Провадження 1-кс/522/5732/25
УХВАЛА

10.10.2025 місто Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву захисника ОСОБА_5 про відвід слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_7 від розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні за ЄРДР № 0001567 від 08.11.2022 відносно ОСОБА_4 підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 201-2, ч. 4, 5 ст. 191 КПК України -

ВСТАНОВИВ:

На розгляд надійшла заява захисника ОСОБА_5 про відвід слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_7 від розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 201-2, ч. 4, 5 ст. 191 КПК України.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 просив задовольнити заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_7 , посилаючись на наявність правових підстав передбачених, п. п. 2,4 ч. 1 ст. 75, ч.2 ст. 76 КПК України. та обґрунтовуючи її тим, що раніше зазначеним слідчим суддею вже розглядались клопотання слідчого про накладення арешту на майно у вказаному кримінальному провадженні. За результатами розгляду слідчим суддею ОСОБА_7 двічі виносилися ухвали, якими задовольнялись клопотання слідчого та накладався арешт на майно. Зазначені ухвали стороною захисту оскаржувались до Одеського апеляційного суду та були скасовані ним. На підтвердження доводів захисник послався на ухвали Одеського апеляційного суду від 24.07.2024 у провадженні 11-сс/813/1137/24 та 14.10.2024 у провадженні 11-сс/813/1479/24 та 14.10.2024. При цьому захисник звертав увагу, що на його думку при прийнятті рішення про скасування ухвали слідчого судді ОСОБА_7 в останньому рішенні, суд апеляційної інстанції чітко висловив позицію, згідно з якою, зважаючи на скасування попереднього рішення зазначеного слідчого судді, останній не мав права приймати участь у розгляді клопотань, як слідчий суддя, у цьому ж кримінальному провадженні. Також захисник ОСОБА_8 посилався на те, що, оскільки Одеським апеляційним судом двічі скасовувались ухвали слідчого судді ОСОБА_7 за апеляційними скаргами захисника, зазначений слідчий суддя не зможе залишатися неупередженим по відношенню до сторони захисту при подальшому розгляді клопотань у цьому ж кримінальному провадженні, що є окремою підставою для його відводу.

Обвинувачений підтримав позицію захисника.

Прокурор вважала заяву захисника про відвід слідчого судді необґрунтованою та не підтвердженою належними доказами.

Від слідчого судді ОСОБА_7 надійшла зава про те, що він повідомлений про дату час і місце розгляду заяви про відвід та він не бажає надавати пояснення по суті заяви.

Вислухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши наявні матеріали, суд встановив наступне.

Згідно ч. 1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Статтею 75 КПК України визначено перелік обставин, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні. Так, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Частиною 3 ст. 35 КПК України встановлено, що визначення судді (запасного судді, слідчого судді), а в разі колегіального розгляду судді-доповідача для розгляду конкретного провадження здійснюється Єдиною судовою інформаційно-комунікаційною системою та/або її окремою підсистемою (модулем) під час реєстрації відповідних матеріалів, скарги, клопотання, заяви чи іншого процесуального документа за принципом випадковості та в хронологічному порядку з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження на кожного суддю, заборони брати участь у перевірці вироків та ухвал для судді, який брав участь в ухваленні вироку або ухвали, про перевірку яких порушується питання (крім перегляду за нововиявленими обставинами), перебування суддів у відпустці, відсутності у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відрядженням, а також інших передбачених законом випадків, через які суддя не може здійснювати правосуддя або брати участь у розгляді судових справ.

Згідно з ч. 2 ст. 76 КПК України суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду першої інстанції.

Відповідно до положень ст. 80 КПК, відвід судді може бути заявлений особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Відвід повинен бути вмотивованим.

Так, дійсно встановлено, що ухвалою Одеського апеляційного суду задоволено апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 в інтересах власника майна КП «ОЕЕМП»; скасовано ухвалу слідчого судді Приморського райсуду м. Одеси ОСОБА_7 від 08.07.2024, якою в межах кримінального провадження №0001567 від 08.11.2022 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України накладено арешт на дизельний генератор «Gaterpillar DE 165 GC» (165 кВт) з інвентарним номером №5548, вилучений в період часу з 13-14.06.2024 в ході проведення огляду місця події за адресою: м. Одеса, вул. Генуезька, 1/2; постановлено клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_9 про арешт зазначеного майна, повернути прокурору для усунення недоліків, викладених в мотивувальній частині ухвали апеляційного суду протягом 72 годин з моменту отримання повного тексту ухвали.

Також встановлено, що ухвалою Одеського апеляційного суду частково задоволено апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 , в інтересах власника майна КП «ОЕЕМП», скасовано ухвалу слідчого судді Приморського райсуду м. Одеси ОСОБА_7 від 11.09.2024, якою в межах кримінального провадження № 0001567 від 08.11.2022 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України накладено арешт на зазначене вище майно; постановлено призначити новий розгляд клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_9 про накладення арешту на майно іншим слідчим суддею. В обґрунтування прийнятого рішення судом апеляційної інстанції зазначено, що з урахуванням того факту, що попередня ухвала слідчого судді Приморського райсуду м. Одеси ОСОБА_7 про накладення арешту на зазначене вище майно була скасована в апеляційному порядку у зв`язку із допущеними слідчим суддею істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, з поверненням клопотання про арешт майна прокурору для усунення його недоліків, колегія суддів вважає, що у слідчого судді ОСОБА_7 не було передбачених законом підстав для розгляду повторно поданого прокурором клопотання про арешт майна після усунення його недоліків, оскільки його повторна участь в розгляді такого клопотання була недопустимою в силу вимог ст. ст. 75, 76, ч. 3 ст. 35 КПК України.

Отже виходячи з аналізу зазначених вище статей КПК та мотивів зазначених колегією суддів Одеського апеляційного суду, приходжу до висновку, що в контексті положень п. 4 ч. 1 ст. 75, ч. 2 ст. 76 КПК України слідчий суддя не має права брати участі у новому провадженні з розгляду клопотання з одного й того самого питання, після скасування його ухвали постановленої під час розгляду цього клопотання.

Згідно з п. 5.4. Засад використання автоматизованої системи документообігу суду для розподілу судових справ та матеріалів між суддями в Приморському районному суді міста Одеси розподіл клопотань про застосування запобіжних заходів, заходів забезпечення кримінального провадження та інших матеріалів в рамках одного кримінального провадження (яке має один номер в ЄДРДР), окрім скарг в порядку ст.303 КПК України, здійснюється між слідчими суддями у кількості, що не перевищує трьох слідчих суддів, в залежності від обсягу навантаження та фактичної можливості їх розгляду у розумні строки. В разі складності кримінального провадження до у часті у розгляді клопотань вказаної категорії можуть бути задіяні всі слідчі судді.

Розподіл справ вказаної категорії здійснюється автоматизованою системою шляхом передачі раніше визначеним слідчим суддям та обмеженням кількості задіяних у авторозподілі слідчих суддів до трьох, у випадку настання підстав, передбачених в абзаці 1 п.5.4. цих Засад (далі - Засади).

За даних обставин автоматизований розподіл розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні за ЄРДР № 0001567 від 08.11.2022 відносно ОСОБА_4 підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 201-2, ч. 4, 5 ст. 191 КПК України здійснено у відповідності із зазначеним положеннями Засад та з додержанням порядку, передбаченого ч. 3 ст. 35 КПК України, а тому підстав передбачених п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України для відводу слідчого судді ОСОБА_7 від розгляду зазначеного клопотання не вбачається.

Що стосується тверджень захисника ОСОБА_5 про наявність підстав вважати, що зазначений слідчий суддя не зможе залишатися неупередженим по відношенню до сторони захисту при подальшому розгляді клопотань сторони обвинувачення у цьому ж кримінальному провадженні слід зазначити наступне.

Суд керується сталою практикою ЄСПЛ в оцінці вмотивованості відводу, зокрема критеріями, що були чітко висвітлені у справі Mironenko та Martenko проти України (Рішення ЄСПЛ від 10 грудня 2009 року, заява № 4785/02, параграфи 66-71) та в основоположних справах Wettstein проти Швейцарії (Рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2000 року, заява № 33958/96, параграфи 42-44) та Kyprianou проти Кіпру (Рішення ЄСПЛ від 15 грудня 2005 року, заява № 73797, параграфи 119, 121). ЄСПЛ вказав, що наявність безсторонності має визначатися, для цілей п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Існування неупередженості повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку самого судді, що означає необхідність встановити, чи мав останній у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суддя достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його неупередженості, відповідно до практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (п. 43 рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії»). Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є в цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Білуха проти України», № 33949/02, § 49-52, від 09.11.2006).

Отже, суд приходить до висновку щодо лише сам факт скасування судом апеляційної інстанції ухвал слідчого судді ОСОБА_7 за апеляційними скаргами адвоката ОСОБА_5 , поданими в якості представника власника майна КП «ОЕЕМП» за результатами розгляд клопотання про накладення арешту на майно зазначеного підприємства не є обставинами, які у достатній мірі можуть свідчити про неупередженість слідчого судді по відношенню до сторони захисту у кримінальному провадженні та бути достатньою підставою для відводу слідчого відводу, згідно з п.5 ч.1 ст. 75 КПК України.

З огляду на зазначене клопотання захисника ОСОБА_5 про відвід слідчого судді ОСОБА_7 від розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 4, 5 ст. 191 КПК України - не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 75, 80,110,321, 372,376,392 КПК України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви захисника ОСОБА_5 про відвід слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_7 від розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні за ЄРДР № 0001567 від 08.11.2022 відносно ОСОБА_4 підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 4, 5 ст. 191 КПК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту проголошення.

Суддя ОСОБА_1