Справа 688/4275/25
№ 1-кп/688/50/26
Ухвала

Іменем України

09 січня 2026 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області

у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконфренції в залі судових засідань в м. Шепетівка кримінальне провадження №0001251 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,

встановив:

Прокурор заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому, посилаючись на те, що на даний час ризики, що стали підставою для обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшились. На даний момент продовжують існувати ризики, визначенні ст. 177 КПК України та наведені в ухвалі слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду від 30.07.2025 про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу.

ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років та який, відповідно до ст. 12 КК України, є нетяжким.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, востаннє вироком Немирівського районного суду Вінницької області від 20 березня 2023 року за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 10 місяців. Крім того, щодо нього Тернопільським міськрайонним судом здійснюється розгляд обвинувального акта за ознаками ч. 5 ст. 185 КК України.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 345 КК України він вчинив у період відбування покарання у виді позбавлення волі, за декілька днів до завершення його відбування. Характер вчиненого ним кримінального правопорушення є зухвалим, та із врахуванням періодичності вчинення ним злочинів, свідчить про його небажання ставати на шлях виправлення.

З урахуванням наведеного, на сьогодні існують ризики, визначенні ст. 177 КПК України, які дають підстави стверджувати, що ОСОБА_4 усвідомлюючи можливу міру і строк покарання за скоєне, матиме реальну можливість переховуватися від суду у разі застосування запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою, продовжуватиме займатись злочинною діяльністю та вчинятиме інші кримінальні правопорушення. Тому, інший більш м`який запобіжний захід не дасть можливість запобігти настанню вищевказаним ризикам, забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та судовий розгляд у розумні строки.

Обвинувачений та його захисник заперечували проти продовження строку тримання під вартою, просили обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або застави.

Потерпілий у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату судового засідання, подав до суду клопотання про проведення судового розгляду без його участі.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов до таких висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Судом встановлено, що відповідно до ухвали слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 30.07.2025 ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 26.09.2025, який було продовжено, востаннє ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 17.11.2025.

Стаття 177 КПК України передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема: переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Вирішуючи питання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого, суд враховує також вимоги п.п. 1, 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Найбільш вагомими факторами при оцінці ризику переховування є дані про особистість підозрюваного, обвинуваченого, адже саме за їх сукупного аналізу можна скласти уявлення про те, наскільки вагомою є вірогідність недобросовісної поведінки особи. З цього приводу Європейський суд зазначав, що ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova («Бекчиєв проти Молдови», § 58).

Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою, суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке інкримінують обвинуваченому; дані про його особу, який не працює, не має міцних соціальних зв`язків, раніше судимий; наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які суд вважає доведеними, виходячи з обставин вчинення кримінального правопорушення, інкримінованого обвинуваченому.

Із зазначених підстав суд дійшов висновку про продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання запобіжного заходу та виправдовують тримання особи під вартою.

При цьому суд зазначає, що сама тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, не є основною чи безпосередньою підставою для тримання під вартою, а оцінюється в сукупності з наявними ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України.

Обставини, що враховувалися слідчим суддею під час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та судом під час продовження строку тримання під вартою, на час розгляду клопотання не змінилися, підстав для застосування щодо обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, немає.

Більш м`які запобіжні заходи у вигляді, зокрема домашнього арешту, не в змозі забезпечити запобігання вищевказаним ризикам, оскільки не сприятимуть достатньому унеможливленню спроб ОСОБА_4 переховуватися від суду, та в подальшому вчиненню останнім інших кримінальних правопорушень.

Враховуючи викладене, з метою досягнення дієвості цього кримінального провадження, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому на 60 днів.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 KПK України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Конкретні обставини інкримінованого ОСОБА_4 умисного кримінального правопорушення унеможливлюють застосування застави.

Враховуючи викладене і те, що кримінальне провадження розглядається щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства, суд вважає за необхідне не застосовувати заставу до обвинуваченого ОСОБА_4 .

На думку суду, у разі обрання щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, є висока імовірність вчинення ним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Керуючись ст.ст. 177, 182, 183, 331, 372 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, до 09 березня 2026 року.

Копію ухвали невідкладно вручити учасникам судового провадження.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання та судовий розгляд у суді першої інстанції.

Суддя ОСОБА_6