печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві судове провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 , яка подано в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність Головного слідчого управління Національної поліції України, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна під час проведення обшуку в рамках здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001435 від 19.07.2024, -

В С Т А Н О В И В :

04.09.2025 у провадження Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , яка подано в інтересах ОСОБА_4 , що передана слідчому судді ОСОБА_1 10.09.2025, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна під час проведення обшуку в рамках здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001435 від 19.07.2024.

В обґрунтування доводів та вимог скарги зазначено, що 17.07.2025, на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва слідчими Головного слідчого управління Національної поліції України проведено обшук в автомобілі Lexus LX450D, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , що на праві власності належить ОСОБА_4 , під час якого було вилучено вказаний автомобіль.

Власник вилученого майна вважає, що воно має статус тимчасово вилученого майна, оскільки не має відношення до жодної протиправної діяльності та в подальшому на нього не було накладено арешт, а відтак вилучене майно підлягає поверненню його законному володільцю.

Адвокат направив до суду заяву про проведення судового засідання у його відсутність, вимоги підтримав та просив задовольнити.

Слідчий та/або прокурор у судове засідання не з`явився, про розгляд скарги повідомлений належним чином.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

За вказаних обставин, слідчим суддею з метою забезпечення дотримання розумних строків розгляду скарги, визнано можливим її розгляд у відсутність особи, якою подано скаргу та слідчого, при цьому слідчим суддею враховано положення ст.ст. 26, 306 КПК України.

Вивчивши скаргу, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

За своїм змістом подана скарга направлена на повернення вилученого майна у ході проведеного обшуку, через призму оскарження бездіяльності прокурора/слідчого.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України розслідується кримінальне провадження № 0001435 від 19.07.2024 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189 та ч. 3 ст. 255-1 КК України.

Адвокат зазначає, що 11.07.2025 ухвалою Печерського районного суду м. Києва надано старшому слідчому в ОВС Головного слідчого управління НП України капітану поліції ОСОБА_5 , іншим слідчим групи слідчих, а також прокурорам групи прокурорів у кримінальному проваджені № 0001435 від 19.07.2024 дозвіл на обшук автомобіля Lexus LX450D, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , що на праві власності належить ОСОБА_4 та яким корстується ОСОБА_6 , з метою відшукання:

- чорнових записів, записників, блокнотів та документів із записами, щодо здійснення злочинної діяльності, що пов`язана із вимаганням грошових коштів та встановленням і поширенням злочинного впливу; договорів та/або заяв взяття в оренду банківських скриньок; банківських карток; сім-карт; тримачів для сім-карт; стартових пакетів; квитанцій, рахунків, платіжних доручень, інших документів, підтверджуючих перекази грошових коштів; розписки про отримання грошових коштів;

- комп`ютерної техніки (ноутбуків, електронно-обчислювальних машин, моноблоків, бездротових жорстких дисків); носіїв інформації (флеш-накопичувачів, CD-DVD дисків, жорстких дисків, магнітних, оптичних та електронних носіїв інформації); мобільних терміналів (мобільних телефонів); планшетів; серверів - шляхом зняття інформації. В задоволенні решти вимог клопотання - відмовлено.

17.07.2025, на підставі ухвали слідчого судді від 11.07.2025 проведено обшук автомобіля Lexus LX450D, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , що на праві власності належить ОСОБА_4 та вилучено вказаний автомобіль.

Частиною 2 статті 168 КПК України визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Разом з цим, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.

Слідчий суддя при вирішенні даної скарги, враховує, приписи статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно зі ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржено неповернення тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які слідчий, прокурор зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.

Так, статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

За вказаних обставин, слід дійти висновку, що особі, за скаргою якої здійснюється судове провадження, процесуальним законодавством надаються не лише права, а і покладаються обов`язки, тобто обов`язок доказування обставин, на які посилається заявник, покладається саме на нього.

При дослідженні слідчим суддею матеріалів скарги встановлено, що доказів в обґрунтування слідчому судді не надано, оскільки сторона заявника при зверненні до суду не надала ухвали про обшук в повному обсязі, а було надано виключно перший аркуш, що позбавляє слідчого суддю дати належну оцінку доводам викладеним у скарзі, як і не надано актуальної інформації щодо звернення сторони обвинувачення до суду з клопотання про арешт вилученого майна.

На підставі викладеного, враховуючи ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя приходить до висновку про не доведення та безпідставність вимог скарги, так як заявником не доведено обставин викладених у скарзі, а відтак у задоволенні вимог, слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 2, 22, 98, 100, 169-170, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , яка подано в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність Головного слідчого управління Національної поліції України, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна під час проведення обшуку в рамках здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001435 від 19.07.2024.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1