Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/9701/25
Номер провадження 1-кс/711/2464/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2025 року

м.Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

підозрюваного - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Придніпровського районного суду м. Черкаси клопотання старшого слідчого в ОВС ВРЗЗКС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу протидії порушенням прав людини у правоохоронній та пенітенціарній сферах Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000019 від 13.02.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3, 4 ст.190 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Калинівка, Калинівського району, Вінницької області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.3 ст.190КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в ОВС ВРЗЗКС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , звернулася до слідчого судді з клопотанням в якому просить застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування, а саме до 14.11.2025, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає у забороні підозрюваному залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , цілодобово, з покладенням відповідно до вимог ч.5 ст.194 КПК України наступних обов`язків на підозрюваного: прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора або суду за першим викликом; не відлучатися із с. Лемешівка, Хмільницького району, Вінницької області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, реєстрації та роботи; утримуватися від спілкування в будь-якій формі (особисто, через знайомих, шляхом телефонного зв`язку чи через мережу інтернет тощо) з потерпілими та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні, крім випадків необхідності такого спілкування безпосередньо в ході проведення слідчих чи процесуальних дій за їх участі, а також участі ОСОБА_6 у присутності слідчого чи прокурора; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) та інші документи, що дають право на виїзд за кордон України; носити електронний засіб контролю.

Клопотання обґрунтовує тим, що в період часу з вересня 2024 року по грудень 2024 року ОСОБА_6 , діючи умисно, цілеспрямовано, з корисливих мотивів, за попередньою змовою із групою осіб в умовах воєнного стану, а саме: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який відбуває покарання в ДУ «Старобабанівської виправна колонія (№92)» (далі СВК №92), розташованої за адресою: вул. Шевченка, 110, с. Старі Бабани, Уманського району, Черкаської області, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , заволодів чужим майном, шляхом обману, а саме грошовими коштами громадян, під приводом необхідності великої суми грошей на лікування ОСОБА_7 , який начебто отримав поранення, перебуваючи в зоні бойових дій, шляхом знайомства з потерпілими в соціальних мережах.

Так, ОСОБА_7 приблизно у вересні 2024 року в соціальній мережі «Фейсбук», використовуючи власні мобільні телефони з ІМЕІ: НОМЕР_1 за № НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 здійснив знайомство із ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка являється військовослужбовцем ВЧ НОМЕР_5 та яка користується мобільним телефоном НОМЕР_6 умисно з метою введення її в оману та заволодіння її грошовими коштами, повідомив останній неправдиві факти про себе.

Користуючись тим, що ОСОБА_10 не знає та не може перевірити достовірність наданих їй ОСОБА_7 неправдивих фактів, умисно шляхом обману запевнив останню в дійсності щодо його перебування в статусі військовослужбовця та проходженням ним служби в Збройних Силах України та внаслідок чого отримав поранення в зоні бойових дій.

Також, ОСОБА_7 вже при довготривалому спілкуванні із ОСОБА_10 запевняв останню щодо своїх начебто намірів щодо одруження на ній та підготовці до весілля, чим вводив її в оману з метою заволодіння грошовими коштами.

Діючи умисно, з корисливих мотивів, групою осіб за попередньою змовою в умовах воєнного стану, з метою заволодіння грошовими коштами ОСОБА_10 , ОСОБА_7 домовившись з ОСОБА_6 , щодо здійснення останнім телефонних дзвінків потерпілій, в яких ОСОБА_6 представлявся братом ОСОБА_7 та умисно з метою введення в оману ОСОБА_10 повідомляв їй неправдиві факти про нього, стосовно проходження військової служби, отримання поранення в зоні бойових дій та про необхідність великої суми грошей на його лікування, а також підтверджував фіктивні наміри ОСОБА_7 стосовно одруження на потерпілій.

Разом з тим, ОСОБА_7 діючи умисно, з корисливих мотивів, групою осіб за попередньою змовою в умовах воєнного стану, з метою заволодіння грошовими коштами ОСОБА_10 , домовився із ОСОБА_8 , щоб остання будучи в складі даної групи, при спілкуванні із ОСОБА_10 , представляючись жінкою на ім`я ОСОБА_11 , тобто жінкою брата ОСОБА_7 підтверджувала неправдиву інформацію про ОСОБА_7 стосовно його псевдо військової служби, отримання поранення в зоні бойових дій, потреби його лікування та особистій потребі у грошових коштах на проживання, так як на утриманні має неповнолітніх дітей.

В подальшому, ОСОБА_7 діючи умисно, з корисливих мотивів, групою осіб за попередньою змовою в умовах воєнного стану, з метою заволодіння грошовими коштами ОСОБА_10 та для підтримки легенди, домовився з ОСОБА_9 , щоб останній у телефонних розмовах з потерпілою представився товаришем по службі ОСОБА_7 та запевнив останню стосовно статусу та обставин потрапляння ОСОБА_7 в лікарню з подальшою необхідністю перерахуванням грошових коштів на лікування на його карту, чим вводив останню в оману.

ОСОБА_10 будучи введеною в оману та впевненою в правомірності і доброчесності намірів та дій ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в період часу з вересня 2024 року по грудень 2024 року з власних банківських карток АТ КБ «ПРИВАТБАНК» НОМЕР_7 та НОМЕР_8 перерахувала грошові кошти в загальній сумі 250 000 гривень на банківські картки АТ «Ощадбанк» НОМЕР_9 , відкриту на ім`я ОСОБА_8 , АТ «Ощадбанк» НОМЕР_10 , НОМЕР_11 ; АТ «А-Банк» (АТ Акцент-Банк) НОМЕР_12 , НОМЕР_13 ; АТ «ТАСКОМБАНК» НОМЕР_14 .

В подальшому ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 виконавши усі дії, які вважали необхідними для доведення кримінальних правопорушень до кінця, заволодівши грошовими коштами, що належать ОСОБА_10 привласнили їх собі, розпорядившись ними на власний розсуд, чим завдали потерпілій матеріальну шкоду на вище вказану суму.

Він, же повторно, діючи умисно, з корисливих мотивів за попередньою змовою із групою осіб в умовах воєнного стану домовившись із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який відбуває покарання в ДУ «СВК №92», ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , заволодіти чужим майном, шляхом обману, а саме грошовими коштами громадян, під приводом того, що ОСОБА_7 являється військовослужбовцем, перебуває в зоні бойових дій, отримав поранення та на його лікування необхідна велика сума грошей.

Так, ОСОБА_7 приблизно у грудні 2024 року в соціальній мережі «Фейсбук», використовуючи власні мобільні телефони з ІМЕІ: НОМЕР_1 за № НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 познайомився із ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка являється військовослужбовцем ВЧ НОМЕР_15 та яка користується мобільним телефоном за № НОМЕР_16 , НОМЕР_17 , умисно повідомив останній неправдиві факти про себе.

ОСОБА_7 , скористався тим, що ОСОБА_13 не знає та не може перевірити достовірність наданих їй фактів, умисно шляхом обману запевнив останню в дійсності його перебування в статусі військовослужбовця та проходженням ним служби в Збройних Силах України, і внаслідок чого отримав поранення в зоні бойових дій.

Зокрема, ОСОБА_7 вже при довготривалому спілкуванні із ОСОБА_13 запевняв останню щодо своїх начебто намірів щодо одруження на останній та підготовці до весілля, чим вводив її в оману з метою заволодіння грошовими коштами.

ОСОБА_7 діючи умисно, з корисливих мотивів за попередньою змовою з ОСОБА_6 , в умовах воєнного стану, маючи умисел на заволодіння грошових коштів ОСОБА_13 , домовився з останнім, щоб той при спілкуванні з потерпілою по телефону, будучи у складі даної групи, представлявся його братом та підтвердив факт служби ОСОБА_7 у Збройних силах України, отримання ним поранення в зоні бойових дій, необхідності великої суми грошових коштів та в правдивих намірах ОСОБА_7 щодо весілля на останній.

Також, ОСОБА_7 діючи умисно, з корисливих мотивів, групою осіб за попередньою змовою в умовах воєнного стану, з метою заволодіння грошовими коштами ОСОБА_13 домовився з ОСОБА_8 , щоб остання будучи в складі даної групи, при спілкуванні з ОСОБА_13 , представляючись жінкою на ім`я ОСОБА_11 , тобто жінкою брата ОСОБА_7 - ОСОБА_6 , підтверджувала неправдиву інформацію, що ОСОБА_7 дійсно являється військовослужбовцем та потребує лікування, зокрема вона особисто потребує грошових коштів на проживання, так як на утриманні має неповнолітніх дітей.

В подальшому, продовжуючи протиправні діяння, скеровані на заволодіння грошових коштів, та для підтримки легенди, що ОСОБА_7 дійсно являється військовослужбовцем та отримав поранення в зоні бойових дій, останній діючи умисно, з корисливих мотивів, групою осіб за попередньою змовою в умовах воєнного стану, з метою заволодіння грошовими коштами ОСОБА_13 домовився з ОСОБА_9 , про те щоб він при спілкуванні з останньою по телефону представлявся товаришем по службі на псевдонім « ОСОБА_14 », та запевнив її стосовно статусу та обставин перебування ОСОБА_7 в лікарні з подальшою необхідністю перерахуванням грошових коштів на лікування останнього на його банківську карту.

ОСОБА_13 будучи введеною в оману та впевненою в правомірності і доброчесності намірів та дій ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в період часу з грудня 2024 року по травень 2025 року з власних банківських карток АТ «ПУМБ» НОМЕР_18 та АТ «УКРСИББАНК» НОМЕР_19 перерахувала грошові кошти в загальній сумі 250 000 гривень на банківські картки АТ «Ощадбанк» НОМЕР_9 , відкриту на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка надала всім учасникам групи доступ до неї, АТ «Ощадбанк» НОМЕР_20 ; АТ КБ «ПРИВАТБАНК» НОМЕР_21 , НОМЕР_22 , НОМЕР_23 , НОМЕР_24 та рахунок НОМЕР_25 ; АТ «Альянс Банк» НОМЕР_26 ; АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" НОМЕР_27 , НОМЕР_28 , НОМЕР_29 , НОМЕР_30 , НОМЕР_31 , НОМЕР_32 , НОМЕР_33 та рахунок НОМЕР_34 , відкритого на ім`я ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та до якого останній надав доступу всім співучасниками групи для вчинення протиправних дій, з метою заволодіння грошовими коштами потерпілих.

В подальшому ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 виконавши усі дії, які вважали необхідними для доведення кримінальних правопорушень до кінця, заволодівши грошовими коштами, що належать ОСОБА_13 привласнили собі, розпорядившись ними на власний розсуд, чим завдали потерпілій матеріальну шкоду на вище вказану суму.

14.08.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.3 ст.190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене групою осіб, за попередньою змовою групою осіб в умовах воєнного стану, що завдало значної шкоди потерпілому.

Причетність ОСОБА_6 до вчинення зазначених кримінальних правопорушень підтверджується даними показами потерпілої ОСОБА_10 від 25.06.2025, показами потерпілої ОСОБА_13 від 07.07.2025, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілої ОСОБА_10 від 04.07.2025, 23.07.2025, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілої ОСОБА_13 від 04.07.2025, показами потерпілого ОСОБА_15 від 01.08.2025, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_15 від 01.08.2025, протоколами проведених негласних (слідчих) розшукових дій та іншими доказами в сукупності.

18.08.2025 слідчим суддею Придніпровського районного суду м. Черкаси підозрюваному ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строком до 14.10.2025, який полягає у забороні підозрюваному залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , цілодобово, в межах строку досудового розслідування, а саме до 14.10.2025, з покладенням відповідно до вимог ч.5 ст.194 КПК України наступних обов`язків на підозрюваного: прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора або суду за першим викликом; не відлучатися із с. Лемешівка, Хмільницького району, Вінницької області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, реєстрації та роботи; утримуватися від спілкування в будь-якій формі (особисто, через знайомих, шляхом телефонного зв`язку чи через мережу інтернет тощо) з потерпілими та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні, крім випадків необхідності такого спілкування безпосередньо в ході проведення слідчих чи процесуальних дій за їх участі, а також участі ОСОБА_6 у присутності слідчого чи прокурора; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) та інші документи, що дають право на виїзд за кордон України.

10.10.2025 заступником керівника Черкаської обласної прокуратури строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000019 від 13.02.2025 продовжено до трьох місяців, тобто до 14.11.2025.

14.10.2025 слідчим суддею Придніпровського районного суду призначене засідання щодо продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, на яке ОСОБА_6 , будучи підозрюваним отримав клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з додатками 13.10.2025 в зазначений час та дату не явився, причини неявки не повідомив, що свідчить про його негативну процесуальну поведінки та не виконання покладених на нього обов`язків, згідно вимог ч.5 ст.194 КПК України, покладених на нього ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18.08.2025.

Санкцією ч.3 ст.190 КК України передбачено покарання у вигляді штрафу від чотирьох тисяч до восьми тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк від трьох до п`яти років.

Згідно з ч.ч.1-2 ст.181 КПК України запобіжний захід у виді домашнього арешту полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби, і може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Підставою застосування запобіжного заходу за ч.2 ст.177 КПК України є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

В ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України.

Так, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.28, ч.3 ст.190 КК України, тобто нетяжких злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 5 років, тому враховуючи тяжкість покарання, існує обґрунтований ризик, що він з метою ухилення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органу досудового розслідування, що вказує на ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

До того ж, на цей час, в ході досудового розслідування не встановлено та не допитано всіх потерпілих, свідків, у зв`язку з чим ОСОБА_6 перебуваючи на волі, матиме змогу контактувати з ними та незаконно впливати на них. Також, ОСОБА_6 зможе незаконно впливати на потерпілих у даному кримінальному провадженні, шляхом погроз, вмовлянь, підкупу, схиляючи до дачі завідомо неправдивих показань та вживати заходів, спрямованих на унеможливлення здобуття органом досудового розслідування інших фактичних даних, необхідних для повного, всебічного та об`єктивного розслідування кримінального правопорушення, що вказує на наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

Окрім цього, враховуючи те, що на цей час не встановлено вичерпного кола осіб, причетних до кримінального правопорушення, у якому ОСОБА_6 повідомлено про підозру, перебуваючи на волі він матиме можливість спілкуватись з такими особами, чим буде перешкоджати встановленню всіх обставин злочину та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що вказує на наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Виходячи з усього вище перерахованого, орган досудового розслідування приходить до висновку, що жоден із м`якіших запобіжних заходів не здатен забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків.

Вказані вище обставини свідчать про недостатність застосування найбільш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Особиста порука також не може бути застосована до підозрюваного, оскільки не надійшло звернень від осіб, які б заслуговували на довіру, про те, що вони можуть поручитись за підозрюваного.

Відповідно до ч.6 ст.181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Заявлені вище ризики, передбачені ст.177 КПК України, на цей час не зменшилися.

На підставі вищевикладеного, сторона обвинувачення вважає за необхідне застосувати запобіжний захід відносно ОСОБА_6 у виді цілодобового домашнього арешту, оскільки лише такий запобіжний захід належним чином попередить настання перерахованих вище ризиків та забезпечення належне виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем несення служби.

Слідчий ОСОБА_4 підтримала клопотання. Додала, що підозрюваний наразі проходить військову службу у ВЧ НОМЕР_35 , тому просить задовольнити клопотання, застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем несення служби.

Підозрюваний ОСОБА_6 повідомив, що дійсно служить та не заперечив щодо вказаного клопотання.

Адвокат ОСОБА_5 не заперечив щодо задоволення клопотання.

Представник ВЧ № НОМЕР_35 - ОСОБА_16 повідомив, що ОСОБА_6 відбуває службу у ВЧ НОМЕР_35 за адресою: АДРЕСА_3 . Військова частина не заперечує щодо відбування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на її території, та буде сприяти цьому.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши копії матеріалів, якими сторона обвинувачення обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Положення ст.181 КПК України передбачають, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України "метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Виходячи зі змісту зазначених норм вбачається, що виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а застосування таких заходів завжди пов`язане з необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Встановлено, що органом досудового розслідування розслідується кримінальне провадження №0000019 від 13.02.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3, 4 ст.190 КК України.

14.08.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.3 ст.190 КК України.

18.08.2025 слідчим суддею Придніпровського районного суду м. Черкаси підозрюваному ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строком до 14.10.2025, який полягає у забороні підозрюваному залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , цілодобово, в межах строку досудового розслідування, а саме до 14.10.2025, з покладенням відповідно до вимог ч.5 ст.194 КПК України наступних обов`язків на підозрюваного: прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора або суду за першим викликом; не відлучатися із с. Лемешівка, Хмільницького району, Вінницької області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, реєстрації та роботи; утримуватися від спілкування в будь-якій формі (особисто, через знайомих, шляхом телефонного зв`язку чи через мережу інтернет тощо) з потерпілими та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні, крім випадків необхідності такого спілкування безпосередньо в ході проведення слідчих чи процесуальних дій за їх участі, а також участі ОСОБА_6 у присутності слідчого чи прокурора; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) та інші документи, що дають право на виїзд за кордон України.

10.10.2025 заступником керівника Черкаської обласної прокуратури строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000019 від 13.02.2025 продовжено до трьох місяців, тобто до 14.11.2025.

14.10.2025 слідчим суддею Придніпровського районного суду призначене засідання щодо продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, на яке ОСОБА_6 , будучи підозрюваним отримав клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з додатками 13.10.2025 в зазначений час та дату не явився, причини неявки не повідомив, що свідчить про його негативну процесуальну поведінки та не виконання покладених на нього обов`язків, згідно вимог ч.5 ст.194 КПК України, покладених на нього ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18.08.2025.

Наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: даними показами потерпілої ОСОБА_10 від 25.06.2025, показами потерпілої ОСОБА_13 від 07.07.2025, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілої ОСОБА_10 від 04.07.2025, 23.07.2025, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілої ОСОБА_13 від 04.07.2025, показами потерпілого ОСОБА_15 від 01.08.2025, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_15 від 01.08.2025, протоколами проведених негласних (слідчих) розшукових дій та іншими доказами в сукупності.

На думку слідчого судді, наведені в клопотанні обставини в сукупності та додані до нього матеріали кримінального провадження, якими обґрунтовані доводи клопотання, дають підстави вважати, що підозра у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.3 ст.190 КК України є обґрунтованою. При цьому слідчий суддя враховує усталену практику ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86), згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).

Разом з тим, слід наголосити, що слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

Щодо доводів сторони обвинувачення про існування ризиків, визначених п.п.1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, які дають підстави для обрання запобіжного заходу підозрюваному, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Так, існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховування від правосуддя, слідчий суддя оцінює через призму обставин цього кримінального правопорушення та приходить до висновку, що ризик переховування є актуальним, зважаючи на тяжкість ймовірного покарання, що загрожує у разі визнання ОСОБА_6 винуватим у вчиненні інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушень.

Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів слідства та суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Таким чином, слідчий суддя погоджується з доводами слідчого та прокурора щодо наявності ризику переховування підозрюваним ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та суду, з огляду на встановлені в судовому засіданні обставини.

При встановленні наявності ризику впливу на потерпілих та свідків, слідчий суддя враховує, що на цей час, в ході досудового розслідування не встановлено та не допитано всіх потерпілих, свідків, у зв`язку з чим ОСОБА_6 перебуваючи на волі, матиме змогу контактувати з ними та незаконно впливати на них шляхом погроз, вмовлянь, підкупу, схиляючи до дачі завідомо неправдивих показань та вживати заходів, спрямованих на унеможливлення здобуття органом досудового розслідування інших фактичних даних, необхідних для повного, всебічного та об`єктивного розслідування кримінального правопорушення, що вказує на наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

Разом з тим, при встановленні наявності ризику впливу на свідків, експерта, слідчий суддя враховує встановлену кримінальним процесуальним законодавством процедуру отримання показань на стадії судового розгляду, відповідно до яких, свідки допитуються безпосередньо в судовому засіданні. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

Отже зазначений ризик існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від потерпілих та свідків, та дослідження їх судом.

Крім того, слідчий суддя вважає встановленим та доведеним існування ризику, передбаченого п.4 ч.1 ст.177 КПК України, так як на цей час не встановлено вичерпного кола осіб, причетних до кримінального правопорушення, у якому ОСОБА_6 повідомлено про підозру, тому перебуваючи на волі він матиме можливість спілкуватись з такими особами, чим буде перешкоджати встановленню всіх обставин злочину та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності підстав, зазначених ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами доказів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, які зазначені в ст.178 КПК України.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Відповідно до ч.6 ст.194 КПК України обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Отже, підставою для застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, які дають достатньо підстав вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п.1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України.

Таким чином, враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність усіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, що застосування запобіжного заходу у відношенні підозрюваного ОСОБА_6 у виді домашнього арешту відповідає конкретній меті, визначеній у КПК України, та застосовується за наявності підстав, передбачених КПК України, є необхідним та достатнім для запобігання існуючим ризикам і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, у зв`язку з чим вважає, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

Разом з тим, слід належно врахувати особу підозрюваного, вік та соціальні зв`язки, також варто звернути на те, що підозрюваний ОСОБА_6 зарахований до списків особистого складу військової частини НОМЕР_35 , тому слідчий суддя приходить до висновку, що уникнення ризиків можливе при задоволенні застосування даного виду запобіжного заходу.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши йому залишати межі військової частини НОМЕР_35 за адресою: АДРЕСА_3 , цілодобово в межах строку досудового розслідування, тобто до 14.11.2025, включно, з покладенням обов`язків визначених ч.5 ст.194 КПК України, необхідність яких була доведена прокурором, та які будуть пропорційними, помірними та такими, що не становитимуть надмірний тягар для підозрюваного, тобто не суперечитимуть п.2 ч.3 ст.132 КПК України та правовій позиції ЄСПЛ, викладеної у рішеннях «Бакланов проти росії» (рішення від 09 червня 2005 року), «Фрізен проти росії» (рішення від 24 березня 2005 року) та «Ізмайлов проти Росії» (рішення від 16 жовтня 2008 року), оскільки саме такий запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, визначених частиною 5 ст.194 КПК України та який в повній мірі забезпечить запобіганню ризикам, передбачених п.п.1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178, 181, 186, 193-194, 196, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС ВРЗЗКС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу протидії порушенням прав людини у правоохоронній та пенітенціарній сферах Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000019 від 13.02.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3, 4 ст.190 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає у забороні підозрюваному залишати межі військової частини НОМЕР_35 за адресою: АДРЕСА_3 , цілодобово в межах строку досудового розслідування, тобто до 14.11.2025, включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, та зобов`язати:

- прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора або суду за першим викликом;

- не відлучатися із військової частини НОМЕР_35 за адресою: АДРЕСА_3 без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- утримуватися від спілкування в будь-якій формі (особисто, через знайомих, шляхом телефонного зв`язку чи через мережу інтернет тощо) з потерпілими та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні, крім випадків необхідності такого спілкування безпосередньо в ході проведення слідчих чи процесуальних дій за їх участі, а також участі ОСОБА_6 у присутності слідчого чи прокурора.

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) та інші документи, що дають право на виїзд за кордон України.

Роз`яснити, що обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 КПК України, покладені на підозрюваного, в межах строку досудового розслідування, тобто до 14 листопада 2025 року, включно. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, у тому числі продовженого, на який на підозрюваного були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

При цьому, слідчий суддя зазначає, що залишення підозрюваним місця свого перебування у встановлений слідчим суддею час, не є порушенням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, у випадку отримання невідкладної медичної допомоги, евакуації населення, рятування життя та здоров`я в умовах воєнного стану.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції, з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися на територію військової частини, під арештом в якій він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього зобов`язань.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід.

Визначити строк дії ухвали до 14.11.2025, включно.

Копію даної ухвали вручити підозрюваному, захиснику, прокурору та слідчому.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі її оскарження, після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали складено та проголошено 22.10.2025.

Слідчий суддя: ОСОБА_1