Справа № 643/1047/26
Провадження № 1-кс/643/868/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2026 слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваної ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові клопотання слідчого слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Харківській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_7 , подане у кримінальному провадженні № 0001075 від 23.10.2025 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки сел. Петропавлівка, Воронезької обл., рф, раніше не судимої, з повною вищою освітою, працює старшим викладачем НТУ «ХПІ», що зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчому судді Салтівського районного суду міста Харкова 23.01.2026 надійшло клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у кримінальному провадженні № 0001075 від 23.10.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 111 КК України.

Клопотання обґрунтоване наявністю ризиків, передбачених п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та обґрунтованою підозрою про те, що у період з 15 вересня 2025 року по 25 грудня 2025 року на виконання протиправного завдання представника держави-агресора ОСОБА_5 здійснювала збір і передачу відомостей про місця розташування та маршрути переміщення Сил оборони України, про соціально-економічну та суспільно-політичну обстановку в м. Харкові, а також даних щодо наявності у м. Харкові транспортних засобів із спеціальними номерними знаками приналежності до ЗС України, Національної гвардії, інших утворених відповідно до закону військових формувань та правоохоронних органів, місць їх локалізації та маршрутів переміщення.

Згідно відповіді ІНФОРМАЦІЯ_2 № 3562 від 15.01.2026, відомості щодо місцезнаходження військовослужбовців Сил оборони України по вул. Академіка Павлова, вул. Манченківській, вул. Римарській у м. Харкові у вищевказані періоди часу, що були передані представнику іноземної держави держави-агресора рф, відповідають дійсності, а їх розголошення представникам іноземної держави, зокрема рф, становить реальну загрозу національній безпеці України, зокрема обороноздатності держави, а саме створює загрозу ураження особового складу, військової техніки збройних формувань України, а також зриву проведення військових операцій. Заволодіння ворогом інформацією щодо розміщення сил оборони України відповідно до інформації вказаної у даному запиті мінімізуватиме їх ефективність та вимагатиме негайного вжиття заходів щодо їх передислокації з метою налагодження належної роботи, а також унеможливлення втрат з-поміж особового складу і техніки у випадку нанесення вогневого ураження військовими формуваннями російської федерації по вказаних позиціях та місцях зосередження.

22.01.2026 о 10 год. 37 хв. ОСОБА_5 затримана в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

22.01.2026 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

У зв`язку з викладеним, стосовно підозрюваного ОСОБА_5 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, оскільки, відповідно до положень ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України.

Беручи до уваги зазначене, а також те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, дію воєнного стану на свій території України та вимоги ч. 6 ст. 176 КПК України, застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливе.

У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання та просили його задовольнити, з підстав зазначених у ньому.

Захисник у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, через недоведеність ризиків та необґрунтованістю підозри, просив не обирати підозрюваній запобіжний захід.

Підозрювана підтримала позицію захисника, а також зазначила, що суть підозри їй зрозуміла та винною себе не визнає. Зауважила, що намірів переховуватися від слідства немає, оскільки доглядає за 85-річною мамою, яка має інвалідність ІІ групи, а знищення доказів неможливе, оскільки слідчими уже все вилучено за місцем її проживання.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання з додатками, заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, встановив таке.

Слідчим відділом УСБУ в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001075 від 23.10.2025, в якому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Частиною 1 ст. 194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що доведеність наявності обґрунтованої підозри у вчиненні злочину на момент вирішення питання про взяття під варту має відповідати стандарту «розумна підозра». Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин (справа «Фокс, Кемпбел і Харлей проти Об`єднаного Королівства», рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ердагоз проти Туреччини», 1997 рік). Хоча факти на момент вирішення питання про утримання під вартою і не повинні бути переконливими настільки, щоб можна було визначити винуватість особи у вчиненні злочину, суд повинен оцінити докази, надані сторонами, на предмет їхньої допустимості, достовірності та належності і відкинути ті з них, що не відповідають цим критеріям. При цьому, суд має обґрунтовувати своє рішення на підставі дослідження у суді обґрунтованої підозри, а не на основі даних, поданих стороною обвинувачення.

На переконання слідчого судді, фактів й інформації, які переконливо свідчать про причетність до вчинення вказаного кримінального правопорушення у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої підозри.

Так, 22.01.2026 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України..

Підозра ОСОБА_5 обґрунтовується наступними доказами:

протоколами проведення негласних слідчих (розшукових) дій зняття інформації з електронних інформаційних систем ОСОБА_5 , в якому зафіксовано факт виконання останньою завдань представника рф;

протоколом огляду додатків до протоколів негласних слідчих (розшукових) дій: зняття інформації з електронних інформаційних систем ОСОБА_5 , в якому детально оглянуто та встановлено порядок зв`язку, факти виконання завдань представника держави-агресора та здійснено переклад виразів іноземною мовою;

відповіддю ІНФОРМАЦІЯ_2 № 3562 від 15.01.2026, в якій вказується, що відомості, які були ОСОБА_5 , відповідають дійсності, а їх розголошення представникам іноземної держави, зокрема рф, становить реальну загрозу національній безпеці України, зокрема обороноздатності держави, та вказують загрози, які це зможе спричинити;

відповіддю 2 управління ДКР СБ України №2/2/5/200 від 16.01.2026, згідно з якою обліковий запис у «Telegram», з яким веде листування ОСОБА_5 , використовується гу гш зс рф;

протоколом обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , в ході якого виявлено та вилучено технічні пристрої, які остання використовувала для здійснення вказаного злочину;

інформацією, отриманою на виконання доручення слідчого;

іншими матеріалами кримінального провадження у сукупності.

При цьому слідчим суддею враховується, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінального провадження, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Положеннями ст. 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з врахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

У § 36 рішення від 20.05.2010, яке ухвалено у справі «Москаленко проти України» (заява № 37466/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком не можна вважати прогнозовану подію, настання якої розглядається як цілком гарантоване.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, у цьому випадку підозрювана ОСОБА_5 , вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Відтак, слідчий суддя оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваної, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій такої особи.

Слідчий суддя також вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на цей час існують, а саме: можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування або суду; можливість знищити, сховати або спотворити речі та технічні носії; можливість вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Вимогами ст. 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, в тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше та інші обставини.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Бессієв проти Молдови» вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, існує на тій підставі, що ОСОБА_5 , розуміючи складність проведення досудового розслідування, зокрема в умовах дії воєнного стану, усвідомлюючи передбачене санкцією статті покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. З урахуванням тяжкості покарання, підозрювана ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а міцні соціальні зв`язки у місці постійного проживання у цьому випадку не зможуть утримати останню від цього. Крім того, на реальність вказаного ризику вказує також те, що ОСОБА_5 , маючи право на безперешкодний перетин державного кордону України в період дії воєнного стану, може залишити територію України.

Ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення існує на тій підставі, що ОСОБА_5 розуміє суть інкримінованого злочину та передбачену за його вчинення кримінальну відповідальність, та у випадку обрання іншого запобіжного заходу має реальну можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, зокрема ОСОБА_5 зможе відновити доступ до власних облікових записів у додатку для спілкування Telegram після чого видалити або змінити зроблені нею публікації, видалити або змінити історію листування з іншими особами, змінити окремі ідентифікаційні ознаки облікового запису. Вказані дії можуть призвести до часткової втрати доказів вини останньої, а також до необхідності проведення додаткових досліджень, експертиз, слідчих і процесуальних дій, що буде перешкоджати здійсненню швидкого та об`єктивного досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється: так, ОСОБА_5 здійснювала вищевказані протиправні дії з ідеологічних мотивів, що дає підстави вважати про її негативну налаштованість до суверенітету та незалежності України, національної безпеки України, а також протягом тривалого періоду часу, що свідчить про можливість підозрюваної вчинити інше кримінальне правопорушення, зокрема проти основ національної безпеки України.

Існування вказаних ризиків, разом з підозрою у вчиненні особливо тяжкого злочину в період дії воєнного стану вказує на обґрунтованість заявленого клопотання та недостатність застосування до підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ст. 109 114-2, 258 258-6, 260, 261, 437 442-1 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Даних щодо неможливості застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я чи з інших підстав слідчому судді не надано.

З погляду на це, застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є безальтернативним, отже клопотання підлягає задоволенню.

Крім того, беручи до уваги конкретні обставини та класифікацію інкримінованого ОСОБА_5 злочину, слідчий суддя вважає необхідним застосувати положення абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України і не визначати розмір застави у цьому кримінальному провадженні при обранні запобіжного заходу ОСОБА_5 .

Керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 193, 196, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів з моменту фактичного затримання, без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою рахувати з 10:37 год. 22.01.2026.

Строк дії ухвали до 10:37 год. 22.03.2026.

Зобов`язати орган досудового розслідування негайно повідомити про тримання підозрюваного під вартою його близьких родичів, членів сім`ї або інших осіб за вибором підозрюваного у порядку, передбаченому ст. 111, 112 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено о 08:45 26.01.2026.

Слідчий суддя ОСОБА_8