Пересипський районний суд міста Одеси
Справа №523/2419/26
Провадження №1-кс/523/1937/26
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

03 лютого 2026 року м. Одеса

Слідчий суддя Пересипського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , слідчого слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Одеській області ОСОБА_4 , підозрюваного та його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, клопотання слідчого в кримінальному провадженні №0000077 від 03 лютого 2026 рокупро застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньою освітою, розлученого, утримуючого малолітню дитину та мати похилого віку, не судимого, офіційно не працевлаштованого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.110, ч.1 ст.111-1, ч.1 ст.161, ч.2 ст.436-2 КК України,

в с т а н о в и в:

03 лютого 2026 року до Пересипського районного суду м. Одеси надійшло клопотання слідчого слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без альтернативи визначення застави, стосовно ОСОБА_6 , якого підозрюють: у розповсюдженні матеріалів із публічними закликами до вчинення умисних дій, з метою зміни меж території України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, поєднаних із розпалюванням національної ворожнечі; поширенні матеріалів, у яких міститься виправдовування, заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, заперечення тимчасової окупації частини території України, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію російської федерації проти України, розпочату у 2014 році; вчинення умисних дій, спрямованих на розпалювання національної ворожнечі, публічні заклики громадянином України до підтримки рішень та дій держави-агресора, її збройних формувань.

В обґрунтування клопотання слідчий та прокурор посилаються на обґрунтованість вказаної підозри та наявність ризиків переховування від органу досудового розслідування, суду, незаконного впливу на свідків в цьому ж провадженні, а також продовження злочинної діяльності.

З`ясувавши думку прокурора в підтримку внесеного клопотання, заперечення сторони захисту, слідчий суддя дійшов наступного.

Слідчим відділом Управління Служби безпеки України в Одеській області розслідується кримінальне провадження №0000077 від 03 лютого 2026 року, в якому нагляд за додержанням законів під час здійснення досудового розслідування у формі процесуального керівництва здійснюється Одеською обласною прокуратурою.

03 лютого 2026 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.110, ч.1 ст.111-1, ч.1 ст.161, ч.2 ст.436-2 КК України.

Відповідно до вимог ст.ст.177 та 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний не виконає покладені на нього процесуальні обов`язки, а також для запобігання його спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

При цьому слідчий суддя зазначає, що КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Тримання під вартою може бути застосовано, зокрема, до несудимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Санкція злочину - ч.2 ст.110 КК України передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вмінених йому діяннях підтверджується змістом: відповіді на доручення ВКІБ Управління Служби безпеки України в Одеській області №65/2/1670 від 16 вересня 2025 року; протоколом огляду інформації, яка міститься в мережі Інтернет від 16 вересня 2025 року, в якому зафіксовані опубліковані в телеграм чаті під назвою: «Осташко! Важное(чат)» повідомлення ОСОБА_6 ; висновком лінгвістичної експертизи №СЕ25-133/Л/2/1 від 25 грудня 2025 року; протоколом обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , під час якого був виявлений та вилучений належний останньому мобільний телефон, за допомогою якого він здійснював публікацію повідомлень, які були об`єктами експертного дослідження; повідомленнями ВКІБ Управління Служби безпеки України в Одеській області щодо обставин вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення; протоколом огляду вказаного мобільного телефону; іншими матеріалами досудового розслідування; а також не оспорюється стороною захисту.

На думку слідчого судді, первинно зібраних слідчим доказів достатньо для обґрунтування підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.110, ч.1 ст.111-1, ч.1 ст.161, ч.2 ст.436-2 КК України.

Незважаючи на перше притягнення до кримінальної відповідальності та наявності на утриманні малолітньої дитини та матері похилого віку, оцінюючи доводи слідчого та прокурора про наявність доказів в обґрунтування існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, у взаємозв`язку із тим, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть забезпечити подальшу належну поведінку підозрюваного та виконання останнім процесуальних обов`язків в межах даного кримінального провадження, слідчий суддя з цим погоджується, виходячи з наступного.

ОСОБА_6 усвідомлює тяжкість інкримінованих діянь, суворість можливого покарання за їх вчинення. В справі «Ілійков проти Болгарії» ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Окрім того, у справі «W проти Швейцарії» ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки це свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Внаслідок збройної агресії російської федерації проти України з 24 лютого 2022 року Україною згідно відкритих даних не контролюється орієнтовно 20% власної території, що створює додаткові можливості для залишення підозрюваним території України, в тому числі поза офіційними пунктами пропуску.

Вищезазначене, на думу слідчого судді, обґрунтовує існування ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.

Органом досудового розслідування продовжується встановлення свідків вчиненого кримінального правопорушення, що не виключає того, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, надасть йому можливість здійснювати неправомірний вплив на таких осіб для надання показань, які б також допомогли підозрюваному уникнути відповідальності за вчинене.

Необхідно також виходити і із передбаченої КПК процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, відповідно до якої спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Таким чином існує ризик можливого незаконного впливу підозрюваного на свідків в даному кримінальному провадженні.

Окрім того, зважаючи на множинність здійснених та поширюваних підозрюваним публікацій впродовж тривалого проміжку часу не виключається, що останній може продовжити здійснення відповідної протиправної діяльності.

Слідчий суддя також враховує суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, оскільки злочини, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , посягають на суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність, обороноздатність, а також державну та інформаційну безпеку держави, в період часу, коли продовжує тривати агресивна війна з боку російської федерації проти України.

З врахуванням викладеного клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Крім того, з урахуванням особи підозрюваного, обставин вміненого йому злочину, а також положень абзацу 8 ч.4 ст.183 КК України, слідчий суддя вважає за необхідне не визначати розмір застави.

Керуючись ст.ст.176-178,183,184,193 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Одеській області ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати стосовно підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.110, ч.1 ст.111-1, ч.1 ст.161, ч.2 ст.436-2 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з подальшим утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» до 03 квітня 2026 року включно, без визначення розміру застави.

ОСОБА_6 взяти під варту в залі суду.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана впродовж п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1