Справа № 570/895/24
номер провадження 1-кп/570/85/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2025 року м. Рівне

Рівненський районний суд Рівненської області в особі судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області кримінальне провадження №0000028 від 31.01.2024 р. щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродж., реєстр. та прож. АДРЕСА_1 , із професійно-технічною освітою, непрацюючого, не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України,

в с т а н о в и в :

30 січня 2024 року близько 18 год. 40 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи у громадському місці, а саме на сходах магазину «Тріо» за адресою: вул. Промислова, буд. 3, с. Великий Олексин, Рівненського району Рівненської області, у присутності інших людей, маючи умисел на грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, яка виразилася в демонстративній зневазі до існуючих у суспільстві загальноприйнятих правил поведінки і норм моральності, протиставляючи себе суспільству, розуміючи протиправність своїх дій і їх вчинення у громадському місці, умисно наніс ОСОБА_5 один удар кулаком правої руки в область обличчя, від якого останній впав спиною на землю та в подальшому продовжуючи свій злочинний умисел об`єднаний єдиними діями, ОСОБА_7 підійшов і нахилився над потерпілим та наніс йому близько вісімнадцять ударів кулаком правої руки в область обличчя, в результаті чого заподіяв ОСОБА_5 тілесні ушкодження, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, чим грубо порушив громадський порядок, зокрема нормальний уклад життя та спокій потерпілого та завдав потерпілому фізичної шкоди.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_7 повністю визнав свою вину у вчиненні зазначеного кримінального проступку, та пояснив, що дійсно за вказаних обставин в громадському місці, завдав потерпілому ОСОБА_5 фізичної шкоди (удари кулаками в обличчя). Зазначив також, що вказаній події передували ситуації, за яких потерпілий створював конфліктні ситуації з ним (обвинуваченим) в присутності інших осіб, звертаючись некоректно та нетактовно, стверджуючи що той ( ОСОБА_7 ) не так ходить по дорозі. Також зазначив що в момент нанасення ним тілесних ушкоджень потерпілому інших осіб біля магазину не було, а після цього він звернувся до продавців, які перебували всередині в приміщенні магазину, щоб ті викликали швидку медичну допомогу та поліцію. Цивільний позов визнав частково, а саме матеріальну шкоду на лікування в сумі 1 тис. 773 грн. та моральну шкоду в сумі 5 тис. грн. У вчиненому щиро розкаявся.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні своїми поясненнями підтведив заподіяння йому тілесних ушкоджень ОСОБА_7 . Зазначив, що незадовго до вказаної події він, будучи незадоволеним (як водій ТЗ) способом руху ОСОБА_7 (як пішохода) по автодорозі, зробив зауваження ОСОБА_7 з цього приводу. Також зазначив, що запідяна шкода йому не відшкодована. Зауважив, що внаслідок події він отримав також ушкодження спини, що не відображені у судово-медичній експертизі. витрати на лікування такого ушкодження зазначено у вимогах цивільного позову. Крім того було пошкоджено його мобільний телефон, що потребує ремонту на суму 1 тис. 300 грн. Вказаний телефон під час досудового розслідування він для огляду слідчим не надавав, однак такі витрати включає до вимог цивільного позову. Він хоча й пробачив обвинуваченого, але просив суворо його покарати. Поданий цивільний позов підтримав в повному обсязі.

Крім повного визнання вини обвинуваченим, його винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується також наступними доказами.

З висновку судово-медичної експертизи № 140 від 20.02.2024 р. (а.с. к.п. 33-34) вбачається, що у гр. ОСОБА_5 було виявлено ушкодження у вигляді: відкритого уламкового перелому кісток носа зі зміщенням; забійні рани м`яких тканин обличчя параорбітальною гематомою справа, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Із відеоматеріалів від 30.01.2024 р. зафіксованих камерою спостереження, встановленою над входом до згаданого магазину «Тріо» за адресою: вул. Промислова, буд. 3, с. Великий Олексин, Рівненського району Рівненської області підтверджуються зазначені обставини вказаної події, а саме нанесення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень ОСОБА_5 неподалік від входу до магазину (а.с. к.п. 71 - диск).

Про дослідження інших доказів, щодо обставин справи сторони не зверталися, на їх дослідженні не наполягали. Тому, такі докази суд не досліджує, із урахуванням вимог ст. 22, 26 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), щодо змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, також диспозитивності.

З`ясувавши обставини справи, із урахуванням наведеного, оцінюючи дослідженні докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні повністю доведена. Дії обвинуваченого ОСОБА_7 підпадають під ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, а саме: хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Щире каяття у даному випадку прослідковується у підсудного, із урахуванням того, що він повністю визнав свою винуватість не лише формально, але й висловлював щирі вибачення та співчуття потерпілому, всіляко намагаючись відшкодувати заподіяну ним шкоду, та визнав, хоча й частково, цивільний позов.

Також у даному випадку викривальні покази підсудного, надані ним в суді вказують, що він в повній мірі намагався сприяти встановленню усіх обставини події та розкриттю злочину. Певні розбіжності у його поясненнях та поясненнях потерпілого щодо причин та перебігу попрередніх між ними конфліктних ситуацій, за вказаних обставин справи, не є настільки суттєвими та критичними, для висновку про намагання ОСОБА_7 ввести слідсто та суд в оману.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

За місцем проживання обвинувачений характеризується посередньо.

Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме вчинено нетяжкий злочин. Враховується також і наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, із урахуванням особи винного, який характеризується позитивно, раніше не судимий. його сімейний стан, стан його здоров`я, те, що інвалідності не має, на обліку у лікрів нарколога та психіатра не перебуває, є працездатним, відсутність обтяжуючих покарання обставин, наведені обставини справи, настання наслідків у виді легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я для потерпілого, а також і ставлення винного до таких наслідків, із урахуванням позиції потерпілого, думки представника потерпілого, , доводів захисника та прокурора, у даному випадку суд вважає, що для виправлення та перевиховання ОСОБА_7 необхідно обрати покарання, передбачене санкцією статті, за якою він притягується до відповідальності у виді пробаційного нагляду на строк наближений до середнього, згідно ч. 1 ст. 296 КК, та із покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 59-1 КК.

Зазначається, що позиція потерпілих стосовно призначення покарання у справах цієї категорії не є обов`язковою для суду, однак вона ураховується в сукупності з обставинами, передбаченими ст. 65 КК, і не має над ними пріоритету. В судовому розгляді встановлено, що ОСОБА_7 раніше не судимий. Злочин, за який його засуджено, відноситься до категорії нетяжких, підсудний не має негативної характеристики, має міцні соціальні зв`язки, родину, обтяжуючі покарання обставини відсутні, як і будь-які негативні дані щодо поведінки обвинуваченого протягом часу з моменту вчиненого до дня ухвалення вироку, що не заперечується прокурором та зі сторони потерпілого. За таких обставин, на думку суду, щодо ОСОБА_7 можливо застосувати покарання без тримання особи в кримінально-виконавчих установах відкритого типу, а в умовах проживання з сім`єю та здійснення за ними контролю з боку органу пробації.

Саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення підсудним нового злочину, досягнення мети, визначеної ст. 50 КК. Зазначається, що справедливість покарання визначається з урахуванням інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, а також інших осіб з погляду підвищення рівня їх безпеки шляхом запобігання вчиненню нових злочинів і надання підстав правомірно очікувати відповідну протиправному діянню реакцію держави, що є важливим чинником юридичної захищеності людини. Залежно від конкретних обставин справи, особи засудженого, дій, за які його засуджено, наслідків протиправної діяльності суд вправі призначити такий вид та розмір покарання, який у конкретному випадку буде необхідним, достатнім, справедливим, слугуватиме перевихованню засудженої особи та відповідатиме кінцевій меті покарання в цілому. При прийнятті такого рішення, суд враховує, що через дотримання засад призначення покарання реалізуються принципи справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Заходи забезпечення кримінального провадження, запобіжні заходи не застосовувалися. Витрати на проведення експертиз відсутні. Питання щодо речових доказів вирішується судом у відповідності до ст. 100 КПК України.

Щодо цивільного позову. Позов потерпілого ОСОБА_5 про відшкодування 10 тис. 484 грн. 52 коп. матеріальної, 40 тис. грн. моральної шкоди та 8 тис. грн. витрат на правову допомогу - слід задовольнити частково. Дослідивши позовну заяву (а.с. 21-37), із урахуванням пояснень потерпілого, доводів його представника, досліджених доказів, беручи до уваги показання підсудного, звернення захисника, об`ґрунтування відзиву (а.с. 54-61), відповідно до положень ст. 124 КПК України, підлягають стягненню із підсудного на користь потерпілого ОСОБА_5 підтверджені документально (згідно наданої квитанції а.с. 27) витрати на лікування в сумі 1 тис. 773 грн. матеральної шкоди. Витрати на інші медикаменти не підлягають стягненню, оскільки відсутні відомості про їх призначення лікарем та прийом таких препепратів потерпілим, згідно епікризу (а.с. 25), та не надано до позову інші документи на підтвердження вказаної обставини. Витрати на ремонт телефона в сумі 1 тис. 300 грн. не підлягають стягненню, оскільки така обставина, як пошкодження телефона під час длосудового розслідування не встанволена та матеріалами кримінального провадження не підтверджується.

Розмір витрат на правову допомогу, які підлягають стягненню, у даному випадку із урахуванням співмірності зі складністю цієї справи, становить 5 тис. грн. (див. пост ККС ВС від 05.08.2020 р. справа № 753/10028/18).

В частині стягнення моральної шкоди. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої. У відповідності до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала.

Визначаючи розмір відшкодування, суд керується принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен призводити до її безпідставного збагачення (див. висновок Великої Палати ВС у постанові від 15 грудня 2020 року в справі № 752/17832/14-ц).

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 23 ЦК України, врахувуючи глибину душевних страждань, завданих особі, наявність перешкод у реалізації її життєвих планів, а також вимоги розумності та справедливості суд дійшов висновку про відшкодування моральної шкоди частково в розмірі 20 тис. грн.

Інші пред`явлені вимоги, а саме про стягнення із підсудного на користь потерпілого ОСОБА_5 неотриманої заробітної плати в сумі 5 тис. 485 грн. 50 коп. - залишити без розгляду. У даному випадку враховано положення ст. 128 КПК, відповідно до яких форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства. Оскільки провадження у справі за цивільним позовом відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК щодо надання суду відповідних розрахунків щодо суми позову. Тобто у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають їх розгляду по суті, але можуть бути усунуті в майбутньому. Надання із позовом довідки про доходи за останні 6 місяців до події (а.с. 26) не може замінити собою необхідність здійснення представником потерпілого відповідного та належного розрахунку щодо неотриманої заробітної плати і такий обов`язок щодо проведення та надання розрахунку не повинен перекладатися на суд, оскільки розгляд справи здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими Законом. Також звертається увага й на те, що для належного з`ясування обставин в межах такої вимоги позову необхідним є надання не лише довідки про доходи, але й інших відповідних документів про трудові відносини ОСОБА_5 як працівника із його роботодавцем.

Особа, цивільний позов якої в кримінальному провадженні залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. 368-370, 373-374 КПК України, суд

з а с у д и в:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 2 роки.

У відповідності до ст. 59-1 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; 4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Строк покарання ОСОБА_7 обраховувати з дня приведення вироку до виконання.

Роз`яснити, що ухилення засудженого від відбування покарання у виді пробаційного нагляду - карається обмеженням волі на строк до трьох років, згідно ч. 3 ст. 389 КК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, а також витрат на правову допомогу - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду у розмірі 1 тис. 773 грн., відшкодування моральної шкоди в розмірі 20 тис. грн., та витрати на правову допомогу в розмірі 5 тис. грн.

Вимоги цивільного позову про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 неотриманої заробітної плати - залишити без розгляду. Особа, цивільний позов якої в кримінальному провадженні залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

В решті позову відмовити.

Речові докази: DVD-R диск та копії медичних документів потерпілого - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Обмеження права оскарження даного вироку визначені ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1