Дата документу 23.09.2025Справа № 554/4987/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2025 року м. Полтава

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна,-

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, в якому заявник просить скасувати арешт, накладений ухвалою Октябрського районного суду м. Полтава від 11 жовтня 2024 року по справі № 554/10196/24, провадження 1-кс/554/10495/2024, на транспортний засіб Volvo XC90, VIN: НОМЕР_1 в частині заборони користування; скасувати арешт, накладений ухвалою Октябрського районного суду м. Полтава від 13 лютого 2025 року по справі № 554/14155/24, провадження 1-кс/554/2504/2025, на транспортний засіб Volvo XC90 vin-код НОМЕР_1 д.н.з. НОМЕР_2 , чорний, 2003 р.в. в частині заборони користування.

В обгрунтування клопотання посилається на те, що слідчими СУ ГУНП в Полтавській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000299 від 19.03.2025 року за ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 201-2, ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст.199 КК України.

Постановою прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_5 від 21 листопада 2024 року доручено проведення подальшого досудового розслідування у кримінальному провадженні 0000444 від 09.08.2022 року слідчим Слідчого управління Національної поліції в Полтавській області.

Постановою заступника начальника відділу Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_6 від 04.12.2024 року прийнято рішення, а саме: матеріали досудових розслідувань у кримінальних провадженнях № 0000444 та №0000798 об`єднати в одне провадження за № 0000444.

Постановою заступника начальника відділу Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_6 від 19.03.2025 прийнято рішення, а саме: виділити з матеріалів досудового розслідування № 0000444 від 09.08.2022 року матеріали досудового розслідування щодо інших фактів незаконних дій з гуманітарною допомогою, а також щодо злочинів, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 199 КК України, в копіях та оригіналах, відповідно до опису матеріалів, що є додатком до вказаної постанови. Виділеним матеріалам досудового розслідування присвоїти № 0000299. Визначити підслідність проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000299 від 19.03.2025 року за слідчими СУ ГУНП в Полтавській області.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтава від 11 жовтня 2024 року по справі № 554/10196/24, провадження 1-кс/554/10495/2024, в рамках кримінального провадження №0000798 від 24.11.2023, накладено арешт на транспортний засіб Volvo XC90, VIN: НОМЕР_1 (№195 в ухвалі в переліку арештованих т/з) шляхом заборони відчуження та користування.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтава від 13 лютого 2025 року по справі № 554/14155/24, провадження 1-кс/554/2504/2025, в рамках кримінального провадження №0000444 від 09.08.2022 накладено арешт на транспортний засіб Volvo XC90 vin-код НОМЕР_1 д.н.з. НОМЕР_2 , чорний, 2003 р.в. (№195 в ухвалі в переліку арештованих т/з) шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження.

Накладений арешт на майно унеможливлює користування ним. Даний транспортний засіб на сьогоднішній день використовується військовослужбовцем ОСОБА_4 для захисту територіальної цілісності України та виконання бойових завдань.

Вказаний автомобіль ввезено на митну територію України як гуманітарну допомогу

для користування особою, визначеною положенням абзацу 3 частини 2 статті 6 Закону України від 22.01.1999 № 1192-XIV «Про гуманітарну допомогу» (для отримання і використання Збройними Силами України, а також для використання військовослужбовцями, з метою забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації).

Вказаний автомобіль Благодійною організацією «Благодійний фонд Незламна Полтавщина» було передано ОСОБА_4 на період воєнного стану для потреб ЗСУ, що підтверджується актом приймання передачі транспортного засобу та довіреністю.

В межах даного кримінального провадження нікому не оголошено про підозру, а арешт накладено на всі без виключення транспортні засоби, які були ввезені благодійним фондом на територію України без аналізу осіб яким такі тз були передані. Фактично заборона користування зазначеним автомобілем негативно впливає на можливість ОСОБА_4 та його підрозділу захищати державу та евакуювати поранених бійців.

Вважає, що на сьогодні відпала необхідність в арешті зазначеного автомобіля саме в частині заборони користування ним. Таким чином, законні підстави утримувати вилучене майно в рамках кримінального провадження з позбавленням права користування відсутні.

У судове засідання заявник не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив.

Прокурор в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в частині надання права користування автомобілем не заперечував, в іншій частині клопотання - просив відмовити.

Фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питання слідчим суддею у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчим суддею встановлено, що слідчими СУ ГУНП в Полтавській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000299 від 19.03.2025 року за ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 201-2, ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 199 КК України.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтава від 11 жовтня 2024 року по справі № 554/10196/24, провадження 1-кс/554/10495/2024 в рамках кримінального провадження №0000798 від 24.11.2023, накладено арешт на транспортний засіб Volvo XC90, VIN: НОМЕР_1 шляхом заборони відчуження та користування.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтава від 13 лютого 2025 року по справі № 554/14155/24, провадження 1-кс/554/2504/2025 в рамках кримінального провадження №0000444 від 09.08.2022 накладено арешт на транспортний засіб Volvo XC90 vin-код НОМЕР_1 д.н.з. НОМЕР_2 , чорний, 2003 р.в. шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження.

Як визначено в ухвалах слідчого судді, арешт накладено для реалізації викладеної мети відповідно до ч. 3 ст.170 КПК України, оскільки автомобіль відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України, зокрема має статус речового доказу у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Положеннями КПК України передбачені дві самостійні підстави забезпечення заходів кримінального провадження шляхом накладення арешту на майно, а саме накладення арешту на майно підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду завдану їх діями з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову (ст.170 КПК України), а також накладення арешту на речі та документи, які мають режим тимчасово вилученого майна (ч. 5 ст. 171, ч. 2 ст. 167 КПК України).

В даному випадку застосовувалась підстава, обумовлена вимогами ч.1, ч.2 ст.170 КПК України за змістом якої арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Щодо інших підстав для накладення арешту, то обов`язковими передумовами вирішення питання для накладення арешту на майно в порядку ст. 170 КПК України є наявність у кримінальному провадженні спеціальних суб`єктів: підозрюваного або обвинуваченого, а у визначених законом випадках також особи, яка несе цивільну відповідальність за їх дії, а також наявність спеціальної мети - забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Згідно зі ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому ст. ст. 276 - 279 КПК, повідомлено про підозру або особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення; обвинуваченим є особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК України.

Згідно клопотання підозра жодній особі не пред`явлена.

Статтею 174 КПК України передбачені умови та підстави для скасування арешту, зокрема, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, зазначене гарантується ст.41 Конституцією України.

Окрім того, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканність права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно положень статті 1-ї Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Тобто, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

При розгляді даного клопотання слідчим суддею встановлено, що арешт на автомобіль накладався з метою забезпечення збереження речових доказів.

Слідчий суддя враховує, що арешт на транспортний засіб Volvo XC90, VIN: НОМЕР_1 ,накладено шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження.

З матеріалів справи вбачається, що на даний час досудове розслідування триває.

З огляду на викладене, враховуючи співмірність накладення арешту із потребами досудового розслідування та наслідками, які можуть настати для власника, у зв`язку із позбавленням власника використовувати належне йому майно за призначенням, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання в частині скасування арешту щодо заборони користування вказаним автомобілем. Скасування арешту в частині заборони відчуження, розпорядження - слідчий суддя вважає передчасним, оскільки досудове розслідування по справі триває, а вказане майно визнане речовим доказом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170,174 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 11.10.2024 року по внесеному до ЄРДР кримінальному провадженню №0000798 від 24.11.2023 року, з автомобіля Volvo XC90, VIN: НОМЕР_1 , в частині заборони користування.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 13.02.2025 року по внесеному до ЄРДР кримінальному провадженню №0000444 від 09.08.2022 року, з автомобіля Volvo XC90 vin-код НОМЕР_1 д.н.з. НОМЕР_2 , чорний, 2003 р.в., в частині заборони користування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1