Справа180/1989/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2025 р. Марганецький міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000083 від 01 вересня 2025 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Марганець, Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня, неодруженого, непрацюючого, являючогося особою з інвалідністю ІІІ групи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 19.04.2019 вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309,

ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки.

- 12.07.2019 вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 15,

ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі п. п. 1,2 ч. 1 ст. 75, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік.

- 09.06.2020 за ухвалою Марганецького міського суду Дніпропетровської області скасовано іспитовий строк та направлено до виправної колонії для відбування покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років.

- 20.12.2023 ухвалою Снігурівського районного суду Миколаївської області на підставі ст. 81 КК України - умовно-достроково звільнено від відбування покарання. Невідбутий строк покарання - 1 рік 7 місяців 8 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

19.08.2025 приблизно об 11 год. 00 хв. між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у приміщенні квартири АДРЕСА_3 виник словесний конфлікт, після якого ОСОБА_3 покинув вищевказану квартиру. У подальшому, у той же день у ОСОБА_3 , на ґрунті конфліктної ситуації з ОСОБА_4 , раптово виник умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , 19.08.2025 приблизно о 13 год. 30 хв. ОСОБА_3 прийшов до подвір`я будинку АДРЕСА_4 , де на ґрунті конфліктної ситуації, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, тримаючи кистями обох рук дерев`яні рукоятки двох молотків, наніс один удар металевою частиною молотка (бойком), який тримав в кисті лівої руки, в область лівої лопатки ОСОБА_4 , коли останній стояв повернутий спиною до ОСОБА_3 .

Далі, продовжуючи реалізовувати свій умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 , перебуваючи навпроти

ОСОБА_4 на відстані приблизно 0,5 метра обличчям один до одного, замахнувся правою рукою, у кисті якої тримав дерев`яну рукоятку молотка, від чого ОСОБА_4 закрив область голови лівою рукою, та ОСОБА_3 наніс один удар металевою частиною молотка (бойком), який тримав в кисті правої руки, в область кисті лівої руки ОСОБА_4 , якою потерпілий закривав обличчя.

Після чого, у раніше вказаний день, час та місці ОСОБА_3 , перебуваючи навпроти ОСОБА_4 обличчям один до одного наніс один удар металевою частиною молотка (бойком), який тримав в кисті правої руки, в область лівої частини грудної клітки ОСОБА_4 та відразу ж наніс ще один удар металевою частиною молотка (бойком), який тримав в кисті лівої руки, в область шостого ребра з правого боку потерпілого.

Далі, з метою припинення протиправних дій ОСОБА_3 , ОСОБА_4 обхопив задню частину шиї ОСОБА_3 , зігнувши праву руку у області ліктьового суглобу, та в цей момент ОСОБА_3 наніс один удар металевою частиною молотка (бойком), який тримав в кисті правої руки, в область зовнішньої бокової сторони стегна правої ноги ОСОБА_4 , внаслідок чого останній втратив рівновагу, та разом з ОСОБА_3 впав на ґрунтову поверхню землі, при цьому вдарившись об землю лівим ліктьовим суглобом, лівим плечем, правим та лівим коліном.

Далі, коли ОСОБА_4 перевернувся на спину та перебував у положенні лежачи, ОСОБА_3 сів на живіт останнього та хотів продовжити наносили удари молотками по ОСОБА_4 , однак останній з метою припинення протиправних дій ОСОБА_3 , почав забирати молотки з його рук, при цьому пошкодивши собі об землю задню поверхню лівого надпліччя.

У результаті умисних дій ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_4 спричинені тілесні ушкодження у вигляді саден на задній поверхні лівого надпліччя (кількістю більше 10), на верхній поверхні лівого надпліччя, на задній поверхні лівого плеча у верхній третині, на задній поверхні в проекції лівого ліктьового суглобу, на правій бічній поверхні грудної клітки, на передній поверхні в проекції лівого колінного суглобу, на передній поверхні в проекції правого колінного суглобу (кількістю 5), синців в області п`ятої п`ясткової кістки на тильній поверхні лівої кисті, на передній стінці грудної клітини по лівій парастернальній лінії в проекції 3-го ребра і по лівій середньо-ключичній лінії в проекції 6-го ребра; синця і садна на його тлі по задньо-зовнішній поверхні правого стегна у верхній третині, які згідно з висновком судово-медичної експертизи № 366 Е від 02.09.2025 відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки та підставі п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995

№ 6.

Таким чином, ОСОБА_3 19.08.2025 приблизно о 13 год. 30 хв., реалізуючи свій умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , перебуваючи на подвір`ї будинку АДРЕСА_4 на ґрунті конфліктної ситуації, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, тримаючи кистями обох рук за дерев`яні рукоятки двох молотків, наніс один удар металевою частиною молотка (бойком), який тримав в кисті лівої руки, в область лівої лопатки ОСОБА_4 , коли останній стояв повернутий спиною до ОСОБА_3 .

Далі, продовжуючи реалізовувати свій умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 , перебуваючи навпроти ОСОБА_4 на відстані приблизно 0,5 метра обличчям один до одного, замахнувся правою рукою, у кисті якої тримав дерев`яну рукоятку молотка, від чого ОСОБА_4 закрив область голови лівою рукою, та ОСОБА_3 наніс один удар металевою частиною молотка (бойком), який тримав в кисті правої руки, в область кисті лівої руки ОСОБА_4 , якою потерпілий закривав обличчя.

Після чого, у раніше вказаний день, час та місці ОСОБА_3 , перебуваючи навпроти ОСОБА_4 , обличчям один до одного наніс один удар металевою частиною молотка (бойком), який тримав в кисті правої руки, в область лівої частини грудної клітки ОСОБА_4 та відразу ж наніс ще один удар металевою частиною молотка (бойком), який тримав в кисті лівої руки, в область шостого ребра з правого боку потерпілого.

Далі, з метою припинення протиправних дій ОСОБА_3 , ОСОБА_4 обхопив задню частину шиї ОСОБА_3 , зігнувши праву руку у області ліктьового суглобу, та в цей момент ОСОБА_3 наніс один удар металевою частиною молотка (бойком), який тримав в кисті правої руки, в область зовнішньої бокової сторони стегна правої ноги ОСОБА_4 , внаслідок чого останній втратив рівновагу, та разом з ОСОБА_3 впав на ґрунтову поверхню землі, при цьому вдарившись об землю лівим ліктьовим суглобом, лівим плечем, правим та лівим коліном.

Далі, коли ОСОБА_4 перевернувся на спину та перебував у положенні лежачи, ОСОБА_3 сів на живіт останнього та хотів продовжити наносили удари молотками по ОСОБА_4 , однак останній з метою припинення протиправних дій ОСОБА_3 , почав забирати молотки з його рук, при цьому пошкодивши собі об землю задню поверхню лівого надпліччя.

У результаті умисних дій ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_4 спричинені тілесні ушкодження у вигляді саден на задній поверхні лівого надпліччя (кількістю більше 10), на верхній поверхні лівого надпліччя, на задній поверхні лівого плеча у верхній третині, на задній поверхні в проекції лівого ліктьового суглобу, на правій бічній поверхні грудної клітки, на передній поверхні в проекції лівого колінного суглобу, на передній поверхні в проекції правого колінного суглобу (кількістю 5), синців в області п`ятої п`ясткової кістки на тильній поверхні лівої кисті, на передній стінці грудної клітини по лівій парастернальній лінії в проекції 3-го ребра і по лівій середньо-ключичній лінії в проекції 6-го ребра; синця і садна на його тлі по задньо-зовнішній поверхні правого стегна у верхній третині, які згідно з висновком судово-медичної експертизи № 366 Е від 02.09.2025 відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки та підставі п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 № 6.

В обвинувальному акті прокурором зазначено клопотання про розгляд кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, у спрощеному порядку, без проведення судового розгляду в судовому засіданні, відповідно до ч.1 ст.302 КПК України.

Потерпілим ОСОБА_4 , подано заяву про його згоду зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, з кваліфікацією кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, з розглядом обвинувального акту в спрощеному провадженні в його відсутність, без проведення судового розгляду в судовому засіданні, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, згідно з ч.2 ст.302 КПК України, у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку, буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження у відсутність учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставинами.

Обвинувачений - ОСОБА_3 , подав письмову заяву, складену у присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , в якій зазначає, що беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, за ознаками умисне легке тілесне ушкодження, згідний із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами, а також згідний на розгляд обвинувального акту в спрощеному провадженні у його відсутність.

Також, у вказаній заяві зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що, у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку, він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження у відсутність учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Відповідно до ч.2 ст.381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згідний з розглядом обвинувального акта.

При цьому, у відповідність частині 4 ст.107 КПК України в разі, якщо, відповідно до положень цього Кодексу, судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Згідно ч.2 ст.382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироці суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене, положення підпункту 6 пункту 4 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2617-VIII, те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву останнього, в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини та згідний з розглядом обвинувального акту у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням його та клопотання потерпілого, прокурора, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини та не може автоматично вважатись порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Дослідивши наявні у кримінальному провадженні докази, які є належними, допустимими та достатніми для ухвалення обвинувального вироку, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, повністю доведена.

Кваліфікація вчиненого ОСОБА_3 по ч.1 ст.125 КК України правильна, за ознакою умисне легке тілесне ушкодження.

Обставини, які пом`якшують покарання, передбачені ст.66 КК України, не встановлено.

Обставини, які обтяжують покарання, передбачені ст.67 КК України, не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує що він вчинив кримінальний проступок, особу обвинуваченого, яка негативно характеризується за місцем проживання, не працює, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, має інвалідність ІІІ групи, та вважає за можливе призначити йому покарання у виді громадських робіт, що буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експерта не понесено.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374, 381, 382 КПК України, - суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити йому покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Речові докази два господарчі молотки які поміщені до сейф пакету INZ 4051468, долучені до матеріалів кримінального провадження, передані на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, згідно квитанції №2558 знищити.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції після його проголошення.

На вирок може бути подана скарга до Дніпровського апеляційного суду через Марганецький міський суд протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

На підставі ч.1 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження, в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження у відсутність учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1