містить обґрунтування недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним у клопотанні ризикам.

Колегія суддів погоджується із прийнятим слідчим суддею рішенням з таких підстав.

Відповідно до положень ст.ст.177, 178 КПК підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини, а також ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Згідно з положеннями ч.1 ст.183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Як вбачається із наданих матеріалів та встановлених слідчим суддею обставин, ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.361 КК.

Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, зроблено з посиланням на матеріали провадження, що їх підтверджують, і в апеляційній скарзі не оспорюються.

Разом з тим, врахувавши зазначені вище вимоги закону і обставини, правову позицію самого підозрюваного, слідчий суддя дійшла обґрунтованого висновку про відсутність даних, які б давали підстави обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя оцінила в сукупності всі обставини, передбачені ст.ст.177, 178 КПК, що враховуються при обранні запобіжного заходу, належним чином мотивувала своє рішення, встановивши обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, наявність передбачених п.п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК ризиків, заявлених у клопотанні, та вірно зазначила про відсутність обставин, які б свідчили про неможливість запобігання встановленим ризикам лише шляхом застосування найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Так, підозрюваний ОСОБА_8 раніше не судимий, має постійне місце реєстрації та проживання, є особою похилого віку, пенсіонер, характеризується позитивно, має хронічні захворювання.

Доводи прокурора щодо неможливості запобігання ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК, шляхом застосування запобіжного заходу у виді особистої поруки, на переконання колегії суддів, є необґрунтованими.

В клопотанні слідчого не зазначено та прокурором не доведено недостатність застосування до підозрюваного ОСОБА_8 такого запобіжного заходу, як особиста порука для запобігання встановленим слідчим суддею ризикам, у зв`язку із чим колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді щодо можливості обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді особистої поруки є обґрунтованим та законним.

Відомостей про перешкоджання кримінальному провадженню після застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді особистої поруки прокурором не надано.

В судовому засіданні апеляційної інстанції не надано даних на підтвердження порушення підозрюваним покладених на нього у відповідності до положень ч.5 ст.194 КПК обов`язків за час дії оскаржуваної ухвали слідчого судді.

Колегія суддів також враховує фактичну поведінку підозрюваного після застосування до нього запобіжного заходу у виді особистої поруки, який від органу досудового розслідування не переховувався, не чинив перешкод кримінальному провадженню, за викликом апеляційного суду самостійно з`явився до судового засідання для розгляду апеляційної скарги прокурора, в якій ставилось питання про застосування у відношенні нього найсуворішого запобіжного заходу.

З огляду на зазначене, фактична поведінка підозрюваного на час розгляду апеляційної скарги свідчить, що встановлені слідчим суддею ризики, передбачені п.п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК, попереджені застосованим відносно підозрюваного запобіжним заходом у виді особистої поруки.

Сама по собі тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , не може бути безумовною підставою для обрання щодо цієї особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

При цьому колегія суддів звертає увагу, що 16 грудня 2025 року ОСОБА_8 повідомлено про нову підозру у вчиненні передбаченого ч.5 ст.191 КК кримінального правопорушення, санкція вказаної частини статті передбачає менш суворе покарання, ніж за ч.5 ст.361 КК.

Також колегія суддів зважає й на роль ОСОБА_8 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів вважає, що підстави для застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у даному кримінальному провадженні в судовому засіданні свого об`єктивного підтвердження не знайшли, а прокурором не доведено неможливість забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного шляхом застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.

Наведені в апеляційній скарзі доводи прокурора, не дають підстав для прийняття іншого рішення ніж те, яке ухвалила слідчий суддя під час обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді особистої поруки.

На підставі викладеного, рішення слідчого судді є законним, оскільки ухвалено з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими слідчим суддею. Тому апеляційна скарга з викладених в ній доводів, задоволенню не підлягає.

Стосовно доводів сторони захисту, викладених у запереченнях на апеляційну скаргу прокурора, щодо необґрунтованості висунутої ОСОБА_8 підозри, колегія суддів зазначає, що, незважаючи на такі доводи, апеляційна скарга стороною захисту не подавалась, а в запереченнях на апеляційну скаргу прокурора захист просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, що свідчить про погодження з рішенням слідчого судді, яким було встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому злочину.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вознесенівського районного суду м.Запоріжжя від 11 грудня 2025 року про застосування запобіжного заходу у виді особистої поруки до ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4