Провадження №: 1-кс/752/8863/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2025 м. Київ

Слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника власника майна ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора у кримінальному провадженні - заступника начальника відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна, у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000727 від 09.06.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України,

в с т а н о в и в :

15.10.2025 до слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло вказане клопотання, в якому прокурор просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно - речові докази у кримінальному провадженні №0000727 від 09.06.2025, що виявлені та вилучені під час проведення обшуку 08.10.2025 банківського сейфу № 4148 у відділені АТ КБ «ПриватБанк» за адресою: місто Київ, вулиця Васильківська, 1, а саме:

- грошові кошти у сумі 80 000 (вісімдесят тисяч) доларів США.

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у місті Києві за процесуального керівництва Київської міської прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000727 від 09.06.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

В ході проведення досудового розслідування отримано відомості щодо групи осіб, яка на території міста Києва вчиняє дії, направлені на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період.

Допитані в якості свідків громадяни ОСОБА_5 , ОСОБА_6 повідомили, що особа на ім`я ОСОБА_7 , надає послуги підприємствам реального сектору економіки зі зменшення податкового навантаження та легалізації доходів, отриманих злочинним шляхом. Вказані дії ОСОБА_8 вчиняє шляхом проведення безтоварних операцій щодо купівлі-продажу програмного забезпечення та надання послуг з його обслуговування, залучивши до цього ТОВ «Веверіан» (), директором та засновником якого є ОСОБА_8 , а також ФОП ОСОБА_9 .

Крім того, ОСОБА_10 здійснює пересилання грошових коштів російського походження на територію України із використанням операцій з криптовалютою з подальшою їх легалізацією через купівлю рухомого та нерухомого майна на території України. У разі надання послуг з виведення грошових коштів в тіньовий сектор економіки (їх легалізації) особам, які перебувають за межами України (у т.ч. на територію російської федерації та тимчасово окуповані території України), ОСОБА_10 використовує операції з криптовалютою через власний криптогаманець.

Також, ОСОБА_5 повідомив, що частину легалізованих грошових коштів, здобутих злочинним шляхом, у готівковій формі, а також документи щодо протиправної діяльності, ОСОБА_8 зберігає у банківському сейфі в АТ КБ «ПриватБанк» у м. Києві.

При цьому, значну частину грошових коштів, отриманих внаслідок здійснення вищевказаних операцій, ОСОБА_8 , уродженець м. грозний, російської федерації, витрачає на створення та підтримання «Телеграм» каналів, сторінок в соціальних мережах та інтернет сайтів, за допомогою яких здійснює дії направлені на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України, шляхом розповсюдження недостовірної інформації стосовно дій співробітників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, з метою створення перешкод для виконання мобілізаційних завдань, а також підриву довіри суспільства до процесу мобілізації. До вчинення вказаних дій ОСОБА_8 долучив співробітників ТОВ «Веверіан», яким надає вказівки поширювати публікації щодо здійснення мобілізаційних заходів та переміщення військовослужбовців ТЦК та СП у м. Києві, з метою перешкоджання у їхній законній діяльності, яка спрямована на проведення мобілізаційних заходів у період воєнного стану на території України для забезпечення обороноздатності країни.

В ході досудового розслідування з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 03.10.2025 проведено обшук 08.10.2025 банківського сейфу № НОМЕР_1 у відділені АТ КБ «ПриватБанк» за адресою: місто Київ, вулиця Васильківська, 1, яким користується ОСОБА_8 , в ході якого виявлено та вилучено:

- грошові кошти у сумі 80 000 (вісімдесят тисяч) доларів США.

Органом досудового розслідування під час проведення обшуку прийнято рішення про необхідність вилучення вказаних грошових коштів для забезпечення подальшого повного, всебічного і об`єктивного розслідування вказаного кримінального провадження, а також з`ясування об`єктивної істини по справі. Вказані грошові кошти будуть використані під час проведення експертиз, допитів свідків та інших слідчих та процесуальних дій.

09.10.2025 вищевказані грошові кошти визнані речовими доказами в рамках кримінального провадження №0000727 від 09.06.2025, про що винесено відповідну постанову.

09.10.2025 постановою слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_11 в рамках кримінального провадження №0000727 від 09.06.2025 призначено судову комп`ютерно-технічну експертизу з метою встановлення наявності або відсутності на вилучених в ході обшуку від 08.10.2025 за місцем проживання ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 , речах, предметах і документах відомостей щодо причетності останнього до вчинення протиправних дій.

09.10.2025 постановою слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_11 , в рамках кримінального провадження №0000727 від 09.06.2025, залучено в якості спеціалістів співробітників Департаменту запобігання фінансовим операціям, пов`язаних з легалізацією доходів одержаних злочинним шляхом Державної податкової служби України, з метою участі у проведенні перевірки (дослідження) окремих питань фінансово-господарської діяльності ТОВ «Веверіан» (), ФОП ОСОБА_8 , з метою встановлення наявності в проведених фінансово-господарських операціях вказаних суб`єктів ознак легалізації (відмивання) коштів, одержаних злочинним шляхом.

Прокурор стверджує, що вилучені під час обшуку грошові кошти мають значення для кримінального провадження і можуть бути використані як докази, а також для з`ясування обставин при проведенні інших слідчих (процесуальних) дій.

Прокурор в судовому засіданні просив задовольнити вказане клопотання.

Представник власника майна в судовому засіданні заперечував щодо задоволення вказаного клопотання, вказував що прокурором не наведено доказів зв`язку вилученого майна з кримінальним провадженням, що є очевидною невідповідністю критеріям ст. 98 КПК України. Протоколи допиту трьох свідків не підтверджують викладене в клопотанні, оскільки жоден з них ніяк не пов`язані з ТОВ «Веверіан», ОСОБА_8 та його підприємницькою та волонтерською діяльністю. Кошти, які були вилучені під час обшуків здобуті із законних джерел, наявність релевантної суми коштів підтверджується податковою документацією держави Ізраїль, громадянином якої являється ОСОБА_9 .

Опис фабули кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , носить не конкретний, а умовний характер, зокрема він не містить посилань на жоден телеграм канал чи сторінку в соціальних мережах на яких нібито ОСОБА_8 або інші особи на його замовлення/вказівку поширювали інформацію спрямовану на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань, шляхом зменшення мобілізаційного ресурсу для поповнення Збройних Сил України в особливий період.

Представник власника майна також зазначив, що ОСОБА_8 надає значну матеріальну допомогу Силам Оборони України та за час від початку повномасштабного вторгнення витратив більше дев`яти мільйонів гривень на волонтерську підтримку Збройним Силам України та іншим військовим формувань.

Крім того, представник власника майна вказав що органом досудового розслідування допущено порушення ст. 216 КПК України - підслідність, а саме ст. 114-1 КК України належить до підслідності Служби Безпеки України, а не органів Національної поліції.

Також представник власника майна вказав, що під час подання означеного клопотання прокурором порушено правила підсудності, оскільки справа має розглядатися Шевченківським районним судом міста Києва.

Далі представник зазначив, що прокурором порушено строки звернення до суду із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

Дослідивши матеріали клопотання, вважаю клопотання таким, що не підлягає задоволенню зважаючи на наступне.

Судом встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у місті Києві за процесуального керівництва Київської міської прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000727 від 09.06.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

На підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 03.10.2025 проведено обшук від 08.10.2025 банківського сейфу № 4148 у відділенні АТ КБ «ПриватБанк» за адресою: місто Київ, вулиця Васильківська, 1, яким користується ОСОБА_8 , в ході якого виявлено та вилучено:

- грошові кошти у сумі 80 000 (вісімдесят тисяч) доларів США.

09.10.2025 вищевказані грошові кошти визнані речовими доказами в рамках кримінального провадження № 0000727 від 09.06.2025, про що винесено відповідну постанову.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до вимог частини другої вказаної статті арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 статті 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Частиною 10 вказаної статті передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.1, 2 ст.171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч. 2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Кримінальний процесуальний кодекс України вимагає обов`язкового дотримання вимог закону при оформленні всіх процесуальних документів, надаючи цим вимогам принциповий характер. Отже, якщо закон визначив, що клопотання прокурора про накладення арешту повинно відповідати вимогам статті 171 КПК України, то прокурор повинен неухильно їх дотримуватися. Так, згідно статті 171 КПК України у клопотанні прокурора повинно бути зазначено правові (законні) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна. Вказана норма також узгоджується з статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Разом з цим, прокурором не доведено та слідчим суддею не встановлено жодної з підстав, визначених ч. 2 ст. 170 КПК України для накладення арешту на майно.

Слідчим суддею в судовому засіданні було встановлено, що матеріали клопотання не містять доказів, які б свідчили, що вилучені під час обшуку грошові кошти, на які прокурор просить накласти арешт, мають ознаки речових доказів у даному кримінальному провадженні. Прокурором не доведено та не надано відповідних доказів, що вилучені кошти мають будь-яке відношення до кримінального провадження, та що ці кошти є об`єктом злочинних посягань, предметом злочину, знаряддям вчинення злочину чи здобуті злочинним шляхом.

Тобто, в порушення приписів ст. 98, 171 КПК прокурором не доведено, яким чином грошові кошти є знаряддям вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 114-1 КК України та/або містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження №0000727 від 09.06.2025.

У клопотанні жодним чином не обґрунтовано, можливість використання цих коштів, як доказу у кримінальному провадженні та не зазначено доказом, яких обставин, що підлягають доведенню у кримінальному провадженні можуть слугувати вилучені грошові кошти.

На даній стадії кримінального провадження слідчий суддя не уповноважений надавати оцінку, стосовно обґрунтованості підозри та переконливості доказів зібраних стороною обвинувачення, оскільки, це є безпосередньою прерогативою суду під час розгляду справи по суті. Однак, слідчий суддя звертає увагу, що надані стороною захисту докази, зокрема, щодо сумнівності показів свідка ОСОБА_5 , який як вбачається із довідки від 30.10.2025 ТОВ «Веверіан», та інформації з Пенсійного Фонду України ніколи не працював у вказаному товаристві, можуть викликати обґрунтований сумнів у правдивості таких показів. Протокол допиту свідка ОСОБА_6 від 29.09.2025 відображає покази особи, які можна ідентифікувати, як показання з чужих слів, що регламентується положеннями ст. 97 КПК України. Показання з чужих слів не може бути допустимим доказом факту чи обставин, на доведення яких вони надані, якщо показання не підтверджується іншими доказами, визнаними допустимими згідно з правилами, відмінними від положень частини другої цієї статті.(ч.ч.1, 6 ст. 97 КПК України).

Слідчий суддя також звертає увагу на ту обставину, що у змісті клопотання не розкрита суть кримінального правопорушення, передбачена ч. 1 ст. 114-1 КК України, а саме, яким чином ОСОБА_7 , поширював інформацію, спрямовану на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань, шляхом зменшення мобілізаційного ресурсу для поповнення Збройних Сил України в особливий період. Натомість зміст клопотання містить відомості про легалізацію коштів, отриманих вочевидь із незаконних джерел. Вказане за своїм змістом є самостійним складом кримінального правопорушення, передбаченого ст. 209 КК України. Водночас, обшук в ході якого було вилучено грошові кошти, проводився саме в межах розслідування кримінального провадження, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Слід також зауважити, що кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 114-1 КК України, є злочином з усіченим складом, тому матеріальна шкода у даному кримінальному правопорушенні відсутня, що усуває можливість арешту майна на підставі п. 4 ч. 2 ст. 173 КПК України.

Стосовно розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідків арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб слідчим суддею із наданих доказів встановлено таке. У серпні 2018 року, ОСОБА_12 отриманий прибуток від операцій з крипто-валютами на загальну суму 4 714 586 (чотири мільйони сімсот чотирнадцять тисяч п`ятсот вісімдесят шість) шекелей та сплачено податок у сумі 1344 470 (один мільйон триста сорок чотири тисячі чотириста сімдесят) шекелей у Державі Ізраїль. Згідно інформації, отриманої на веб-порталі «https://minfin.com.ua», вкладення «Конвертер валют», 4 714 586 (чотири мільйони сімсот чотирнадцять тисяч п`ятсот вісімдесят шість) шекелей в перерахунку на долар США, становить 1 130 804, 76 (один мільйон сто тридцять тисяч вісімсот чотири) доларів США, отриманого прибутку від продажу криптоактивів. З яких, як сказано вище, сплачено податок, у сумі 1 344 470 (один мільйон триста сорок чотири тисячі чотириста сімдесят) шекелей, що згідно інформації, отриманої на веб-порталі «https://minfin.com.ua», вкладення «Конвертер валют», складає 322 474.35 (триста двадцять дві тисячі чотириста сімдесят чотири) долари США. Переїхавши до України у 2019 році, ОСОБА_8 продовжив інвестувати власні кошти в криптоактиви, та почав розвивати бізнес (переважно інвестування в стартапи та нерухомість) в Україні. Так, до прикладу, ОСОБА_8 надає суду, на підтвердження наявності в нього доходу, що дозволяє акумулювати значні грошові кошти, та інвестувати їх в різні способи, виписку продажу крипто-монети Bitcoin. До прикладу, 01.10.2025 ним проведено обмін 0.6 ВТС та отримано 2745 965. 77 (два мільйони сімсот сорок п`ять тисяч дев`ятсот шістдесят п`ять) гривень 28.02.2025 ним проведено обмін 1.89999 ВТС та отримано 1 57 316.05 (сто п`ятдесят сім тисяч триста шістнадцять) доларів США. Отже, твердження сторони обвинувачення про те, що доходи ОСОБА_13 , незаконними або мають кримінальний характер потребують додаткового обґрунтування та підтвердження.

Відтак, за наявності вказаних обставин арешт грошових коштів, на даній стадії кримінального провадження та на підставі лише наданих слідчому судді доказів, може призвести до порушення прав власника на мирне володіння майном та становитиме для нього непропорційний тягар.

Разом із тим, слідчий суддя не приймає до уваги посилання представника власника майна на пропуск прокурором строків звернення до суду із клопотанням про арешт майна, оскільки такі посилання спростовуються копією квитанції з відділення Укрпошти, описом до поштового відправлення за №257 від 10.10.2025, відбитком штампу вихідної кореспонденції від 10.10.2025, згідно яких вбачається, що стороною обвинувачення було направлено чотири клопотання про арешти майна (загальна вага 1,98 кг.) в межах строку визначеного ч. 5 ст. 171 КПК України, що підтверджується відповідним описом та конвертом, які містяться у справі №752/23071/25 провадження №1-кс/752/8861/25.

Стосовно посилань представника власника майна на порушення правил підслідності (ст. 216 КПК України) кримінального провадження №0000727 від 09.06.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, то слідчий суддя дійшов висновку, що вказане питання перебуває поза межами компетенції слідчого судді під час розгляду клопотання про арешт майна. Тому оцінка вказаним обставинам слідчим суддею на даний час не надається.

Відносно порушення правил підсудності, слідчим суддею зазначається таке. Правила територіальної підсудності, визначені ст. 32 КПК України, та за загальним правилом на стадії досудового розслідування підсудність справ визначається за місцем знаходження органу досудового розслідування. Згідно наказу Т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції полковника поліції ОСОБА_14 від 18.04.2023 №765 «Про визначення місць розташування та проведення досудового розслідування відділів слідчого управління ГУНП у м. Києві» визначено місцями знаходження органів досудового розслідування, які входять до структури слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві, службові приміщення в адміністративних будівлях за такими адресами, зокрема: відділ розслідувань злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління ГУНП у м. Києві, відділ розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП у м. Києві - м. Київ, вул. Антоновича, 114.

Адреса: м. Київ, вул. Антоновича, 114, знаходиться на території Голосіївського району м. Києва - судом, територіальна юрисдикція якого поширюється на територію Голосіївського району м. Києва, є Голосіївський районний суд міста Києва.

Відповідно, судом до територіальної юрисдикції якого належить розгляд клопотань слідчих відділу розслідувань злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління ГУНП у м. Києві, відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП у м. Києві, є виключно Голосіївський районний суд міста Києва.

Підсумовуючи все вищезазначене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання прокурора не містить за своїм змістом правових підстав, за якими арешт майна в даному випадку є необхідним з метою виконання завдань в даному кримінальному провадженні.

Таким чином, слідчий суддя вважає за необхідне в задоволенні клопотання відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання прокурора у кримінальному провадженні - заступника начальника відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна, у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000727 від 09.06.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Повний текст ухвали проголошено 17.11.2025 о 15 год. 55 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1