Справа №760/1249/26 1-кс/760/1122/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2026 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000131 від 03.06.2025 за ч.1 ст. 111-2 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

23.01.2026 року прокурор Київської міської прокуратури ОСОБА_3 звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва з клопотанням про арешт майна з метою запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження майна, а також збереження речових доказів, а саме речі, які виявлені та вилучені в ході проведення обшуку за обшуку за адресою проживання ОСОБА_4 : АДРЕСА_1 .

Слідчим управлінням Головного управління СБ України в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000131, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.06.2025 за підозрами ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_4 та іншими невстановленими особами з серпня 2022 року по лютий 2025 року, достовірно знаючи що Російська Федерація здійснила збройну агресію проти України, а також той факт, що у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України №187 від 03.03.2022 та Постанови Правління Національного банку України №18 від 24.02.2022, з РФ заборонено провадження будь-якої господарської діяльності та валютних розрахунків, а в Україні діє правовий режим воєнного стану,здійснює пособництво державі-агресору, тобто вчиняє умисні дії, спрямовані на допомогу державі-агресору (пособництво), вчинене громадянином України з метою завдання шкоди України за попередньою змовою групою осібшляхом добровільної підготовки та передачі матеріальних ресурсів та інших активів представникам держави-агресора через підконтрольний останньому суб`єкт господарюванняТОВ «НОКСЕН» (), а саме передає матеріальні ресурси у вигляді плит полірованих з граніту Анастасієвського родовища; блоків необроблених, колотих з граніту Анастасієвського родовища підприємству держави агресора, а саме ТОВ «ГЕОГРАН».

На початку 2022 року, але не раніше 23 квітня 2022 року, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин у громадянина України ОСОБА_5 , який з 01.10.2017 є керівником ТОВ «НОКСЕН», достовірно знаючого з розповсюджених у засобах масової інформації та мережі Інтернет повідомлень про повномасштабне вторгнення РФ в Україну, виник злочинний умисел, спрямований на вчинення кримінально караного діяння, що полягає у пособництві державі-агресору, тобто організації вчинення умисних дій, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництво), вчинене громадянином України з метою завдання шкоди України шляхом добровільної передачі матеріальних ресурсів та інших активів представникам держави-агресора.

Так, ОСОБА_5 усвідомлюючи, що провадження будь-якої господарської діяльності з підприємствами, які знаходяться на території держави-агресора, зокрема постачання товарів на користь РФ чи контрольованих РФ підприємств є незаконною та призведе до сплати податкових зобов`язань та зборів на користь РФ, що в свою чергу допомагатиме її економічному розвитку, буде спрямовуватись на розвиток військово-промислового комплексу РФ, забезпечення військових потреб та збільшення військового потенціалу країни-агресора, а відтак сприятиме у здійсненні військової агресії проти України, для уникнення санкцій РНБО України, діючи за попередньою змовою з іншими невстановленими особами, будучи громадянином України, перебуваючи на території України, переслідуючи мету завдання шкоди Україні, керуючись антидержавницькими мотивами, в умовах воєнного стану, за відсутності фізичного чи психологічного впливу з боку представників держави-агресора, вирішив стати на шлях скоєння протиправної діяльності проти основ національної безпеки України, розробив єдиний план дій, спрямований на допомогу державі-агресору з метою завдання шкоди інтересам своєї держави, здійснюючи пособництво державі-агресору шляхом добровільної передачі матеріальних ресурсів та інших активів представникам держави-агресора.

Крім того, у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці, за невстановлених обставин, розуміючи, що здійснення вказаної незаконної діяльності можливе лише за умови залучення інших учасників ОСОБА_5 запропонував своєму підлеглому громадянину України ОСОБА_4 , який є керівником відділу продажу та маркетингу ТОВ «НОКСЕН» () долучитись до протиправної діяльності, спрямований на допомогу державі-агресору з метою завдання шкоди інтересам своєї держави, здійснюючи пособництво державі-агресору шляхом добровільної передачі матеріальних ресурсів та інших активів представникам держави-агресора.

У свою чергу, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільну небезпеку та наслідки своїх дій, бажаючи їх настання, на вказану пропозицію погодився, чим вступив у попередню змову та відповідно до заздалегідь узгодженого спільного плану дій, будучи керівником відділу продажу та маркетингу ТОВ «НОКСЕН» () за вказівкою та під контролем ОСОБА_5 , відповідав за пошук покупців, формування поставок та їх технічну складову, а також здійснював вторинну комунікацію з представниками підприємств-контрагентів держави - агресора.

Для реалізації вказаного злочинного плану, ОСОБА_5 за попередньою змовою із ОСОБА_4 та іншими невстановленими особами,у період з серпня 2022 року по лютий 2025 року, усвідомлюючи, що продукція компанії ТОВ «НОКСЕН» (): плити поліровані з граніту Анастасієвського родовища; блоки необроблені, колоті з граніту Анастасієвського родовища першочергово орієнтована на споживачів країн СНД, найбільший ринок збуту - РФ, налагодив протиправний механізм постачання продукції, виробленої на підконтрольному йому підприємстві ТОВ «НОКСЕН», з метою подальшого постачання через треті країни на територію РФ, який полягав утак званому «перерваному транзиті», коли формально за документами кінцевим пунктом призначення виступає третя країна, але вантаж після перетину державного кордону України направляється через Польщу та інші країни до РФ.

Так, ОСОБА_5 , реалізуючи вказаний злочинний намір, направлений на пособництво державі-агресору, фактичноздійснює керівництво та контроль за діяльністю ТОВ «НОКСЕН», проводить переговори з потенційними контрагентами, підприємствами, які зареєстровані в РФ, домовляється щодо умов поставок, а також здійснює контроль за реалізацією продукції на території РФ.

Поряд із цим, ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправний характер таких дій, здійснює організаційно - розпорядчі функції в ТОВ «НОКСЕН» (),а саме: формує план діяльності ТОВ, веде фінансову звітність, здійснює розрахунок платіжних доручень, звірку взаєморозрахунків з постачальниками, розподіл обов`язків між співробітниками ТОВ «НОКСЕН» (), проводить наради з останніми, а також надає вказівки співробітникам щодо передачі товарно-матеріальних цінностей підприємствам, зареєстрованим в РФ.

Так, у період з серпня 2022 року по лютий 2025 року, точний час встановити не виявилось за можливе, перебуваючи у невстановленому місці, на виконання попередньої змови щодо пособництва державі-агресору шляхом добровільної передачі матеріальних ресурсів представникам держави-агресора, ОСОБА_5 , організував купівлю - продаж та передачу плит полірованих з граніту Анастасієвського родовища; блоків необроблених, колотих з граніту Анастасієвського родовища на адресу ТОВ «ГЕОГРАН» (ОГРН: 933), зареєстрованого за адресою: РФ, 105484, м. москва, вул. 16-а Паркова, 21, корп. 1, оф. 309. Керівником та засновником підприємства є ОСОБА_6 (ІНПП НОМЕР_1 ).

У ході спілкування між ОСОБА_5 та представником ТОВ «ГЕОГРАН», останні дійшли згоди щодо кількості поставленого ТОВ «НОКСЕН», на адресу ТОВ «ГЕОГРАН» товару, а саме плит полірованих з граніту Анастасієвського родовища; блоків необроблених, колотих з граніту Анастасієвського родовища, строків поставки, їх ціни, оплати.

Так, на виконання попередньої злочинної змови, з серпня 2022 року по лютий 2025 року, точний час встановити не виявилося за можливе, ОСОБА_5 , будучи керівником ТОВ «НОКСЕН» (), ОСОБА_4 , будучи керівником відділу продажу та маркетингу ТОВ «НОКСЕН» (), діючи умисно за попередньою змовою з іншими невстановленими особами, використовуючи польські логістичні компанії «GENERALNY PARTNER LOGISTYCZNY TERMINUS SPOLKA CYWILNA» (Польща, NIP: ) та «MAGTAX FINANSE I RACHUNKOWOSC MAGDALENA BURAK-ZUK» (Польща, NIP: ), реалізував на користь ТОВ «ГЕОГРАН» (РФ, ОГРН: 933) плити поліровані з граніту Анастасієвського родовища; блоки необроблені, колоті з граніту Анастасієвського родовища.

22.01.2026 о у порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затримано.

22.01.2026 у вказаному кримінальному провадженні в порядку ст.ст. 133, 135, 276 Кримінального процесуального кодексу України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні пособництва державі-агресору, тобто організації вчинення умисних дій, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництво), вчинене громадянином України з метою завдання шкоди України шляхом добровільної передачі інших активів представникам держави-агресора,тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

22.01.2026 о у порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 затримано.

22.01.2026 у вказаному кримінальному провадженні в порядку ст.ст. 133, 135, 276 Кримінального процесуального кодексу України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у вчиненні пособництва державі-агресору, тобто організації вчинення умисних дій, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництво), вчинене громадянином України з метою завдання шкоди України шляхом добровільної передачі інших активів представникам держави-агресора,тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

22.01.2026 в ході проведення обшуку на підставі ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 22.12.2025 у справі № 760/34946/25 за адресою проживання ОСОБА_4 : АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено наступні предмети та речі:

1. Мобільний телефон Xiaomi Hyper OS, модель Poco X4 PR056, IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 .

Пункт 1 на праві власності належать ОСОБА_4 .

Оглядом здійснено фотографування переписок ОСОБА_4 в месенджері «Telegram», які долучені до вказаного протоколу.

Проведеним оглядом, встановлено, що вилучений телефон має значення для досудового розслідування у кримінальному провадженні, оскільки на ньому зберігаються відомості, які можуть бути використані як доказ фактів, що розслідуються у кримінальному провадженні.

Постановою ст. слідчої в ОВС слідчого управління ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_7 від 22.01.2026 вилучений телефон визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Прокурор подав до суду клопотання, в якому просить проводити розгляд даної справи без його участі, зазначив, що клопотання підтримує та просить задовольнити.

Представник власника майна в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду судової справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

В порядку ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Дослідивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є арешт майна.

Згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

До клопотання додані копії документів та матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо внесення даних з приводу кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

Постановою ст. слідчої в ОВС слідчого управління ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_7 від 22.01.2026 вилучений телефон визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Статтею 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна, накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); можливість спеціальної конфіскації (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 КПК України); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 КПК України); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно статті 100 КПК України, на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя, суд накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При цьому, із врахуванням вимог ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Слідчим суддею не встановлено, що клопотання суперечить вищезазначеним вимогам КПК України, тобто містить правові підстави для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, вказівки на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та є пропорційним, тобто відповідає тяжкості правопорушення і не становить особистий і надмірний тягар для володільця майна.

Так, на думку слідчого судді, прокурором доведено правову підставу для арешту майна, надано достатньо доказів, які вказують на вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, дослідивши надані до клопотання матеріали, враховуючи, відповідно до вимог ст. 173 КПК України, наявність даних про достатність доказів, що вказують на наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 111-2 КК України, арешт зазначеного майна є необхідною умовою досягнення дієвості даного кримінального провадження.

Як вбачається із мотивування накладення арешту, в клопотанні прокурора у встановленому порядку було наведено достатні обґрунтування необхідності арешту майна, що зумовлений потребами досудового розслідування у збереженні речових доказів, що виправдовує втручання у права та інтереси власника.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173, ст.175, ст.309, 372, ст. 392, ст. 532 КПК України,

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_8 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000131 від 03.06.2025 за ч.1 ст. 111-2 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене в ході проведення обшуку 22.01.2026 року, а саме на: мобільний телефон Xiaomi Hyper OS, модель Poco X4 PR056, IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали про накладення арешту не зупиняє її виконання.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Арешт майна може бути скасовано відповідно до ст. 174 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1