Провадження №11-сс/991/731/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2025 року місто Київ

Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду колегією суддів у складі:

головуючого ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

учасники судового провадження: прокурор ОСОБА_6 , третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, ОСОБА_7 , третя особа ОСОБА_8 , адвокати ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянула апеляційні скарги: (1) адвоката ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_7 ; (2) адвоката ОСОБА_12 в інтересах ОСОБА_8 ; (3) адвоката ОСОБА_11 в інтересах ОСОБА_13 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 04.11.2025 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000498 від 03.09.2025

Історія провадження

1.Детективами Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ) здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000498 від 03.09.2025 за частиною 5 статті 191, частиною 4 статті 368, частиною 3 статті 368, частиною 3 статті 369, частиною 1 статті 14, частиною 5 статті 191, частиною 1 статті 15, частиною 5 статі 191, частиною 1 статті 114-1, статтею 368-5, частиною 1 статті 263 Кримінального кодексу України (далі - КК).

2.27.10.2025 до слідчого судді Вищого антикорупційного суду надійшло клопотання прокурора про арешт майна.

3.04.11.2025 слідчий суддя наклав арешт на майно (далі - ухвала слідчого судді).

4.11.11.2025 до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду надійшли апеляційні скарги адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 на зазначену ухвалу, які доповнив адвокат ОСОБА_11 в інтересах ОСОБА_13 та ОСОБА_8 14.11.2025.

Короткий зміст і мотиви ухвали слідчого судді

5.Оскаржуваною ухвалою: (1) частково задоволено клопотання прокурора про арешт майна та (2) накладено арешт на майно [за переліком резолютивної частини ухвали], вилучене 21.10.2025 в ході проведення: (2.1) обшуку в квартирі за місцем проживання ОСОБА_7 та ОСОБА_13 за адресою: АДРЕСА_1 ; (2.2) обшуку в автомобілі Тоyota Camry, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_14 ; (2.3) огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 .

6.Арешт накладено на майно з метою забезпечення збереження речових доказів з таких мотивів:

(1) детективи НАБУ здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000498, зокрема, за фактами: (1.1) заволодіння грошовими коштами шляхом зловживання службовим становищем службовими особами Полтавської обласної військової адміністрації (далі - Полтавська ОВА ) за попередньою змовою із суб`єктами господарювання під час укладення та виконання договорів щодо будівництва фортифікаційних споруд, що полягало, зокрема, у завищенні вартості будівельних матеріалів та включення до вартості робіт послуг, які фактично не надавалися. Зазначені діяння за версією сторони обвинувачення завдати збитки державі на суму понад 17 млн грн; (1.2) одержання службовими особами Полтавської ОВА неправомірної вигоди в сумі понад 4 млн грн від представників ТОВ « Енкі Констракшн » за сприяння в укладанні договорів на будівництво фортифікаційних споруд, прийнятті таких робіт та їх оплаті; (1.3) одержання службовими особами Державної служби фінансового моніторингу України неправомірної вигоди від ТОВ « Енкі Констракшн » у вигляді оплати послуг особистого водія за сприяння у веденні господарської діяльності, зокрема, шляхом надання службової інформації щодо проведення публічних закупівель;

(2) постановою детектива НАБУ від 22.10.2025 вилучені під час обшуків та огляду місця події речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні;

(3) сторона обвинувачення навела достатні підстави вважати, що вилучене майно містить відомості, які можуть бути використані як докази фактів чи обставин, що встановлюються під час досудового розслідування, та є речовими доказами у розумінні статті 98 КПК, оскільки: (а) отримані стороною обвинувачення відомості свідчать, що ОСОБА_7 ймовірно причетний до кримінальних правопорушень та може володіти інформацією, яка має значення для досудового розслідування; (б) вилучені носії інформації містять, зокрема, копії документів та дані про спілкування осіб під час ймовірного вчинення злочинів; (в) вилучені грошові кошти перевищують офіційно задекларовані доходи ОСОБА_7 та його сім`ї, що може свідчити про їх отримання внаслідок вчинення кримінальних правопорушень; (г) вилучені документи можуть містити інформацію, зокрема, про шляхи використання коштів, ймовірно одержаних протиправних шляхом; (ґ) існує ризик приховування, пошкодження, знищення, передання вилученого майна;

(4) арешт наведеного майна не порушує принцип співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Вимоги і доводи апеляційних скарг

7.В апеляційній скарзі представник ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_9 просив: (1) скасувати оскаржувану ухвалу в частині накладення арешту на (а) мобільний телефон iPhone A3293 чорного кольору, зламаний, із сім-картою № НОМЕР_2 та (б) копії документів на ім`я ОСОБА_8 (копії паспорта, картки платника податків, військово-облікового документу); (2) постановити в цій частині нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна.

8.В апеляційній скарзі представник ОСОБА_13 адвокат ОСОБА_11 просив: (1) скасувати оскаржувану ухвалу в частині накладення арешту на (а) мобільний телефон iPhone A3293 срібного кольору та (б) ноутбук Acer EX215-31-P87Q, s/n: NXEFTEU01N04208BAC2N00 чорного кольору із зарядним пристроєм; (2) постановити в цій частині нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна.

9.В апеляційній скарзі представник ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_12 просив: (1) скасувати оскаржувану ухвалу в частині накладення арешту на (а) грошові кошти у сумі 278 050 доларів США; (б) грошові кошти у сумі 3 343 000 грн; (в) велику дорожню сумку чорного кольору із написом «Lambertazzi», сумку сірого кольору із розписом у вигляді англійських букв різного кольору та сумку чорного кольору із написом «Покоління Rozetka 20 років поруч»; (2) постановити в цій частині нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна.

10.Апелянти зазначили про те, що оскаржувана ухвала є незаконною, необґрунтованою та такою, що суперечить вимогам чинного законодавства, порушує принцип недоторканості права власності, гарантований статтею 16 КПК та статтею 1 Протоколу № 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Адвокат ОСОБА_12 окремо зазначив про те, що вилучені під час огляду місця події грошові кошти та сумки належать ОСОБА_8 , при цьому матеріали провадження не містять доказів того, що таке майно має будь-яке відношення до кримінального провадження, має сумнівне походження та ознаки речового доказу.

11.В доповненнях до апеляційної скарги в інтересах ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_11 додатково зазначив: (1) детективи НАБУ за відсутності інформації про вчинення злочину, передбаченого статтею 368-5 КК, здійснили огляд місяця події та внесли відомості до ЄРДР на підставі відомостей, одержаних за результатами проведення огляду, що є порушенням вимог процесуального законодавства; (2) фактично було проведене затримання та особистий обшук осіб, оскільки детективи НАБУ здійснювали відкриття сумок та сейфів; (3) слідчий суддя відмовив у задоволенні клопотання представника ОСОБА_8 про ознайомлення із матеріалами справи, що є порушенням права на захист; (4) слідчий суддя не взяв до уваги, що вилучені під час огляду місця події грошові кошти належать ОСОБА_8 , які останній одержав від ОСОБА_15 [що підтверджується долученими до матеріалів справи розпискою від 25.08.2025 та договором позики від 02.09.2025], при цьому у сторони обвинувачення відсутні докази, що такі грошові кошти є предметом вчинення кримінального правопорушення.

12.У доповненнях до апеляційної скарги в інтересах ОСОБА_13 адвокат ОСОБА_11 зазначив таке: (1) вилучені під час обшуку мобільний телефон iPhone A3293 та ноутбук Acer EX215-31-P87Q є особистим майном ОСОБА_13 , що пов`язане із її професійною діяльністю та містить відомості, що становлять адвокатську таємницю; (2) ОСОБА_13 не має жодного відношення до обставин злочинів, що розслідуються в межах цього кримінального провадження; (3) слідчий суддя не надав оцінки такому способу втручання у професійну діяльність адвоката, що передбачає, зокрема, можливість розголошення адвокатської таємниці.

Позиції учасників провадження

13.У судовому засіданні треті особи та їх представники підтримали апеляційні скарги та просили її задовольнити.

14.Прокурор заперечував проти доводів, викладених в апеляційних скаргах, та просив залишити її без задоволення.

15.Інші учасники судового провадження в судове засідання не прибули та не надали Суду свої позиції щодо апеляційних скарг. Враховуючи, що такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття, то їх неприбуття не перешкоджає проведенню розгляду (частина 4 статті 405 КПК).

Оцінка та мотиви Суду

16.Суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг (частина 1 статті 404 КПК).

17.У цій справі Суд перевіряє законність накладення арешту на таке майна: (1) мобільний телефон iPhone A3293 чорного кольору, зламаний, із сім-картою № НОМЕР_2 ; (2) копії документів на ім`я ОСОБА_8 (копії паспорта, картки платника податків, військово-облікового документу); (3) мобільний телефон iPhone A3293 срібного кольору; (4) ноутбук Acer EX215-31-P87Q, s/n: NXEFTEU01N04208BAC2N00 чорного кольору із зарядним пристроєм; (5) грошові кошти у сумі 278 050 доларів США; (6) грошові кошти у сумі 3 343 000 грн; (7) велику дорожню сумку чорного кольору із написом «Lambertazzi», сумку сірого кольору із розписом у вигляді англійських букв різного кольору та сумку чорного кольору із написом «Покоління Rozetka 20 років поруч».

18.Враховуючи мотиви оскаржуваної ухвали та доводи апеляційних скарг, Суд має: (1) перевірити наявність достатніх даних вважати, що кримінальне правопорушення було вчинене; (2) розкрити стандарт доказування, який застосовує для цілей арешту з метою забезпечення збереження речових доказів; (3) в межах розгляду кожної апеляційної скарги по суті - перевірити наявність підстав для арешту майна в зазначених цілях; (4) перевірити доводи щодо способу та міри втручання у права осіб застосованим заходом забезпечення кримінального провадження.

(1) Щодо наявності достатніх підстав вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення

19.Під час апеляційного розгляду адвокат ОСОБА_9 зазначив, що прокурор не навів достатніх та належних доказів факту причетності ОСОБА_7 до злочинів, які є предметом розслідування у цьому кримінальному провадженні, що виключає необхідність застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

20.Суд відхиляє цей аргумент апелянта з таких мотивів.

21.Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що серед іншого існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження (пункт 1 частини 3 статті 132 КПК).

22.У межах цього кримінального провадження детективами НАБУ здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000498 від 03.09.2025 та прокурор у клопотанні навів достатні обставини, що свідчать про: (1) наявність достатніх підстав стверджувати про ймовірне вчинення кримінальних правопорушень та (2) можливу причетність до їх вчинення ОСОБА_7 .

23.Так, за версією сторони обвинувачення згідно клопотання про арешт майна:

(1) у 2024 році службові особи Полтавської ОВА за попередньою змовою із ТОВ « Енкі Констракшн » заволоділи грошовими коштами шляхом зловживання службовим становищем під час укладення та виконання договорів щодо будівництва фортифікаційних споруд (військових опорних пунктів) в Полтавській та Донецькій областях на загальну суму понад 200 млн грн, що полягало у завищенні вартості виконаних робіт та будівельних матеріалів. У подальшому протягом 2024-2025 років ТОВ « Енкі Констракшн » залучило до виконання робіт декілька пов`язаних суб`єктів господарювання, які були використані для документального оформлення постачання матеріалів та оплати виконаних робіт за завищеною вартістю. Зазначені діяння за версією сторони обвинувачення завдати збитки державі на суму понад 17 млн грн;

(2) за укладання договорів саме із ТОВ « Енкі Констракшн » та подальше сприяння в оплаті робіт за цими договорами, службові особи Полтавської ОВА одержали неправомірну вигоду у розмірі 4 млн грн, а службові особи Департаменту будівництва, містобудування і архітектури, житлово-комунального господарства та енергетики Полтавської ОВА (далі - Департамент Полтавської ОВА ) у вигляді автомобіля «BMW X7» вартістю понад 3,5 млн грн. Отримання коштів відбувалося, зокрема, через їх перерахування на рахунки ФОП ОСОБА_16 ;

(3) у 2025 році після призначення окремих службових осіб Полтавської ОВА на керівні посади Державної служби фінансового моніторингу України останні зберегли свій вплив на службових осіб Полтавської ОВА . У зв`язку із чим зазначені службові особи Державної служби фінансового моніторингу України одержали від службових осіб ТОВ « Енкі Констракшн » неправомірну вигоду у вигляді оплати послуг особистого водія за подальше сприяння у веденні господарської діяльності;

(4) в межах кримінального провадження розслідуються також інші обставини, зокрема, за фактами незаконного збагачення першого заступника голови Державної служби фінансового моніторингу України , зловживання службовими особами Департаменту Полтавської ОВА службовим становищем під час укладення на виконання договору на проведення реконструкції корпусу Комунального підприємства « Полтавський обласний клінічний медичний кардіоваскулярний центр Полтавської обласної ради », зокрема, шляхом завищення вартості виконаних робіт та використаних матеріалів тощо.

24.До клопотання додані матеріали, а саме копії протоколу огляду від 17.09.2025 матеріалів кримінального провадження № 0000015 [під час якого встановлено наявність висновку аналітика від 06.09.2025 щодо оцінювання ризиків господарських операцій ТОВ « Енкі Констракшн » та інших контрагентів, пов`язаних з виконанням робіт та реалізації послуг і товарів на замовлення Департаменту Полтавської ОВА ], протоколів за результатами аудіо контролю особи від 09.06.2025, 18.07.2025, 12.09.2025, протоколу аудіо, відео контролю особи від 07.08.2024 тощо.

25.Відповідно до долучених прокурором документів встановлено, зокрема, такі факти: (1) аналіз господарської діяльності ТОВ « Енкі Констракшн » та їх контрагентів свідчить, зокрема, про те, що службові особи ТОВ « Енкі Констракшн » ймовірно здійснили привласнення бюджетних коштів внаслідок придбання товарно-матеріальних цінностей, необхідних для здійснення будівництва фортифікаційних споруд, за завищеними цінами по ланцюгу постачання від ТОВ « Домкомсервіс », ТОВ « Прімум актив » та ТОВ « РЕ КОН », та встановлено ймовірно завдану шкоду державному бюджету внаслідок вчинення таких дій; (2) пред`явлення претензій ОСОБА_17 [за версією сторони обвинувачення фактичний керівник ТОВ « Енкі Констракшн », з якою Департаментом Полтавської ОВА укладено договори, зокрема, щодо будівництва фортифікаційних споруд у Донецькій та Полтавській областях] щодо несплати коштів за виконані роботи та зазначення про те, що були наявні певні домовленості із ОСОБА_18 та він надав в якості своєї «довіреної особи» ОСОБА_17 ; (3) зазначення ОСОБА_17 про те, що особа на ім`я ОСОБА_19 здійснила аудит компанії, останньому здійснюють підготовку певних документів та в подальшому він зможе допомогти по окремих питанням; у 2024 році було безпідставно перераховано 4 млн грн на ФОП ОСОБА_16 ; щодо прохання особи на ім`я ОСОБА_19 оформити на роботу особу на ім`я ОСОБА_20 , який фактично буде його особистим водієм, при цьому ОСОБА_17 зазначає, що така співпраця буде позитивно мати довготривалий характер; зустріч ОСОБА_17 із ОСОБА_20 та обговорення деталей щодо здійснення оплати, збереження конфіденційності, застереження, що такі розмови не телефонного характеру, оскільки в них фігурує ім`я особи, особистим водієм сім`ї якого буде ОСОБА_20 ; занепокоєння щодо наявності кримінального провадження за договорами по будівництву фортифікаційних споруд; щодо необхідності переконати осіб на ім`я ОСОБА_21 та ОСОБА_19 у можливості недоплати частини коштів з 19 млн грн (з яких 4,5 буде передано іншим особам), що як стверджує співрозмовник ОСОБА_17 фактично є прихованою частиною розрахунків; (4) твердження в. о. першого заступника директора Департаменту Полтавської ОВА в телефонній розмові ймовірно із ОСОБА_17 про те, що його підлеглий відмовився приймати (підписувати) завищену ціну на деревину та зазначив, що у зв`язку із цим подає заяву на звільнення; (5) обговорення першого заступника директора Департаменту Полтавської ОВА із в. о. начальника управління капітального будівництва цього Департаменту про те, що фактично було поставлено іншу деревину, ніж ту, що зазначена в документах тощо.

26.Суд дійшов висновку про можливу причетність ОСОБА_7 [колишнього першого заступника голови Полтавської ОВА та наразі першого заступника голови Державної служби фінансового моніторингу України ] до подій, які розслідуються в межах цього кримінального провадження, з урахуванням такого: (1) відповідно до клопотань прокурора «під час досудового розслідування встановлено, що: (а) колишній перший заступник голови Полтавської ОВА , використовуючи своє службове становище, організував у 2024 році укладення договорів Департаментом Полтавської ОВА на будівництво фортифікаційних споруд саме з ТОВ « Енкі Констракшн », сприяв у веденні їх господарської діяльності, зокрема, шляхом домовленостей про залучення додаткових працівників інших суб`єктів господарювання, забезпеченні першочергового фінансування робіт; (б) за вказані дії ОСОБА_14 та інші службові особи у грудні 2024 року отримали від представників ТОВ « Енкі Констракшн » 4 млн грн, що відбувалося, зокрема, шляхом перерахування коштів на рахунки ФОП ОСОБА_16 ; (в) після призначення на посаду першого заступника голови Державної служби фінансового моніторингу України ОСОБА_7 продовжував сприяти ТОВ « Енкі Констракшн » у веденні господарської діяльності, за що одержав неправомірну вигоду у вигляді оплати послуг особистого водія»; (2) в протоколах негласних слідчих (розшукових) дій [здійснених, зокрема, стосовно ОСОБА_17 ] в обговореннях щодо виконання та розрахунках (зокрема, неофіційних) за договорами у сфері публічних закупівель, щодо сприяння у веденні суб`єктом господарювання господарської діяльності, щодо здійснення оплати послуг особистого водія тощо неодноразово йде мова про особу на ім`я « ОСОБА_19 », ОСОБА_22 , що за версією сторони обвинувачення ймовірно може бути ОСОБА_7 . При цьому в одній із зафіксованих розмов зазначено про наявність домовленостей із ОСОБА_18 та про ОСОБА_17 саме як про довірену особу ОСОБА_18 в цих питаннях; (3) крім того, на підставі доповідної записки детектива НАБУ внесені відомості до ЄРДР за фактами незаконного збагачення ОСОБА_7 , оскільки різниця між вартістю набутих активів та законними доходами ОСОБА_7 становить 13 685 343,95 грн.

27.Враховуючи вищенаведене, на переконання Суду матеріали клопотання прокурора та долучені до них докази свідчать про: (1) наявність достатніх підстав вважати, що розслідувані кримінальні правопорушення могли мати місце та (2) можливу причетність ОСОБА_14 до фактів, за якими детективами НАБУ здійснюється досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні.

28.Отже, Суд дійшов висновку про наявність на цьому етапі підстав стверджувати про ймовірне вчинення кримінального правопорушення, що є предметом досудового розслідування в межах кримінального провадження № 0000498. При цьому Суд зазначає, що на цьому етапі досудового розслідування не здійснюється перевірка «підставності» підозри за стандартом доказування «поза розумним сумнівом» чи навіть менш суворим стандартом «обґрунтованої підозри», що є необхідною умовою при постановленні вироку чи обранні запобіжного заходу відповідно. Будь-які сумніви щодо наявності події злочину, усіх елементів його складу та винуватості конкретних осіб можуть бути перевірені органом досудового розслідування з урахуванням доводів та версій сторони захисту в подальшому, чи судом при розгляді обвинувального акту по суті (у разі завершення досудового розслідування в відповідній формі). Наданих матеріалів наразі достатньо для вирішення питання про арешт майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

(2) Стандарт доказування, який застосовується для цілей арешту з метою забезпечення збереження речових доказів

29.КПК оперує поняттями, які відповідають декільком різним стандартам доказування (переконання), - стандарт «обґрунтованої підозри», переконання (доведення) «поза розумним сумнівом» та стандарти «достатніх підстав (доказів)» тощо.

30.Стандарти «достатніх підстав (доказів)» використовуються в широкому колі різноманітних ситуацій, що виникають в ході кримінального провадження, тому вони не є сталими, а залежать від конкретної ситуації, цілі прийняття тих чи інших рішень (вчинення дій) та їх правових наслідків. При цьому вони застосовуються як для прийняття процесуальних рішень слідчими суддями (судом) (статті 157, 163, частина 5 статті 234, 260 та інші статті КПК), так і слідчими, прокурорами (статті 134, 271, 276 КПК та інші).

31.Для цілей арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів КПК передбачає дотримання стандарту «достатніх підстав» при встановленні обставин, що є підставами для такого арешту.

32.З огляду на положення частини 3 статті 170 КПК арешт майна на підставі пункту 1 частини 2 статті 170 КПК (тобто з метою забезпечення збереження речових доказів) передбачає дотримання стандарту «достатніх підстав» вважати, що майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК.

33.Норма-дефініція речових доказів (стаття 98 КПК) щодо критеріїв (умов) визнання матеріальних об`єктів речовими доказами (були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин) з одного боку дійсно сформульована в категоричній формі і вказані умови мають бути дотримані для визнання тих чи інших речей речовими доказами. У той же час слід зважати на стадію кримінального провадження. Так, на стадії досудового розслідування не всі обставини, що підлягають з`ясуванню у кримінальному провадженні, можуть бути достовірно встановлені одразу ж, оскільки розслідування - це процес пізнання обставин подій минулого, пов`язаний з пошуком, виявленням та фіксацією відповідних слідів злочинного діяння.

34.Стандарт «достатніх підстав (доказів)» для цілей арешту з метою забезпечення збереження речових доказів передбачає (1) наявність доказів, які об`єктивно зв`язують певну річ з кримінальним правопорушенням (демонструють можливу приналежність до його вчинення в якості знаряддя або матеріального об`єкту, що містить певне відображення або інформацію про злочин), тобто наділяють її саму можливістю виконувати функцію доказу у кримінальному провадженні, і вони є (2) достатніми, щоб виправдати її тимчасове обтяження у вигляді арешту для можливого використання в процесі доказування стороною обвинувачення у подальшому.

(3) Вирішення апеляційних скарг по суті

(3.1) Вирішення апеляційної скарги в інтересах ОСОБА_7 .

35.Представник ОСОБА_7 оскаржував накладення арешту на таке майно: (1) мобільний телефон iPhone A3293 чорного кольору, зламаний, із сім-картою № НОМЕР_2 та (2) копії документів на ім`я ОСОБА_8 .

36.Слідчий суддя з мотивів, зазначених у пункті 6 цієї ухвали, дійшов висновку про відповідність вилученого мобільного телефону та копії документів на ім`я ОСОБА_8 ознакам речових доказів та обґрунтованість накладення на нього арешту з метою забезпечення його збереження як речового доказу (пункт 1 частини 2 статті 170 КПК).

37.Суд погоджується з висновками слідчого судді та додатково звертає увагу на такі обставини.

38.Арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є засобом чи знаряддям його вчинення, або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або у випадках, передбачених пунктами 2, 3, 4 частини другою цієї статті, або якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту (абзац 2 частини 3 статті 170 КПК).

39.КПК передбачає такі можливості для сторони обвинувачення тимчасового обмеження права власності для отримання доказової інформації, що міститься на електронних носіях (які самі по собі не є засобом, знаряддям злочину, не набуті в результаті його вчинення тощо), залежно від характеру об`єктивних перешкод її здобуття та фіксації:

(1) безпосередньо на місці обшуку/огляду шляхом відображення в протоколі обшуку та/чи копіювання вмісту таких носіїв за допомогою залученого спеціаліста без їх вилучення. Тобто, за наявності відповідних умов на цьому етапі (участь спеціаліста у разі необхідності, носій не захищений системою логічного захисту або доступ надано володільцем, система захисту подолана слідчим на місці всупереч волі володільця, немає інших перешкод копіювання інформації, відсутня потреба в експертному дослідженні носія тощо) відсутня необхідність і підстави для тимчасового вилучення та арешту таких носіїв в подальшому;

(2) протягом строку тимчасового вилучення, передбаченого частиною 5 статті 171 КПК. Тобто, за наявності відповідних умов (спеціаліста було залучено після обшуку, вдалося подолати систему логічного захисту в цей строк та/чи скопіювати усю необхідну доказову інформацію, відсутня потреба в подальшому експертному дослідженні самого носія тощо) немає потреби і підстав для подальшого більш тривалого утримання таких носіїв та накладення арешту майна з цією метою;

(3) протягом більш тривалого строку до моменту, коли відпаде потреба (стаття 174 КПК), на підставі ухвали слідчого судді, суду про арешт майна. Така необхідність може бути обумовлена, окрім вищенаведених перешкод, зокрема, необхідністю збереження речового доказу для представлення його в суді для безпосереднього дослідження.

40.Отже, для арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів потрібно довести також необхідність саме тривалого утримання майна і неможливість отримання доказової інформації першими двома способами (без його вилучення або в строк, встановлений для тимчасового вилучення майна без рішення суду про його арешт).

41.Зазначена позиція є усталеною в практиці Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду (ухвали від 02.07.2024 у справах № 991/5032/24, № 991/5033/24, № 991/5102/24; від 21.08.2024 у справі № 991/5034/24, від 23.01.2025 у справах № 991/14156/24, № 991/14192/24, № 991/14197/24, від 13.02.2025 у справах № 991/14152/24, № 991/14207/24, від 30.04.2025 у справі № 991/3453/25).

42.Відповідно до матеріалів справи ухвалами Вищого антикорупційного суду від 14.10.2025 у справі № 991/10648/25 (том 1 а. с. 132-138) та від 15.10.2025 у справі № 991/10671/25 (том 1 а. с. 144-149) надано дозволи на проведення обшуків у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , та в автомобілі «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_1 , з метою відшукання, зокрема, електронних носіїв інформації (зокрема, мобільних телефонів), що стосуються обставин вчинення кримінального правопорушення, яке розслідується у кримінальному провадженні № 0000498.

43.Згідно з протоколом обшуку від 21.10.2025 (том 1 а. с. 122-126): (1) ОСОБА_14 надав мобільний телефон iPhone із розбитим склом та скрученим корпусом, слідами речовими бурого кольору та уламками скла, також на кухні знаходився молоток та дерев`яна дошка з уламками скла; (2) оглядом цього телефону встановлено, що це мобільний телефон iPhone А3293 чорного кольору, із сім-картою № НОМЕР_3 , корпус зламаний до батареї, екран розбитий.

44.Слідчий суддя дійшов правильного висновку, що прокурор наводить достатні підстави вважати, що вилучений під час проведення обшуку мобільний телефон, а саме інформація, яка на ньому міститься, може мати суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню під час досудового розслідування, та є речовим доказом у кримінальному провадженні.

45.У цьому аспекті Суд додаткового зазначає, що правомірність тимчасового вилучення в ході обшуку та подальшого арешту мобільного телефону відповідає приписам абзацу 3 частини 2 статті 168 та абзацу 2 частини 3 статті 170 КПК за критеріями того, що: (1) доступ до мобільного телефону обмежений їх власником, оскільки телефон безпосередньо перед обшуком був приведений ОСОБА_14 у неробочий стан (розбитий), що не заперечувалося під час апеляційного розгляду ОСОБА_14 та його представником; (2) зазначені дії власника мобільного телефону унеможливили його огляд та доступ до відомостей, що на ньому містяться, без призначення експертного дослідження, про що зазначено в протоколі обшуку від 21.10.2025 та постанові про визнання речовими доказами від 22.10.2025 (том 1 а. с. 188-195); (3) надання мобільного телефону разом з інформацією, що на ньому міститься, є необхідною умовою проведення такого експертного дослідження; (4) орган досудового розслідування має виправдану потребу у подальшому утриманні цього пристрою для розкриття змісту інформації та відомостей, що у ньому може міститися, в тому числі й видалені, що може бути реалізовано шляхом проведення його огляду за участю спеціаліста, застосування спеціального обладнання та/або програмного забезпечення та проведення експертного дослідження. Відповідно до постанови від 22.10.2025 (том 1 а. с. 196-199) детектив НАБУ призначив комп`ютерно-технічну та телекомунікаційну експертизу вилученого мобільного телефону. Зазначені обставини обумовлюють необхідність детального дослідження вмісту вилученого електронного носія інформації та більш тривалого його утримання і збереження органом досудового розслідування порівняно зі строками, передбаченими частиною 5 статті 171 КПК.

46.Враховуючи наведене, Суд констатує правильність висновків слідчого судді про достатність підстав стверджувати, що вилучений під час обшуку мобільний телефон відповідає ознакам речового доказу, оскільки існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що він може містити відомості, які можуть бути використані як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження в силу (а) можливої причетності ОСОБА_14 до обставин кримінальних правопорушень, що розслідується в цьому кримінальному провадженні, та (б) неможливості проведення огляду та дослідження вмісту мобільного телефону через здійснення безпосереднього перед обшуком ОСОБА_14 дій, що спричинили приведення мобільного телефону в неробочий стан (розбиття його екрану та корпусу за допомогою молотка). Крім того, у такому випадку накладення арешту на мобільний телефон є необхідною умовою проведення експертного дослідження.

47.Щодо вилучених в автомобілі, що належить ОСОБА_7 , копії документів на ім`я ОСОБА_8 (копії паспорта, картки платника податків, військово-облікового документу) Суд враховує, що: (1) представник ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_9 в судовому засіданні зазначив, що не наполягає на вимозі апеляційної скарги щодо відмови у задоволенні клопотання прокурора в частині накладення арешту на такі речі; (2) вилучені під час обшуку документи на ім`я ОСОБА_8 можуть мати значення для встановлення обставин, що підлягають доведенню у цьому кримінальному провадженні, оскільки відповідно до клопотання прокурора вилучення таких документів свідчить про зв`язок ОСОБА_8 із ОСОБА_7 , що в подальшому буде встановлюватися під час досудового розслідування.

(3.2) Вирішення апеляційної скарги в інтересах ОСОБА_13 .

48.Адвокат ОСОБА_11 , оскаржуючи ухвалу слідчого судді в частині накладення арешту на мобільний телефон iPhone A3293 срібного кольору та ноутбук Acer EX215-31-P87Q, s/n: NXEFTEU01N04208BAC2N00 чорного кольору із зарядним пристроєм, зазначив, що: (1) наведені електронні пристрої належать ОСОБА_13 , яка є адвокатом, нерозривно пов`язані із її професійною діяльністю та містять відомості, що становлять адвокатську таємницю; (2) ОСОБА_13 не має жодного відношення до обставин злочинів, що розслідуються в межах цього кримінального провадження; (3) такий спосіб втручання у професійну діяльність адвоката порушує встановлені законом гарантії адвокатської діяльності та принцип конфіденційності адвокатської таємниці.

49.З метою вирішення апеляційної скарги Суд повинен надати відповідь на запитання: (1) чи були дотримані гарантії адвокатської діяльності під час проведення обшуку квартири та (2) чи наявні правові підстави для накладення арешту на мобільний телефон та ноутбук, що належать ОСОБА_13 .?

50.Суд на перше питання надає ствердну відповідь, на друге - негативну з таких підстав.

Чи були дотримані гарантії адвокатської діяльності під час проведення обшуку квартири?

51.Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (частина 2 статті 1 КПК). Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (частина 5 статті 9 КПК).

52.Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). Згідно позиції ЄСПЛ, висловленої у різних справах, право на адвокатську таємницю є важливим елементом права особи на захист, втім воно не є абсолютним (недоторканим) і може підлягати обмеженням в демократичному суспільстві.

53.Одним із ключових елементів ефективного представництва адвокатом інтересів клієнта є принцип захисту конфіденційності інформації, якою вони обмінюються. Цей привілей заохочує відкрите та чесне спілкування між клієнтами та юристами. Конфіденційне спілкування з адвокатом захищається Конвенцією як важлива гарантія права людини на захист (наприклад, рішення у справі Castravet v. Moldova від 13.03.2007, заява № 23393/05, § 49).

54.Адвокатська професійна таємниця має велике значення як для адвоката, так і для його клієнта, а також для належного відправлення правосуддя. Безсумнівно, це один із фундаментальних принципів, на якому ґрунтується відправлення правосуддя в демократичному суспільстві. Однак воно не є недоторканним (рішення у справі Michaud v. France від 06.03.2013, заява № 12323/11, § 123). Втручання у листування між адвокатом та ув`язненим може бути дозволено лише за виняткових обставин, коли влада має достатні підстави вважати, що привілеєм зловживають, оскільки зміст листа загрожує безпеці в`язниці або безпеці інших або іншим чином має кримінальний характер. Те, що можна вважати «розумною причиною», залежатиме від усіх обставин, але це передбачає наявність фактів або інформації, які б запевнили об`єктивного спостерігача у тому, що привілейованим каналом зв`язку було зловжито (рішення ЄСПЛ у справі Campbell v. The United Kingdom від 25.03.1992, заява № 13590/88, § 48). При цьому, ЄСПЛ виходить з того, що втручання в гарантії адвокатської діяльності має відбуватися «згідно з законом», переслідувати одну із «законних цілей» і бути «необхідним у демократичному суспільстві» для досягнення цієї мети. При цьому, поняття необхідності передбачає, що є нагальна суспільна потреба і втручання є пропорційним щодо переслідування законної мети.

55.Закономірною є значна увага до охорони адвокатської таємниці в законодавстві України. Так, (1) адвокату забороняється без згоди клієнта розголошувати відомості, що становлять адвокатську таємницю, використовувати їх у своїх інтересах або інтересах третіх осіб (пункт 2 частини 2 статті 21 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон), частина 3 статті 47 КПК); (2) забороняється вимагати надання відомостей, що є адвокатською таємницею (п. 2 ч. 1 ст. 23 Закону) та допитувати про неї адвокатів (пункт 2 частини 2 статті 65, частина 8 статті 224 КПК); (3) забороняється залучати адвоката до конфіденційного співробітництва, якщо таке співробітництво буде пов`язане або може призвести до розкриття адвокатської таємниці (пункт 8 частини 1 статті 23 Закону); (4) встановлюються процесуальні гарантії, спрямовані на охорону адвокатської таємниці (частина 2 статті 23 Закону); (5) передбачається відповідальність як адвоката, так і інших осіб за розголошення адвокатської таємниці (частина 5 статті 22, частина 2 статті 32 Закону) тощо.

56.Таким чином, чинне національне законодавство встановлює обов`язки адвоката та гарантії здійснення адвокатської діяльності у випадках здійснення кримінального провадження або окремих слідчих (розшукових) дій стосовно адвоката, його майна (1) або через повну заборону на вчинення тих чи інших дій (допитувати адвоката про відомості, що становлять адвокатську таємницю, залучати його до конфіденційного співробітництва, що може порушити таку таємницю тощо) або (2) встановлюючи певні процесуальні гарантії, направлені на її охорону.

57.Щодо другого пункту Суд звертає увагу на такі положення законодавства: (1) проведення стосовно адвоката оперативно-розшукових заходів чи слідчих дій, що можуть проводитися виключно з дозволу суду, здійснюється на підставі судового рішення, ухваленого за клопотанням Генерального прокурора, його заступників, прокурора Автономної Республіки Крим, області, міста Києва та міста Севастополя (пункт 3 частини 1 статті 23 Закону); (2) у разі проведення обшуку чи огляду житла, іншого володіння адвоката, приміщень, де він здійснює адвокатську діяльність, тимчасового доступу до речей і документів адвоката слідчий суддя, суд у своєму рішенні в обов`язковому порядку зазначає перелік речей, документів, що планується відшукати, виявити чи вилучити під час проведення слідчої дії чи застосування заходу забезпечення кримінального провадження, а також враховує вимоги пунктів 2-4 частини 1 статті 23 Закону (частина 2 статті 23 Закону); (3) під час проведення обшуку чи огляду житла, іншого володіння адвоката, приміщень, де він здійснює адвокатську діяльність, тимчасового доступу до речей і документів адвоката має бути присутній представник ради адвокатів регіону, крім випадків, передбачених абзацом 4 цієї частини. З метою забезпечення дотримання вимог цього Закону щодо адвокатської таємниці під час проведення зазначених процесуальних дій представнику ради адвокатів регіону надається право ставити запитання, подавати свої зауваження та заперечення щодо порядку проведення процесуальних дій, що зазначаються у протоколі (частина 2 статті 23 Закону); (4) забороняється проведення огляду, розголошення, витребування чи вилучення документів, пов`язаних із здійсненням адвокатської діяльності (пункт 4 частини 1 статті 23 Закону); (5) речами і документами, до яких заборонено тимчасовий доступ, є, зокрема, листування або інші форми обміну інформацією між захисником та його клієнтом або будь-якою особою, яка представляє його клієнта, у зв`язку з наданням правової допомоги (пункт 1 частини 1 статті 161 КПК).

58.Отже, запобіжниками необґрунтованого і незаконного втручання в адвокатську таємницю при розслідуванні злочинів, зокрема, під час санкціонування обшуку чи огляду житла, іншого володіння адвоката, приміщень, де він здійснює адвокатську діяльність, тимчасового доступу до речей і документів є: (1) прокурорський нагляд вищого рівня при визначенні необхідності звернення до слідчого судді з клопотанням про проведення слідчих дій (які потребують відповідного дозволу) стосовно адвоката чи його майна; (2) обов`язок слідчого судді зазначити перелік речей, документів, що планується відшукати, виявити чи вилучити під час проведення слідчої дії чи застосування заходу забезпечення кримінального провадження; (3) забезпечення присутності представника ради адвокатів регіону під час такої слідчої дії; (4) встановлення процесуальних санкцій у вигляді недопустимості доказів, отриманих внаслідок істотного порушення прав та свобод людини; (5) юридична відповідальність, у тому числі кримінальна, за розголошення адвокатської таємниці.

59.Адвокатська діяльність здійснюється на принципах незалежності і конфіденційності, що забезпечено наявністю відповідних гарантій як на рівні національного закону, так і конвенціональної практики, в той же час вона має бути законною, не може бути спрямована на полегшення вчинення правопорушень, або іншим чином умисно сприяти їх вчиненню клієнтом адвоката чи іншими особами.

60.Суд дійшов висновку, що у цьому провадженні зазначені процесуальні гарантії під час проведення обшуку квартири, яка перебуває у власності ОСОБА_13 та фактично використовується нею та її чоловіком ОСОБА_7 , дотримані органом досудового розслідування з огляду на таке: (1) з клопотанням про надання дозволу на обшук квартири, що перебуває у власності та користуванні адвоката ОСОБА_13 , звертався заступник Генерального прокурора - керівник Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_23 ; (2) в ухвалі слідчого судді, якою надано дозвіл на проведення обшуку, зазначено чіткий перелік речей з метою відшукання яких надано дозвіл слідчого судді; (3) в ході обшуку квартири брали участь представники Ради адвокатів Київської області ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 (том 1 а. с. 122); (4) під час апеляційного розгляду представник ОСОБА_13 зазначив, що детективи НАБУ повернули надані їм електронні пристрої, не здійснювали їх огляд чи будь-які інші дії із ними та не розпочинати проведення обшуку без участі представників ради адвокатів регіону; (5) під час обшуку саме ОСОБА_7 надавав мобільний телефон, ноутбук та в подальшому ОСОБА_13 зазначила, що ці пристрій належить їй. На момент обшуку та вилучення мобільного телефону та ноутбуку ОСОБА_13 відмовилася повідомляти код-паролі доступу до них, тому детективам не вдалося точно встановити, кому належать ці пристрої (зокрема, в чий обліковий запис здійснено вхід на таких пристроях), встановити належність відомостей, що містять зазначені електронні носії інформації, до досліджуваних обставин кримінального провадження, так як і належність тієї чи іншої інформації до адвокатської таємниці.

Чи наявні правові підстави для накладення арешту на мобільний телефон та ноутбук, що належать ОСОБА_13 .?

61.Положення частини 3 статті 170 КПК передбачають, що арешт на майно з метою забезпечення збереження речових доказів накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

62.Так, як було зазначено вище для цілей арешту з метою забезпечення збереження речових доказів необхідно встановити: (1) наявність доказів, які об`єктивно зв`язують певну річ з кримінальним правопорушенням (демонструють можливу приналежність до його вчинення в якості знаряддя або матеріального об`єкту, що містить певне відображення або інформацію про злочин), тобто наділяють її саму можливістю виконувати функцію доказу у кримінальному провадженні, і вони є (2) достатніми, щоб виправдати її тимчасове обтяження у вигляді арешту для можливого використання в процесі доказування стороною обвинувачення у подальшому.

63.За результатами апеляційного розгляду Суд встановив, що вилучені під час обшуку мобільний телефон iPhone A3293 срібного кольору та ноутбук Acer EX215-31-P87Q, s/n: NXEFTEU01N04208BAC2N00 чорного кольору із зарядним пристроєм не відповідають критеріям, передбаченим в статті 98 КПК, та оскаржувана ухвала в частині накладення арешту на таке майно підлягає скасуванню з огляду на таке: (1) відповідно до відомостей Єдиного реєстру адвокатів України ОСОБА_13 28.02.2025 отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю; (2) відповідно до протоколу обшуку від 21.10.2025, долученого до нього зауваження представників ради адвокатів Київської області та наданих в суді пояснень учасників судового провадження вилучені мобільний телефон та ноутбук належать саме ОСОБА_13 та використовуються нею, зокрема, для здійснення адвокатської діяльності. Прокурор ОСОБА_6 під час апеляційного розгляду також не заперечував, що зазначене майно належить саме ОСОБА_13 ; (3) клопотання прокурора про арешт майна не містить відомостей про ймовірну причетність ОСОБА_13 до обставин злочинів, що розслідуються в межах кримінального провадження № 0000498. Так, в межах цього кримінального провадження здійснюється досудове розслідування, зокрема, за фактами зловживання службовими особами Полтавської ОВА службовим становищем під час укладання та виконання договорів із ТОВ « Енкі Констракшн », одержання службовими особами Полтавської ОВА та першим заступником голови Державної служби фінансового моніторингу України неправомірної вигоди від представників ТОВ « Енкі Констракшн », при цьому відсутні відомості про те, що ОСОБА_13 тим чи іншим чином може бути причетна до вчинення кримінальних правопорушень; (4) під час судового засідання прокурор ОСОБА_6 підтвердив, що на цьому етапі досудового розслідування відсутні дані щодо ймовірної участі ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень; (5) за таких обставин не має значення чи були надані власником майна код-паролі доступу до електронних носії, оскільки ключовим є можливість таких носіїв саме містити інформацію, яка може мати значення для встановлення обставин кримінального провадження; (6) враховуючи вищенаведене, вилучені під час обшуку мобільний телефон та ноутбук, що належать ОСОБА_13 , не можуть містити інформацію, яка може бути використана як доказ фактів чи обставин, що встановлюються під час досудового розслідування у межах кримінального провадження № 0000498, та не відповідають ознакам речового доказу, передбаченими статтю 98 КПК.

(3.3) Вирішення апеляційної скарги в інтересах ОСОБА_8 .

64.Враховуючи мотиви оскаржуваної ухвали, вимоги і доводи апеляційної скарги та надані під час апеляційного розгляду пояснення, Суд повинен перевірити твердження представника ОСОБА_8 про: (1) відсутність підстав для проведення огляду місця події та здійснення фактично особистого обшуку осіб; (2) належність вилучених під час огляду місця події сумок та грошових коштів ОСОБА_8 .

Щодо доводу про відсутність підстав для проведення огляду місця події та здійснення фактично особистого обшуку осіб

65.Суд на цьому етапі відхиляє твердження представника ОСОБА_8 про те, що детективи НАБУ не мали підстав для проведення огляду місця події та фактично здійснили затримання та особистий обшук осіб з огляду на таке.

66.Уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках , якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення (пункт 1 частини 1 статті 208 КПК). Уповноважена службова особа, слідчий, прокурор може здійснити обшук затриманої особи з дотриманням правил, передбачених частиною 7 статті 223 і статтею 236 КПК (частина 3 статті 208 КПК).

67.Особистий обшук особи під час затримання визнається складовою частиною затримання особи в порядку статті 208 КПК. Для оцінки допустимості доказів, отриманих під час фактичного затримання особи, зокрема доказів, знайдених у ході особистого обшуку особи, слід виходити з того, чи було саме затримання законним у значенні статті 208 КПК, а саме чи існували обставини, які давали підстави для затримання (постанови ККС ВС від 15.06.2021 у справі № 204/6541/16-к, від 08.12.2022 у справі № 686/23029/18). Особистий обшук полягає в активних діях правоохоронців з відшукання у особи речей, які вона переховує при собі від безпосереднього візуального огляду, зокрема, перевірці вмісту кишень, перевіркою того, що знаходиться під одягом тощо (наприклад, постанови ККС ВС від 09.05.2023 у справі № 761/11704/18-к, від 28.11.2020 у справі № 711/6059/19).

68.Відповідно до матеріалів справи та наданих під час апеляційного розгляду пояснень учасників судового провадження: (1) прокурор зазначив, що в момент проведення обшуку у квартирі ОСОБА_7 інша група детективів під час здійснення заходів встановила, що ОСОБА_8 за день до обшуку прибув до підземного паркінгу за місцем проживання ОСОБА_7 та здійснював дії щодо переміщення спортивної сумки; в подальшому він прибув за адресою: АДРЕСА_2 , та передав декілька сумок особі, яка мешкає за цією адресою. Про це також зазначено у рапорті детектива НАБУ (том 2 а. с. 26). З огляду на встановлення невідкладного випадку детективи НАБУ відповідно до частини 3 статті 233 КПК мали намір до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи з метою збереження (врятування) матеріальних об`єктів (майна), що потенційно можуть мати значення речових доказів у кримінальному провадженні, від прогнозованого знищення, втрати, та невідкладно після здійснення таких дій звернутися до слідчого судді з клопотанням про легалізацію обшуку ех post factum. Зазначене відповідає позиції Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеної у постанові від 07.10.2024 у справі № 466/525/22; (2) відповідно до протоколу огляду (том 1 а. с. 150-158) слідча (розшукова) дія проводилася на відстані 10 метрів від вхідних дверей до під`їзду № 2 будинку АДРЕСА_2 ; оглядова ділянка є неогородженою та з усіх сторін підходи до неї є вільними та нічим не огородженими; на цій ділянці знаходилися ОСОБА_27 , ОСОБА_28 та ОСОБА_29 та біля них на бруківці були розташовані сумки; (3) із долучених адвокатом протоколів опитування осіб та наданих адвокатом пояснень вбачається, що ОСОБА_30 самостійно видав сумки, а не переховував їх при собі, тому навіть у разі затримання особи необхідності проводити її особистий обшук не було; (4) до протоколу огляду від 21.10.2025 не долучені будь-які зауваження, що свідчить про їх відсутність, зокрема, зі сторони ОСОБА_27 ; (5) протокол огляду проведений за участі двох понятих, здійснювалась відеофіксація цієї слідчої (розшукової) дії, сторона представників не заперечувала достовірність вилучених речей та у Суду сумнівів в достовірності отриманих речей на цей момент немає. Отже, Суд дійшов висновку, що відповідно до наявних матеріалів справи на цьому етапі відсутні підстави стверджувати, що уповноваженими особами НАБУ 21.10.2025 було проведено фактично не огляд місця події, а затримання та особистий обшук особи. Крім того, за встановлених обставин уповноважені особи НАБУ мали підстави і повноваження для таких процесуальних дій.

Щодо доводу про належність вилучених під час огляду місця події грошових коштів та сумок ОСОБА_8 .

69.У доповненнях до апеляційної скарги та під час наданих пояснень ОСОБА_8 та його представник зазначили, що вилучені під час огляду місця події грошові кошти належать ОСОБА_8 , які останній одержав від ОСОБА_15 , та відповідно у сторони обвинувачення відсутні докази, що такі грошові кошти є предметом вчинення злочину.

70.Суд відхиляє ці доводи третьої особи та її представника з огляду на таке.

71.Відповідно до матеріалів справи колегія суддів встановила, що: (1) згідно із протоколом від 03.10.2025 огляду речей - даних, скопійованих з мобільного телефону, вилученого під час обшуку (том 2 а. с. 226-243), 20.10.2025 о 23:04 було надіслано повідомлення про планування обшуків (том 2 а. с. 241-242), що свідчить про обізнаність, зокрема, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про ці слідчі дії; (2) ОСОБА_17 за версією сторони обвинувачення є фактичним керівником ТОВ « Енкі Констракшн », з якою Департаментом Полтавської ОВА укладено договори, зокрема, щодо будівництва фортифікаційних споруд у Донецькій та Полтавській областях, та у протоколі за результатами аудіо контролю особи від 09.06.2025 (том 1 а. с. 94-96) зазначено, що ОСОБА_17 є довіреною особою ОСОБА_7 ; (3) протоколом огляду від 27.10.2025 носія інформації із відеозаписами камер відеоспостереження багатоквартирного житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 (том 2 а. с. 31-35), встановлено, що 20.10.2025 о 23:31 у паркінг за адресою проживання ОСОБА_7 заїжджає автомобіль «Renault Megane Scenic» сірого кольору, зі сторони водія виходить чоловік, зовнішньо схожий на ОСОБА_8 , дістає із багажнику сумку сірого кольору та заходить у металеві двері, в подальшому із нею ж і повертається та виїжджає із паркінгу; (4) відповідно до переглянутих в судовому засіданні записів камер відеоспостереження біля ліфту у будинку за адресою: АДРЕСА_3 (том 3 а. с. 39) встановлено, що 22.10.2025 о 23:33 ОСОБА_8 [факт того, що на записав зафіксована саме ця не заперечується й самим ОСОБА_8 ] підійшов із сумкою сірого та чорного кольору до дверей ліфту, дивлячись в екран телефону, та через декілька секунд розвернувся та залишив це приміщення; (5) відповідно до протоколу огляду від 21.10.2025 носія інформації, що містить відеозаписи камер відеоспостереження за адресою: АДРЕСА_2 (том 2 а. с. 40-48) встановлено, що 20.10.2024 о 23:47 до пункту пропуску під`їжджає автомобіль «Renault», д. н. з. НОМЕР_4 , та із під`їзду № 2 зазначеного будинку виходить особа чоловічої статі, яка підійшла до автомобіля, проглянула вміст багажного відділення, відкрила шлагбаум та сіла на пасажирське місце; о 23:49 на паркувальному майданчику із багажного відділення водій авто дістав сумки, валізу та передав її особі, що меншає за цією адресою, та ця особа попрямувала із ними до ліфту будинку. Крім того, на відповідь детектива помічник керівника ОСББ ОСОБА_31 зазначив, що особа, яка зазначена на записах із камер відеоспостереження, є ОСОБА_27 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_4 (том 2 а. с. 48); (6) 21.10.2025 зранку у квартирах, які фактично перебувають у користуванні, зокрема, ОСОБА_8 , ОСОБА_7 (том 1 а. с. 122-126), були проведені обшуки. При цьому відповідно до пояснень прокурора, які були надані під час апеляційного розгляду, в квартирі ОСОБА_7 на момент початку обшуку вже перебував адвокат, що в свою чергу не заперечувалося ОСОБА_7 та його представниками; (7) відповідно до протоколу огляду від 21.10.2025 (том 1 а. с. 150-158) біля під`їзду № 2 будинку АДРЕСА_2 , були виявлені сумки, в яких виявлено, зокрема, грошові кошти у сумі 278 050 доларів США та 3 343 000 грн, та поруч знаходився ОСОБА_27 .

72. ОСОБА_8 та його представник стверджують про те, що виявлені та вилучені сумки та грошові кошти, що в них містилися, належать саме ОСОБА_8 , оскільки такі кошти останній одержав від ОСОБА_15 . Так, за версією представника ОСОБА_8 , про яку було зазначено під час апеляційного розгляду: (1) ОСОБА_8 позичив у ОСОБА_15 грошові кошти загально у сумі 300 000 доларів США в якості інвестиції для заснування фітнес-клубу, що підтверджено долученими до матеріалів справи копією розписки від 25.08.2025 та договору позики від 02.09.2025; (2) за два дні до 20.10.2025 ОСОБА_8 помітив спостереження за ним та, хвилюючись на позичені ним кошти з огляду на факт проживання на 1 поверсі, що збільшує ймовірність проникнення в його квартиру з метою здійснення крадіжки, зателефонував 20.10.2025 о 23:00 ОСОБА_15 , повідомив свої переживання та намір повернути запозичені кошти; (3) ОСОБА_15 в цей момент перебував закордоном, тому попросив передати зазначені кошти ОСОБА_27 , щоб останній в подальшому передав їх сім`ї ОСОБА_32 ; (4) при цьому ОСОБА_8 неодноразово допомагав жінці ОСОБА_7 та 20.10.2025 приїхав на паркінг за їх місцем проживання з метою повернення сім`ї ОСОБА_18 документів та інших носіїв інформації (які завчасно були ним одержані для їх оцифрування на єдиному носії), проте ОСОБА_7 в повідомленні ОСОБА_8 зазначив, що непотрібно в цей момент їх повертати.

73.Суд дійшов висновку, що: (1) вищенаведена версія ОСОБА_8 та факт належності йому вилучених під час огляду грошових коштів не узгоджуються із матеріалами справи та не знайшли свого підтвердження за результатами апеляційного розгляду, (2) слідчий суддя правильно встановив, що вилучені грошові кошти ймовірно належать ОСОБА_7 , з огляду на таке:

(1) матеріали справи свідчить про те, що особа, яка ймовірно пов`язана із обставинами вчинення кримінальних правопорушень, які розслідуються в межах кримінального провадження, та як зафіксовано у протоколі за результатами аудіо контролю особи від 09.06.2025 є «довіреною особою» ОСОБА_14 , за день до проведення обшуків [станом на 20.10.2025 о 23:04] був проінформований про можливість їх проведення та повідомив про це засобами електронного зв`язку іншу особу;

(2) ймовірну поінформованість ОСОБА_7 із запланованим проведенням обшуку також підтверджує той факт, що вранці 21.10.2025 до моменту початку проведення обшуку в квартирі, що перебуває у його фактичному користуванні, був присутній адвокат, який в подальшому і брав участь під час цієї слідчої (розшукової) дії. Про це було зазначено під час судового засідання прокурором та не заперечувалося представниками ОСОБА_7 ;

(3) із плином невеликого проміжку часу (а саме 30 хвилин) з моменту направлення зазначеного вище повідомлення невстановленій особі ОСОБА_8 приїжджає до паркінгу за місцем проживання ОСОБА_7 та намагається відати сумку, проте, отримавши відмову, в цей же день передає цю сумку разом із іншими ОСОБА_27 за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_2 . Передані ОСОБА_8 сумки із вмістом були відповідно виявлені та вилучені 21.10.2025 під час огляду місця події;

(4) представники власників майна не заперечують той факт, що переміщення сумок, в яких були виявлені під час огляду грошові кошти та інші речі, документи, електроні носії, було здійснене саме ОСОБА_8 ;

(5) твердження про те, що ОСОБА_8 20.10.2025 о 23:31 прибув до паркінгу за адресою місця проживання ОСОБА_7 саме з метою повернення сумки із носіями інформації та особистими документами, що стосуються ОСОБА_7 , його дружини та дітей, не узгоджується також із такими встановленими обставинами: 1) згідно із протоколом огляду місця події від 21.10.2025, протоколом огляду від 27.10.2025 (том 2 а. с. 55-61) та від 30.10.2025 (том 2 а. с. 91-100) документи, що стосуються сім?ї Корольчуків, були виявлені у сумці чорного кольору із надписом «Adidas», флеш-носії із файлами, що стосуються ОСОБА_7 та його дружини, виявлені у сумці сірого кольору із написами у вигляді букв англійського алфавіту різного кольору; 2) відповідно до записів із камер відеоспостереження біля ліфта в будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_3 (том 3 а. с. 39), ОСОБА_8 тримав у руках та відповідно мав намір повернути ОСОБА_7 сумку чорного й сірого кольору, без надпису «Adidas» та без надписів у вигляді англійських букв різного кольору; 3) із зображень, долучених детективом до матеріалів справи (том 2 а. с. 62), та протоколу огляду від 30.10.2025 (том 2 а. с. 91-100) вбачається, що сумки, в яких виявлені документи особистого характеру та флеш-носії сім`ї Корольчуків, та сумка, яку ОСОБА_8 мав намір повернути ОСОБА_7 , не є одними і тими ж самими сумками; 4) отже, сумка, яку ОСОБА_8 мав намір повернути ОСОБА_7 , є саме тією сумкою, що містила виявлений та вилучений під час огляду сейф із грошовими коштами, що також не заперечувалося представниками власників майна під час судового засідання; 5) при цьому відповідно до протоколу огляду від 21.10.2025 чорна сумка із надписом «Adidas», яка містила, зокрема, документи, що посвідчують особи ОСОБА_7 та ОСОБА_13 , документи медичного характеру щодо членів їх родини тощо, була виявлена у великій дорожній сумці, в якій також знаходилися сейфи, поліетиленові та паперові пакети із грошовими коштами. Тобто ОСОБА_8 намагався передати ОСОБА_7 саме сумку із грошима, а не із документами;

(6) щодо твердження ОСОБА_8 про те, що в сумках виявлені належні йому грошові кошти, які були одержані від ОСОБА_15 , Суд окремо звертає увагу на таке: 1) відповідно до пояснень ОСОБА_8 він не реалізовував запланований бізнес-проект, на інвестування якого й були запозичені кошти, не витрачав такі кошти та передав їх ОСОБА_27 у повному обсязі для повернення особі, у якої вони були запозичені; 2) при цьому кількість вилучених під час огляду грошових коштів не узгоджується із тими сумами, що були одержані ОСОБА_8 від ОСОБА_15 . Так, в загальному під час огляду були виявлені та вилучені в сумках грошові кошти у сумі 278 050 доларів США та 3 343 000 грн, а відповідно до копій розписки від 25.08.2025 (том 2 а. с. 151) та договору позики від 02.09.2025 (том 2 а. с. 143-149) ОСОБА_15 надав позику у сумі 100 000 доларів США та 8 320 000 грн (що еквівалентно 200 000 доларів США);

(7) Суд звертає окрему увагу на неузгодженість версій ОСОБА_8 щодо порядку та обставин повернення коштів, наведених під час розгляду клопотання слідчим суддею та під час апеляційного розгляду. Так, першочергова версія, викладена у запереченнях представника ОСОБА_8 на клопотання про арешт майна (том 2 а. с. 130-142) зводилася до того, що: 1) ОСОБА_8 02.09.2025 отримав від ОСОБА_15 грошові кошти у розмірі 8 320 000 грн, 2) в цей же день, направляючись до свого місця проживання, на паркінгу помітив, що за ним стежить невідомий автомобіль, 3) перебуваючи у стані сильного хвилювання, зателефонував ОСОБА_15 щодо повернення цих коштів, останній повідомив, що 03.09.2025 виїжджатиме закордон, тому зазначив, що такі кошти можна залишити за адресою: АДРЕСА_5 ) перебуваючи у стані тривожності, ОСОБА_8 не мав бажання повертатися до орендованої квартири, тому завіз сумку із грошовими коштами за вищезазначеною адресою та залишив їх там на зберігання. При цьому представник власноруч у запереченні виправив дату передачі грошових коштів із 02.09.2025 на 20.10.2025, проте це виправлення все рівно не узгоджується із викладеною далі за текстом у запереченні версією. Отже, співставлення версій ОСОБА_8 , які висувалися слідчому судді та Суду, дає підстави дійти висновку про їх неузгодженість між собою, оскільки в суді апеляційної інстанції ОСОБА_8 , зокрема, стверджував, що за ним спостерігали протягом декількох днів, позичені кошти все ж зберігалися на орендованій квартирі, він повертав запозичені кошти в повному обсязі, ОСОБА_15 в телефонному режимі повідомив не про намір 03.09.2025 виїжджати за кордон, а відповідно вже про перебування закордоном. Наведене дає підстави констатувати сумніви у правдивості версії ОСОБА_8 щодо обставин та причин передачі арештованих грошових коштів ОСОБА_27 та відповідно належності цих коштів саме ОСОБА_8 ;

(8) крім того, дії ОСОБА_8 щодо переміщення грошових коштів, які відбувалися вночі, не відповідають загальним уявленням про властиву поведінку особі, яка має переживання з приводу того, що за нею здійснюється спостереження з метою заволодіння грошовими коштами. Так, ОСОБА_8 замість того, щоб повідомити правоохоронні органи про такі обставини, що тривають як було ним зазначено протягом декількох днів, приймає рішення саме вночі (після 23:00) самостійно здійснювати переміщення значних сум готівкових коштів за декількома адресами у місті Києві. У цьому аспекті, враховуючи 1) факт поінформованості осіб, ймовірно причетних до вчинення кримінальних правопорушень, про проведення обшуків та 2) послідовність часу направлення повідомлення відповідного змісту за день до обшуку із здійсненням дій щодо переміщення сумок із грошовими коштами, документами та носіями інформації, що можуть мати значення для встановлення обставин кримінального провадження та можуть бути набутими протиправним шляхом, - Суд зазначає про ймовірність вжиття ОСОБА_8 заходів щодо приховування таких речових доказів;

(9) ОСОБА_8 також зазначив про те, що знайомий із ОСОБА_7 з 2019 року, періодично допомагав його жінці, мав доступ до пропускної системи паркінгу за місцем їх проживання. При цьому Суд звертає увагу, що: (а) прокурор у клопотання зазначає про ймовірний зв`язок ОСОБА_8 із ОСОБА_7 , оскільки в автомобілі ОСОБА_7 були виявлені копії документів на ім`я ОСОБА_8 ; (б) ОСОБА_8 у 2024 році одержував заробітну плату від ТОВ « Енкі Констракшн » [суб`єкт господарювання, з яким Департаментом Полтавської ОВА були укладені договори щодо будівництва фортифікаційних споруд] (том 2 а. с. 90) тощо.

74.Отже, сукупність вищезазначених обставин та відомостей свідчить про наявність достатніх підстав стверджувати, що: (1) вилучені під час огляду грошові кошти не належать ОСОБА_8 та (2) слідчий суддя дійшов правильного висновку про те, що такі грошові кошти ймовірно належать саме ОСОБА_7 та можуть бути набутими протиправним шляхом, враховуючи крім іншого (а) версію сторони обвинувачення про ймовірну роль ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, яка на цьому етапі для цілей вирішення питання про арешт майна підтверджена відповідними долученими до матеріалів клопотання доказами; (б) внесення до ЄРДР відомостей за фактом незаконного збагачення ОСОБА_7 (том 2 а. с. 65). Отже, арештовані сумки та грошові кошти, які в них містилися, відповідають ознакам речових доказів, визначеним статтею 98 КПК, оскільки такі кошти ймовірно набуті кримінально протиправним шляхом.

(4) Щодо розумності, співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження

75.Загальним правилом застосування заходів забезпечення кримінального провадження є те, що їх застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, зокрема, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора (пункт 2 частини 3 статті 132 КПК).

76.Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься верховенство права (пункт 1 частини 1 статті 7 КПК). Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина 1 статті 8 КПК). Одним із елементів верховенства права є принцип пропорційності, який означає, зокрема, що заходи, передбачені в нормативно-правових актах, повинні спрямовуватися на досягнення легітимної мети та мають бути співмірними з нею (абзац 3 пункту 2.2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України № 3-рп/2012 від 25.01.2012).

77.У § 44 рішення Lavrechov v. The Czech Republic від 20.06.2013 (заява № 57404/08) ЄСПЛ наголошує, що для того, щоб втручання було сумісним із положенням першого речення частини першої статті 1 Протоколу № 1, воно повинно бути законним, задля загального (суспільного) інтересу та пропорційним, тобто повинно мати «справедливий баланс» між вимогами загальних інтересів громади та вимогами захисту основних прав особи (див., зокрема, Beyeler v. Italy, заява № 33202/96, § 107, та Gladysheva v. Russia, заява № 7097/10, 06.12.2011, § 75). Оцінюючи пропорційність втручання, суд повинен враховувати, з одного боку, важливість переслідуваної мети, а з іншого - тягар, який покладається на заявника, включаючи характер втручання, поведінку заявника та поведінку органів державної влади (див. Yildirim v. Italy, заява № 38602/02, та Forminster Enterprises Limited v. Czech Republic, заява № 38238/04, 09.10.2008, § 75).

78.Враховуючи вищенаведене, Суд оцінює ступінь втручання у право мирного володіння майном як пропорційний з урахуванням потреб кримінального провадження з огляду на те, що: (1) суспільний інтерес у цій справі є виключно високим, оскільки розслідування стосується тяжких та особливо тяжких корупційних злочинів, які, зокрема, пов`язані з потенційним неефективним використанням бюджетних коштів в умовах широкомасштабної збройної агресії РФ проти України та діючого воєнного стану; (2) позбавлення можливості володіння та користування майном має тимчасовий характер (без позбавлення права власності); (3) розмір збитків, імовірно спричинених кримінальними правопорушеннями, які розслідуються в межах цього кримінального провадження, становить понад 17 млн грн.

79.Крім того, тимчасовий характер арешту майна обумовлений наявністю правового механізму, передбаченого статтею 174 КПК, за яким арешт майна також може бути скасований повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

80.Отже, слідчий суддя дійшов правильного висновку, що арешт майна не порушуватиме принципу розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження та про дотримання справедливого балансу між публічними та приватними інтересами у цьому провадженні. Тому з урахуванням обставин цього кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права осіб з метою виконання завдань кримінального провадження.

(5) Щодо інших доводів

81.Адвокат ОСОБА_11 зазначив про те, що слідчий суддя відмовив у задоволенні клопотання представника ОСОБА_8 про ознайомлення із матеріалами справи, що є порушенням права на захист. З цього питання Суд зазначає про те, що: (1) слідчий суддя в порядку частини 1 статті 222 КПК направив прокурору лист щодо надання представнику ОСОБА_8 можливості ознайомитися із матеріалами справи (том 2 а. с. 70); (2) відповідно до відповіді прокурора ОСОБА_6 (том 2 а. с. 72) матеріли провадження свідчать про те, що майно, щодо якого розглядається клопотання про арешт, не належить та не перебуває у володінні ОСОБА_8 , отже, останній згідно із положеннями статті 64-4 КПК не має процесуального статусу третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, та не належить до сторін кримінального провадження, які мають право на отримання інформації про хід досудового розслідування; (3) наведені прокурором відомості були враховані слідчим суддею відповідно до вимог процесуального законодавства; (4) при цьому Суд звертає увагу, що учасники судового провадження, зокрема, представник ОСОБА_8 , не зверталися до суду апеляційної інстанції із заявами про ознайомлення із матеріалами справи, що також було підтверджено учасниками під час судового засідання. Наведене додатково підтверджує можливість учасників судового провадження надавати пояснення та висловлювати власну позицію щодо спростування мотивів оскаржуваного рішення й без попереднього ознайомлення із матеріалами справи та повне володіння учасниками провадження фактами, які є важливими для вирішення питання про арешт майна.

82.Апелянти наводили також інші аргументи, які не потребують детального аналізу Суду та не мають будь-якого вирішального значення в цьому провадженні. При цьому Суд виходить з усталеної практики ЄСПЛ. Так, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Ruiz Torija v. Spain від 09.12.1994, № 303-A, § 29; рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010, № 4909/04, § 58).

(6) Висновки Суду за результатами розгляду апеляційних скарг

83.За наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

84.З урахуванням наведеного, Суд дійшов висновку, що: (1) оскаржувана ухвала слідчого судді підлягає скасуванню лише в частині накладення арешту на мобільний телефон та ноутбук, що належать ОСОБА_13 ; (2) в іншій частині ухвала слідчого судді має бути залишена без змін, враховуючи те, що доводи апеляційних скарг не знайшли свого підтвердження відносно вилучених під час обшуків та огляду речей, а мотиви оскаржуваної ухвали не спростовані.

85.Керуючись статтями 98, 168, 170-173, 369-372, 407, 418, 419, 422, 532 КПК, колегія суддів постановила:

1.Апеляційні скарги (1) адвоката ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_7 та (2) адвоката ОСОБА_12 в інтересах ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

2.Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_11 в інтересах ОСОБА_13 - задовольнити частково.

3.Ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 04.11.2025 скасувати в частині накладення арешту на таке майно: (1) мобільний телефон срібного кольору iPhone А3292 та (2) ноутбук Acer EX215-31-P87Q, s/n: NXEFTEU01N04208BAC2N00, чорного кольору із зарядним пристроєм.

4.У цій частині постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про арешт зазначеного вище майна.

5.В іншій частині ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 04.11.2025 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3