Справа № 498/1171/25
Провадження № 1-кп/517/66/2025
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2025 року Захарівський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду с-щі Захарівка Одеської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000294 від 01 квітня 2025 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, українки, уродженки с. Новосавицьке Великомихайлівського району Одеської області, з загальною середньою освітою, працюючої технічним працівником у КУ «Новосавицький психо-неврологічний будинок-інтернат», проживаючої в АДРЕСА_1 , зареєстрованої в АДРЕСА_2 , раніше не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 332 ч.3 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_4 ,

сторони захисту:

обвинуваченої: ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченої: адвоката: ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

25 квітня 2025 року біля 16 години 00 хвилин за допомогою месенджеру в соціальній мережі «Фейсбук» ОСОБА_6 який проживає в Республіці Молдова (ПМР) зателефонував ОСОБА_3 та запропонував за грошову винагороду посприяти в організації незаконного перетину державного кордону України ОСОБА_7 , якого потрібно було забрати із залізничної станції Одеської залізниці «Веселий Кут», яка розташована в с Новоборисівка Роздільнянського району Одеської області та надати тимчасове місце для перебування останньому для його подальшої переправки через державний кордон України поза межами пунктів пропуску, на що ОСОБА_3 погодилась.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на сприяння у незаконному переправленню особи через державний кордон України поза пунктами пропуску за грошову винагороду, шляхом підшукування транспортного засобу для перевезення, а також надання місця тимчасового переховування особі, яка в подальшому мала незаконно перетнути державний кордон, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, діючи за вказівками ОСОБА_6 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, направлених на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, ОСОБА_3 разом із ОСОБА_8 домовилась із місцевим жителем ОСОБА_9 , який на приватній основі надає послуги з перевезення на автомобілі марки «ВАЗ-2102», червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 який перебував у його користуванні, поїхати до залізничної станції «Веселий Кут», щоб забрати ОСОБА_7 . Про свою мету сприяння в організації незаконного переправлення особи через державний кордон ОСОБА_3 своїм знайомим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не повідомляла.

Так, 25 квітня 2025 о 19 годині 00 хвилин на вказаному автомобілі ОСОБА_3 разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 почали свій рух із с. Новоборисівка Роздільнянського району Одеської області в напрямку залізничної станції Одеської залізниці «Веселий Кут», яка розташована в с.Новоборисівка Роздільнянського району Одеської області, куди рибули о 19 годині 50 хвилин та зустріли ОСОБА_7 , з яким в подальшому поїхали в напрямку місця проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_3 , де останній мав перебувати до моменту здійснення ним незаконного перетину державного кордону України на територію Республіки Молдова (Придністров`я) поза межами пунктів пропуску.

Прибувши до вказаного місця, ОСОБА_7 близько 22 години 00 хвилин надав ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 17000 гривень та 100 доларів США для перерахування вказаних коштів на картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 на користь ОСОБА_6 , в якості оплати за надання неофіційних послуг, за допомогою мобільного телефону ОСОБА_8 .

Таким чином, за викладених вище обставин, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, кваліфікованого як сприяння незаконному переправленню особи через державний кордон України за попередньою змовою групою осіб з корисливих мотивів.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою провину визнала в повному обсязі і пояснила суду, що 25 квітня 2025 року вона на прохання її рідного брата ОСОБА_6 та за грошову винагороду посприяла в організації незаконного перетину державного кордону України ОСОБА_7 , а саме: вона разом з ОСОБА_8 , використовуючи послуги таксиста ОСОБА_9 , зустріла на залізничній станції «Веселий Кут» ОСОБА_7 та в подальшому приїхали до місця проживання ОСОБА_8 , де і ОСОБА_7 мав перебувати до моменту здійснення ним незаконного перетину державного кордону України на територію Республіки Молдова (Придністров`я) поза межами пунктів пропуску. Крім того, ОСОБА_7 надав ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 17000 гривень та 100 доларів США для перерахування вказаних коштів ОСОБА_6 в якості оплати за надання неофіційних послуг, за допомогою мобільного телефону ОСОБА_8 . В подальшому частину вказаних коштів її брат ОСОБА_6 мав повернути ОСОБА_3 . У вчиненому щиро розкаялася та просила суд її суворо не карати.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що провина ОСОБА_3 була повністю встановлена в ході судового розгляду наданими суду матеріалами, дослідженими письмовими доказами, які суд, керуючись законом, оцінив за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об?єктивному розгляду всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

На підставі наданих в судовому засіданні показань обвинуваченої, досліджених в судовому засіданні письмових доказів, які суд визнає належними, допустимими та достовірними, а також такими які в своїй сукупності між собою встановлюють провину обвинуваченої, суд вважає доведеною вину обвинуваченої ОСОБА_3 і кваліфікує її дії як вчинення злочину, передбаченого ст. 332 ч.3 КК України, тобто сприяння незаконному переправленню особи через державний кордон України за попередньою змовою групою осіб з корисливих мотивів.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд, згідно з вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» враховує особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно медичних довідок від 28.04.2025 року, ОСОБА_3 на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Відповідно характеристик на ОСОБА_3 з місця проживання та роботи вбачається, що ОСОБА_3 характеризується посередньо.

Відповідно до ст. 65 КК України та Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.2003 року «Про практику призначення судами покарання» під час призначення покарання по кожному конкретному випадку суд має суворо додержуватися вимог норм закону стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через це реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_3 покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_3 покарання, суд враховує її особу, яка є громадянкою України, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання та роботи характеризується посередньо, на утриманні має двох малолітніх дітей та згідно довідки КНП «Великомихайлівська багатопрофільна лікарня» за № 327 від 24.07.2025 року перебуває на обліку в жіночій консультації з приводу вагітності.

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , суд відносить активне сприяння розкриттю злочину та щире каяття.

Обставин, які обтяжували б покарання обвинуваченої ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

З урахуванням вказаних обставин, особи обвинуваченої ОСОБА_3 , її віку, того, що вона вперше притягується до кримінальної відповідальності, її щирого каяття, відсутність обставин, що обтяжують її покарання, а також конкретних обставин та причин вчинення кримінального правопорушення, суд у відповідності до вимог КК та передбачених ним санкцій вважає, що з метою виправлення ОСОБА_3 та запобігання нових кримінальних правопорушень достатнім буде призначення покарання у виді позбавлення волі. Водночас, суд вважає, що в даному випадку таке покарання, як позбавлення волі, буде достатнім і таке покарання повністю досягне мети його застосування та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченої, які створять у неї готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Цивільний позов не заявлено.

За вимогами ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування.

При цьому, суд виходить з того, що п.4 ч.1 ст. 96-2 КК України визначено, що у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання, застосовується спеціальна конфіскація.

Положеннями ст. 96-1 КК України визначено, що спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Спеціальна конфіскація застосовується, в тому числі, на підставі обвинувального вироку суду.

Згідно ч. 9 ст.100 КПК України, питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

З матеріалів провадження вбачається, що кримінальне правопорушення було вчинено за допомогою мобільного телефону марки «WP18» IHUNT, чорного кольору з сім- карткою мобільного оператора «ВФ Україна» ІМЕІ - 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ - 2: НОМЕР_4 ; мобільного телефону марки «Realme» синього кольору; мобільного телефону марки «Motorola» сірого кольору; мобільного телефону марки «Redmi» чорного кольору; мобільного телефону марки «Samsung А305 Galaxy АЗО» червоного кольору, які належать ОСОБА_3 та планшетного пристроя марки «LenovoTabM9», сірого кольору з сім картою оператора мобільного зв`язку «ВФ Україна» моб.тел.: НОМЕР_5 , ІМЕІ: НОМЕР_6 , бувшого у використанні, в технічно справному стані, який перебуває у власності ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який було упаковано до сейф пакету PSP2243585 з відповідними написами та підписами на надписами учасників слідчої дії.

Тому суд вважає, що оскільки кримінальне правопорушення було вчинено за допомогою вказаних телефонів та планшету, то зазначені речові докази підлягають спеціальній конфіскації, згідно ст. 96-1 КК України, ч.9 ст. 100 КПК України, як знаряддя злочину.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні не затримувалася та під вартою не трималася, запобіжний захід відносно неї застосовувався у вигляді домашнього арешту, проте строк застосування закінчився. Клопотань про обрання запобіжного заходу до суду не надходило.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались. Також у кримінальному провадженні відсутні процесуальні витрати.

Питання про речові докази суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 376, 615 ч.15 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України та призначити покарання у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в державних прикордонній та митних службах України строком на 2 роки та з конфіскацією всього належного їй на праві власності майна.

Строк відбування покарання засудженій ОСОБА_3 обчислювати з дня фактичного затримання та приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирати.

Виконання вироку в частині затримання засудженої ОСОБА_3 та доставки її до відповідної установи виконання покарання доручити відділенню поліції № 2 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області після набрання вироком законної сили.

Скасувати накладений ухвалами слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 28 квітня 2025 року арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: мобільний телефон марки «WP18» IHUNT, чорного кольору з сім- карткою мобільного оператора «ВФ Україна» ІМЕІ - 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ - 2: НОМЕР_4 ; мобільний телефон марки «Realme» синього кольору; мобільний телефон марки «Motorola» сірого кольору; мобільний телефон марки «Redmi» чорного кольору; мобільний телефон марки «Samsung А305 Galaxy А30» червоного кольору, які належать ОСОБА_3 ; планшетний пристрій марки «LenovoTabM9», сірого кольору з сім картою оператору мобільного зв`язку «ВФ Україна» моб.тел.: НОМЕР_5 , ІМЕІ: НОМЕР_6 , бувший у використанні, в технічно справному стані, який перебуває у власності ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який було упаковано до сейф пакету PSP2243585 з відповідними написами та підписами на надписами учасників СД.; мобільний телефон марки «XiaomiRedmi 14С» чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_7 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_8 , без сім картки, який належить та яким користувалася ОСОБА_8 , який було упаковано до сейф пакету CRI1220308 з відповідними написами та підписами учасників СД; банківська картка на ім`я ОСОБА_8 АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_9 до 08/2024, CW - код 309, яку було упаковано до сейф пакету CRI1220307 з відповідними написами та підписами учасників СД - які було виявлено та вилучено під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_4; автомобіль марки «ВАЗ-2102», універсал В, червоного кольору д.н.з НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та яким фактично користується ОСОБА_9 ; банківська картка АТ КБ «ПриватБанк» Універсальна № НОМЕР_10 дійсна до 11/27 CVV-код «020» на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; мобільний телефон марки «VIVO-Y33S», блакитного кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_11 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_12 з сім-карткою ТОВ «Лайфсел» моб.тел.: НОМЕР_13 , який належить та яким користується ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; грошові кошти в сумі 17000 гривень купюрами в гривнях по 500 грн в кількості 34 шт., а саме: купюра номіналом 500 грн. серії ГЛ2099827 від 2023 р.; купюра номіналом 500 грн. серії ЕГ7132656 від 2021 р.; купюра номіналом 500 грн. серії ХИ8238802 від 2015 р.; купюра номіналом 500 грн. серії АП6096213 від 2021 р.; купюра номіналом 500 грн. серії ЗГ2793109 від 2021 р.; купюра номіналом 500 грн. серії ХЕ4586087 від 2015 р.; купюра номіналом 500 грн. серії ГК9864429 від 2023 р.; купюра номіналом 500 грн. серії ЄН0236939 від 2024 р.; купюра номіналом 500 грн. серії АД5298157 від 2018 р.; купюра номіналом 500 грн. серії ЄЖ0537019 від 2021 р.; купюра номіналом 500 грн. серії ГАЇ 183978 від 2018 р.; купюра номіналом 500 грн. серії БВ9643725 від 2018 р.; купюра номіналом 500 грн. серії ВД4591988 від 2018 р.; купюра номіналом 500 грн. серії АД2004983 від 2018 р. купюра номіналом 500 грн. серії ГМ5005090 від 2023 р.; купюра номіналом 500 грн. серії АВ7835871 від 2018 р.; купюра номіналом 500 грн. серії ЄМ4100954 від 2024 р.; купюра номіналом 500 грн. серії ВС8371455 від 2024 р.; купюра номіналом 500 грн. серії ЕВ4394636 від 2021 р.; купюра номіналом 500 грн. серії ВЖ3997039 від 2018 р.; купюра номіналом 500 грн. серії ЄР3530340 від 2024 р.; купюра номіналом 500 грн. серії АН6063145 від 2021 р.; купюра номіналом 500 грн. серії ВУ Ї 499317 від 2023 р.; купюра номіналом 500 грн. серії ГМ7327804 від 2023р.; купюра номіналом 500 грн. серії ХБ5638609 від 2015р.; купюра номіналом 500 грн. серії ЕД5227626 від 2021р.; купюра номіналом 500 грн. серії АА3559310 від 2018р.; купюра номіналом 500 грн. серії ЄНО 116201 від 2024р.; купюра номіналом 500 грн. серії ЕБ8004905 від 2021р., які було упаковано до сейф пакету PSP2112923, з відповідними написами та підписами учасників; грошовими коштами в сумі 100 доларів США однією купюрою номіналом 100 серії LB23277272GB2, яку було упаковано до сейф пакету PSP1248361 з відповідними написами та підписами учасників;

На підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію, конфіскувати у власність держави наступні речові докази: мобільний телефон марки «WP18» IHUNT, чорного кольору з сім- карткою мобільного оператора «ВФ Україна» ІМЕІ - 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ - 2: НОМЕР_4 ; мобільний телефон марки «Realme» синього кольору; мобільний телефон марки «Motorola» сірого кольору; мобільний телефон марки «Redmi» чорного кольору; мобільний телефон марки «Samsung А305 Galaxy А30» червоного кольору, які належать ОСОБА_3 ; планшетний пристрій марки «Lenovo Tab M9», сірого кольору з сім картою оператору мобільного зв`язку «ВФ Україна» моб.тел.: НОМЕР_5 , ІМЕІ: НОМЕР_6 ,бувший у використанні, в технічно справному стані, який перебуває у власності ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який було упаковано до сейф пакету PSP2243585 з відповідними написами та підписами на надписами учасників СД.

Речові докази, а саме: мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 14С» чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_7 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_8 , без сім картки, який належить та яким користується ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який було упаковано до сейф пакету CRI1220308 з відповідними написами та підписами учасників СД, повернути ОСОБА_8 ; банківська картка на ім`я ОСОБА_8 АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_9 до 08/2024, CW - код 309, яку було упаковано до сейф пакету CRI1220307 з відповідними написами та підписами учасників СД - які було виявлено та вилучено під час проведення огляду місця події - повернути ОСОБА_8 ; автомобіль марки «ВАЗ-2102», універсал В, червоного кольору д.н.з НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та яким фактично користується ОСОБА_9 - повернути ОСОБА_9 ; банківська картка АТ КБ «ПриватБанк» Універсальна № НОМЕР_10 дійсна до 11/27 CVV-код «020» на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - повернути ОСОБА_9 ; мобільний телефон марки «VIVO-Y33S», блакитного кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_11 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_12 з сім-карткою ТОВ «Лайфсел» моб.тел.: НОМЕР_13 , який належить та яким користується ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - повернути ОСОБА_9 ; грошові кошти в сумі 17000 гривень купюрами в гривнях по 500 грн в кількості 34 шт., а саме: купюра номіналом 500 грн. серії ГЛ2099827 від 2023 р.; купюра номіналом 500 грн. серії ЕГ7132656 від 2021 р.; купюра номіналом 500 грн. серії ХИ8238802 від 2015 р.; купюра номіналом 500 грн. серії АП6096213 від 2021 р.; купюра номіналом 500 грн. серії ЗГ2793109 від 2021 р.; купюра номіналом 500 грн. серії ХЕ4586087 від 2015 р.; купюра номіналом 500 грн. серії ГК9864429 від 2023 р.; купюра номіналом 500 грн. серії ЄН0236939 від 2024 р.; купюра номіналом 500 грн. серії АД5298157 від 2018 р.; купюра номіналом 500 грн. серії ЄЖ0537019 від 2021 р.; купюра номіналом 500 грн. серії ГАЇ 183978 від 2018 р.; купюра номіналом 500 грн. серії БВ9643725 від 2018 р.; купюра номіналом 500 грн. серії ВД4591988 від 2018 р.; купюра номіналом 500 грн. серії АД2004983 від 2018 р. купюра номіналом 500 грн. серії ГМ5005090 від 2023 р.; купюра номіналом 500 грн. серії АВ7835871 від 2018 р.; купюра номіналом 500 грн. серії ЄМ4100954 від 2024 р.; купюра номіналом 500 грн. серії ВС8371455 від 2024 р.; купюра номіналом 500 грн. серії ЕВ4394636 від 2021 р.; купюра номіналом 500 грн. серії ВЖ3997039 від 2018 р.; купюра номіналом 500 грн. серії ЄР3530340 від 2024 р.; купюра номіналом 500 грн. серії АН6063145 від 2021 р.; купюра номіналом 500 грн. серії ВУ Ї 499317 від 2023 р.; купюра номіналом 500 грн. серії ГМ7327804 від 2023р.; купюра номіналом 500 грн. серії ХБ5638609 від 2015р.; купюра номіналом 500 грн. серії ЕД5227626 від 2021р.; купюра номіналом 500 грн. серії АА3559310 від 2018р.; купюра номіналом 500 грн. серії ЄНО 116201 від 2024р.; купюра номіналом 500 грн. серії ЕБ8004905 від 2021р., які було упаковано до сейф пакету PSP2112923, з відповідними написами та підписами учасників СД повернути ГУНП в Одеській області; грошові кошти в сумі 100 доларів США однією купюрою номіналом 100 серії LB23277272GB2, яку було упаковано до сейф пакету PSP1248361 з відповідними написами та підписами учасників СД повернути ГУНП в Одеській області

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, його захиснику та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: