Справа№534/2708/25
Провадження №1-кп/534/307/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2025 року м. Горішні Плавні

Горішньоплавнівський міський суд Полтавської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000087 від 15.09.2025 стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Базавлуки, Кременчуцького району, Полтавської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не працевлаштованого, неодруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, депутатом та інвалідом не являється, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-16.03.2011 Комсомольським міським судом Полтавської області за ст. 395 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений з іспитовим строком на 2 роки;

-28.11.2012 Семенівським районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений з іспитовим строком на 1 рік;

-08.05.2018 Комсомольським міським судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений з іспитовим строком на 1 рік;

-19.10.2018 Комсомольським міським судом Полтавської області за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до покарання у виді 4 років 2 місяців позбавлення волі;

-30.11.2021 на підставі ухвали Балаклійського районного суду Харківської області умовно-достроково звільнений з невідбутим строком 1 рік 3 місяці 14 днів;

-16.01.2019 Комсомольським міським судом Полтавської області за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді 4 років 2 місяців позбавлення волі;

-29.02.2024 Козельщинським районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 125 КК України, кримінальне провадження закрито у зв`язку з відмовою від обвинувачення,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 309, ч.1 ст.310 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Під час судового розгляду встановлено, що навесні 2025 року, більш точної дати та часу в ході досудового розслідування встановити не вдалося, ОСОБА_4 , знаходячись на території свого домоволодіння за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , з метою незаконного вирощування конопель для власного вживання, в порушення ст.ст. 2, 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 16.08.2024, та таблиці 1 списку № 3 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та контролю за їх обігом, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 589 від 03.06.2009, знаючи, що посів або вирощування конопель фізичним особам без спеціального свідоцтва заборонено, посіяв насіння конопель. Приблизно через місяць ОСОБА_4 викопав тринадцять рослин конопель, пересадив їх у горщики для квітів і розмістив у будинку, доглядаючи за ними шляхом рихлення, удобрення та поливу. Внаслідок цього виросли рослини коноплі, які були виявлені та вилучені працівниками поліції під час обшуку 19.09.2025 з 14:34 по 15:10 на підставі ухвали слідчого судді Горішньоплавнівського міського суду Полтавської області від 18.09.2025 за адресою: АДРЕСА_2 . Під час обшуку на подвір`ї було виявлено та вилучено 25 рослин конопель, а в будинку 13 рослин конопель, загальною кількістю 38 рослин, які, відповідно до висновку експерта № СЕ-19/117-25/20957-НЗПРАП від 23.09.2025, є рослинами роду коноплі.

Крім цього, восени 2025 року, більш точної дати встановити не вдалося, ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , маючи протиправний умисел, спрямований на незаконне виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, не маючи відповідних дозволів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, зірвав декілька рослин конопель, які вирощував на території свого домоволодіння, переніс їх до будинку, висушив, зірвав насіння та перетер листя, виготовивши наркотичний засіб канабіс, обіг якого обмежено. Виготовлений канабіс ОСОБА_4 зберігав для власного вживання в будинку за вказаною адресою. Під час обшуку 19.09.2025 з 14:34 по 15:10 було виявлено та вилучено речовину рослинного походження зеленого кольору та верхівки, які, згідно з висновком експертизи, є канабісом масою 7,010 г та 36,2 г у перерахунку на суху речовину, загальною масою 43,210 г, які, відповідно до висновку експерта № СЕ-19/117-25/20959-НЗПРАП від 23.09.2025, наркотичним засобом, обіг якого обмежено канабіс.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинених інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю та показав, що у встановлений судом спосіб, час і місці здійснив зазначені кримінальні правопорушення. Обвинувачений ОСОБА_4 не оспорював фактичних обставин та доказів по справі.

Відповідно до частини третьої статті 349 КПК України, враховуючи повне визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 , думки прокурора, обвинуваченого, який пояснив, що бажає закінчити судовий розгляд без дослідження доказів, що містяться в матеріалах справи в частині підтвердження фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, судом визнано недоцільним дослідження вказаних доказів. У суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін кримінального провадження.

Суд, користуючись правом, наданим частиною третьою статті 349 КПК України та відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, матеріалів з приводу речових доказів, процесуальних витрат та допитом обвинуваченого ОСОБА_4 . Учасникам судового провадження роз`яснено, що обставини, які вони визнали, та ніким не оспорюються, не можуть бути оскаржені в апеляційному порядку.

За визнаними обставинами, оцінюючи показання обвинуваченого з точки зору належності, допустимості, достовірності та їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що вони вказують на те, що ОСОБА_4 усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав їх суспільно небезпечні наслідки та бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом та вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 309 КК України, а саме незаконне виготовлення та зберігання наркотичного засобу без мети збуту та ч. 1 ст. 310 КК України, а саме незаконний посів та вирощування конопель у кількості від 38 рослин. Наявність складу інкримінованих ОСОБА_4 кримінальних правопорушень доведена згідно з критерієм «поза розумним сумнівом».

З урахуванням викладеного, діяння обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 309 КК України як незаконне виготовлення та зберігання наркотичного засобу без мети збуту та за ч. 1 ст. 310 КК України як незаконний посів та вирощування конопель у кількості від 10 до 50 рослин.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Дотримання загальних засад призначення покарання є гарантією обрання винуватій особі необхідного й достатнього заходу примусу, який би ґрунтувався на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяв би досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства.

Вирішуючи питання про обрання обвинуваченому міри покарання, суд керується положеннями ст. 50 КК України, за якими покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставинами, які пом`якшують покарання (ст. 66 КК України), є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання (ст. 67 КК України), не виявлено.

При обранні міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, які відносяться до кримінальних проступків, особу обвинуваченого, який має судимості, що свідчить про його схильність до протиправної поведінки, його сімейний стан (неодружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей), не працевлаштований, не перебуває на обліку у лікаря-психіатра, ні у лікаря-нарколога, наявність обставин, що пом`якшують покарання, обставини, що обтяжують покарання, повне визнання обвинуваченим своєї вини та його процесуальну поведінку під час судового розгляду справи.

Виходячи із загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, враховуючи наведені вище характеризуючі дані обвинуваченого, суд вважає, що для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, необхідним і достатнім є покарання в межах санкцій ч. 1 ст. 309 КК України та ч. 1 ст. 310 КК України у виді пробаційного нагляду з покладенням на нього відповідних обов`язків, передбачених ч. 2 ст. 59-1 КК України, оскільки призначення штрафу буде надто м`яким покаранням та, враховуючи те, що обвинувачений є безробітним, призначення цього виду покарання є недоцільним, як і призначення виправних робіт. Обмеження волі, на переконання суду, буде надто суворим покаранням, враховуючи щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. На підставі ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень необхідно визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Тільки таке покарання, з урахуванням конкретних обставин вчинення кримінального правопорушення, відповідатиме принципу індивідуалізації покарання та буде достатнім для виправлення обвинуваченого.

Підстав для застосування положень статей 69 та 69-1 КК України суд не знаходить.

Цивільний позов у справі відсутній.

Питання щодо речових доказів у даному кримінальному провадженні вирішено у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у справі підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави в порядку ст. 124 КПК України. Згідно із долученими до справи матеріалами, у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 було проведено експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, вартість яких, за довідкою про витрати на проведення експертизи, становить 5 348 грн 40 коп.

З урахуванням процесуальної поведінки обвинуваченого, суд не вбачає підстав для застосування до нього запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст. 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 310 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання:

-за ч. 1 ст. 309 КК України у виді пробаційного нагляду на строк два роки;

-за ч. 1 ст. 310 КК України у виді пробаційного нагляду на строк один рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді пробаційного нагляду на строк два роки.

На підставі ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням експертизи, в сумі 5 348 (п`ять тисяч триста сорок вісім) грн 40 (сорок) коп.

Речові докази у справі: екстракт на фрагменті фольги та пристрій для куріння, наркотичний засіб канабіс масою 43,210 г, рослини роду конопель у кількості 38 штук, які зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів ВП № 2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області, знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Горішньоплавнівський міський суд Полтавської області, а обвинуваченим у той же строк з моменту його отримання.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Обвинуваченому роз`яснюється право подати клопотання про помилування, а також роз`яснюється учасникам кримінального провадження право ознайомитись із журналом судового засідання та подавати на них зауваження.

Суддя ОСОБА_1