Справа № 297/3553/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.01.2026 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_4 ,

учасників судового розгляду: прокурора ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/819/25 за апеляційними скаргами прокурора Берегівського окружної прокуратури ОСОБА_5 та захисника адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 03 листопада 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 03 листопада 2025 року, задоволено клопотання слідчого СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні №0000464 від 22 жовтня 2025 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Застосовано відносно підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб.

Визначено підозрюваній ОСОБА_7 розмір застави, достатньої для забезпечення виконання нею обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 90 840 гривень (дев`яносто тисяч вісімсот сорок) гривень.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, що відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів та передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років з позбавленням права.

Отже, з метою уникнення такої відповідальності підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.

При цьому, зазначені в клопотанні ризики, передбачені п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя також вважає обґрунтованими.

Слідчий суддя вважає, що стосовно підозрюваного ОСОБА_7 необхідно встановити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначенням розміру застави.

В апеляційній скарзі прокурор вказує на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є необґрунтованою, незаконною, такою, що підлягає скасуванню. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою відносно підозрюваного ОСОБА_7 обрати запобіжний захід тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 80розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Адвокат ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді подала апеляційну скаргу, в якій вказує, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою, незаконною, такою, що підлягає скасуванню. Просить скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нову, якою обрати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою його місця проживання в АДРЕСА_1 . з покладенням на неї обов`язків.

22.01.2026 адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 подала заяву про відмову від апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 03.11.2025 та просила закрити апеляційне провадження за його апеляційною скаргою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, прокурора, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги прокурора, а також доводи клопотання адвоката ОСОБА_6 про відклик апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 403 КПК України у разі відмови особи, яка подала апеляційну скаргу, від своїх вимог, якщо вирок або ухвала суду першої інстанції не були оскаржені іншими особами або якщо немає заперечень інших осіб, які подали апеляційну скаргу, проти закриття провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції своєю ухвалою закриває апеляційне провадження.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 403 КПК України, а також те, що особа, яка подала апеляційну скаргу відмовилася від апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_7 підлягає закриттю.

При оцінці доводів апеляційної скарги прокурора, та прийнятті судового рішення, апеляційний суд бере до уваги приписи таких нормативно-правових актів.

Розглядаючи клопотання, слідчий суддя належно дослідив та перевірив наведені в ньому доводи щодо обґрунтованості підозри та наявності ризиків, які, власне, викликали необхідність вжити заходи для забезпечення кримінального провадження шляхом застосування підозрюваній особі запобіжного заходу.

Як вбачається з ухвали, слідчим суддею встановлено, що 22.10.2025 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000464 відомості про кримінальні правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 307 КК України.

31 жовтня 2025 року слідчим СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області, за погодженням із прокурором Берегівської окружної прокуратури, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 03.11.2025 за клопотанням слідчого СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 , щодо ОСОБА_7 обрано запобіжний захід - тримання під вартою та визначено заставу у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 90 840, 00 гривень.

Висновок слідчого судді про необхідність обрання запобіжного заходу тримання під вартою щодо ОСОБА_7 відповідає фактичним обставинам кримінального провадження і такий висновок підтверджується перевіреними слідчим суддею доказами, яким дана належна оцінка.

Як встановив слідчий суддя, і це підтверджується матеріалами судового провадження, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.307 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років та яке відноситься до категорії тяжких, а тому доведено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

З огляду на викладене, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого їй кримінального правопорушення, мотив та спосіб його вчинення, існуючі в даному провадженні ризики, особу підозрюваної, апеляційний суд приходить до висновку, що прокурором в судовому засіданні суду першої інстанції була доведена неможливість застосування відносно підозрюваної іншого більш м`якого запобіжного заходу, що у своїй ухвалі при застосуванні відносно підозрюваної ОСОБА_7 найсуворішого запобіжного заходу, обґрунтовано прийняв до уваги слідчий суддя.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора на предмет законності та вмотивованість ухвали слідчого судді щодо ОСОБА_7 у частині визначення розміру застави, колегія суддів звертає увагу на таке.

На підставі ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

З вказаним висновком погоджується і колегія суддів. При цьому враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення у справі «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010, відповідно до якого розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Що стосується питання визначення розміру застави, з яким не погоджується сторона обвинувачення, то слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку, що в даному випадку має місце виключний випадок і застава в максимальному розмірі, передбаченому п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, не в повній мірі гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на неї обов`язків, тому визначив заставу у межах 30 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 90840,00 грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі, на думку колегії суддів, може гарантувати виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків та не буде завідомо непомірною для неї.

Так при визначенні розміру застави стосовно підозрюваного, слідчим суддею було враховано обставини кримінального правопорушення, те що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, також враховано ступінь встановлених процесуальних ризиків, міцність соціальних зв`язків підозрюваного, та його процесуальну поведінку під час розгляду вищезазначеного клопотання про застосування запобіжного заходу, а також те, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваною, покладених на неї обов`язків та не може бути завідомо непомірним для неї.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано прийняв рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та правильно визначив розмір застави, який з урахуванням наведених ризиків і особи підозрюваної, повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, забезпечити його належну процесуальну поведінку у кримінальному провадженні.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні; рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Такий розмір застави є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Колегія суддів не вбачає, підстав для збільшення розміру застави, як про це просить сторона обвинувачення, з урахуванням того, що підозрюваний одружений та має на утриманні доньку, позитивно характеризується, тобто має міцні соціальні зв`язки, є не судимим.

На думку колегії суддів, запропонований прокурором розмір застави носить каральний характер для підозрюваного, оскільки фактично унеможливлює існування «альтернативи», яка закладена в правовому інституті застави та буде завідомо непомірним для особи, що притягується до кримінальної відповідальності, в той час, як сума застави повинна бути такою, аби забезпечити стримуючий фактор.

Сторона державного обвинувачення зобов`язана належним чином виправдати суму застави, та прийняти до уваги фінансовий стан обвинуваченого та його спроможність сплатити необхідну суму (Мангурас проти Іспанії п. п. 78-80).

Статтею 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року (далі Конвенція) кожному гарантується право на свободу та особисту недоторканність, яке може бути обмежене лише у виключних випадках та відповідно до встановленої законом процедури, якими є законні затримання, арешт та ув`язнення.

Розмір застави повинен бути помірним та пропорційним щодо конкретної людини та обставин, вчиненого ним кримінального правопорушення.

На думку колегії суддів, тяжкість покарання не може бути єдиним обґрунтуванням застосування щодо підозрюваного більшого розміру застави аніж визначеного в передбачених законом межах, оскільки в такому випадку нівелюється інститут застави, як альтернативний вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Тому апеляційний суд доводи апеляційної скарги прокурора в цій частині відхиляє, як необґрунтовані і не мотивовані.

Слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість утримання особи під вартою, що не суперечить практиці Європейського суду з прав людини, при цьому слідчий суддя дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

На інші дані, які б могли вплинути на законність та обґрунтованість судового рішення, та які б могли слугувати безумовною підставою для його скасування, в апеляційній скарзі не вказується, і такі в матеріалах судового провадження відсутні.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції, колегією суддів не встановлено.

Разом з тим, апеляційний суд приймає до уваги те, що обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, направлено для розгляду по суті до Берегівського районного суду.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора, доводи якої не знайшли свого підтвердження і не впливають на висновки суду першої інстанції, не може бути задоволена, а ухвалу слідчого судді першої інстанції, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України, як законну та обґрунтовану, необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 176-179, 183, 194, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою захисникаадвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 03 листопада 2025 року закрити.

Апеляційну скаргу прокурора прокурора Берегівського окружної прокуратури ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 03 листопада 2025 року, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді