Справа № 946/8792/25
Провадження № 1-кс/946/2192/25
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2025 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону, про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізмаїл Одеської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу за призовом під час мобілізації в 3 механізованому батальйоні військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат»,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

У провадженні СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000162 від 18.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у тому, що він, будучи військовослужбовцем, призваним за призовом під час мобілізації та проходячи військову службу на посаді стрільця-помічника гранатометника 2 механізованого відділення 3 механізованого взводу 7 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», у порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 12, 14, 16, 40, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою ухилення від військової служби, без поважних причин та відповідних дозволів командирів, 18.10.2023 не з`явився на військову службу з лікувального закладу після виписки 17.10.2023 з військової частини НОМЕР_3 до місця розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 з місцем дислокації в районі АДРЕСА_2 (більш детальна адреса не підлягає розголошенню в умовах правового режиму воєнного стану), в умовах воєнного стану, та ухиляється від проходження військової служби до теперішнього часу, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з обов`язками військової служби.

ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України - нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Крім цього, у ході досудового розслідування надійшла письмова згода командира військової частини НОМЕР_4 ОСОБА_7 на продовження військової служби ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з наступним призначенням його на вакантну посаду матроса резерву взводу резерву рядового складу роти резерву рядового складу військової частини НОМЕР_4 .

Далі, 10.04.2025 ОСОБА_4 добровільно з`явився до Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області, за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Михайлівська, 27 та виявив бажання продовжити проходження військової служби.

Після чого ОСОБА_4 повернувся до військової частини НОМЕР_4 , де знаходився на тимчасовому обліку прибулих, однак 14.04.2025 о 09:00 годині під час перевірки особового складу в пункті постійної дислокації (м. Миколаїв) виявлено відсутність солдата ОСОБА_4 .

У ході подальшого досудового розслідування слідчим СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області та співробітниками ВКП Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області здійсненні спроби виклику підозрюваного ОСОБА_4 до Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області для проведення слідчо-процесуальних дій, але підозрюваний не повідомляв місце свого фактичного перебування, його рідні також не володіли зазначеною інформацією. Підозрюваного ОСОБА_4 28.04.2025 оголошено у розшук, досудове розслідування зупинено.

28.09.2025 місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_4 встановлено, після чого затримано у порядку ст. 191 КПК України та Ізмаїльським міськрйонним судом Одеської області обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 08.11.2025.

Двомісячний строк досудового розслідування у кримінальному провадженні спливає 08.11.2025.

У той же час, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000162 від 18.01.2024 постановою керівника Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_8 від 03.11.2025 продовжено до 3 (трьох) місяців, тобто до 08.12.2025.

Завершити досудове розслідування у передбачений п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України строк, протягом 2 місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України не надається можливим, оскільки для прийняття законного та обґрунтованого рішення у вказаних матеріалах досудового розслідування необхідно виконати наступне: встановити додаткових свідків у вказаному кримінальному провадженні та допитати з приводу обставин вчинення кримінального правопорушення; виконати інші слідчі (розшукові) дії, у проведенні яких може виникнути необхідність за результатами оцінки отриманих доказів; виконати вимоги ст.ст. 290-292 КПК України, а саме: ознайомити підозрюваного з матеріалами досудового розслідування, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Відомості, які будуть отримані в результаті перелічених слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, мають значення доказів у кримінальному провадженні, оскільки підтвердять або спростують причетність підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення за обставинами кримінального провадження.

Завершення досудового розслідування без проведення вказаних слідчих та процесуальних дій неможливо.

Окрім того, у кримінальному провадженні необхідно виконати вимоги ст.ст. 290.291 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Прокурор в судовому засіданні просив задовольнити клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та вважає, що є всі підстави для задоволення клопотання.

Захисник у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання та просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, мотивуючи тим, що не доведені ризики, зазначені слідчим у клопотанні.

Підозрюваний в судовому засіданні вину визнав та зазначив, що ніколи не переховувався, має поранення, яке отримав під час військової служби, а також отримав дві контузії. Просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, а також вислухавши пояснення учасників кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Згідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно до вимог ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним […] кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Судом встановлено, що в провадженні СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000162 від 18.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

10.04.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України нез`явлення військовослужбовцем вчасно на службу без поважних причини тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: актом службового розслідування військової частини НОМЕР_1 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 14.03.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 21.08.2024 та іншими доказами у сукупності.

31.03.2025 року постановою старшого слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погодженою керівником Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону досудове розслідування зупинено та підозрюваного ОСОБА_4 оголошено у розшук.

10.04.2025 року постановою старшого слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 досудове розслідування відновлено.

10.04.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри.

28.04.2025 року постановою старшого слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погодженою керівником Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону досудове розслідування зупинено та підозрюваного ОСОБА_4 оголошено у розшук.

28.04.2025 року орган досудового розслідування звернувся до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Слідчим СВ та співробітниками ВКП Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області здійсненні спроби виклику підозрюваного ОСОБА_4 до Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області для проведення слідчо-процесуальних дій, але підозрюваний не повідомляв про місце свого фактичного перебування, його рідні також не володіли зазначеною інформацією.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 28 квітня 2025 року був наданий дозвіл на затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

28.09.2025 місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_4 встановлено, після чого затримано (на підставі ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 28 квітня 2025 року (справа №946/3093/25) у порядку ст. 191 КПК України та Ізмаїльським міськрйонним судом Одеської області обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 08.11.2025.

Двомісячний строк досудового розслідування у кримінальному провадженні спливає 08.11.2025.

Завершити досудове розслідування у передбачений п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України строк, протягом 2 місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України не надається можливим, оскільки для прийняття законного та обґрунтованого рішення у вказаних матеріалах досудового розслідування необхідно виконати наступне: встановити додаткових свідків у вказаному кримінальному провадженні та допитати з приводу обставин вчинення кримінального правопорушення; виконати інші слідчі (розшукові) дії, у проведенні яких може виникнути необхідність за результатами оцінки отриманих доказів; виконати вимоги ст.ст. 290-292 КПК України, а саме: ознайомити підозрюваного з матеріалами досудового розслідування, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Відомості, які будуть отримані в результаті перелічених слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, мають значення доказів у кримінальному провадженні, оскільки підтвердять або спростують причетність підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення за обставинами кримінального провадження.

Завершення досудового розслідування без проведення вказаних слідчих та процесуальних дій неможливо.

Окрім того, у кримінальному провадженні необхідно виконати вимоги ст.ст.290.291 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

У зв`язку з чим строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000162 від 18.01.2024 постановою керівника Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_8 від 03.11.2025 продовжено до 3 (трьох) місяців, тобто до 08.12.2025.

Відповідно до ч.1 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

В ході судового засідання слідчий та прокурор зазначили, що необхідно продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно підозрюваного у зв`язку з наявністю ризиків передбачених п.п. 1, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини справа "Нечипорук і Йонкало проти України" термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання передбаченим п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризикам:

- передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України переховуватись від органів досудового розслідування, суду, оскільки ОСОБА_4 , підозрюється у скоєнні тяжкого злочину в умовах воєнного стану, за який законом передбачено покарання від 5 до 10 років позбавлення волі, тому є підстави вважати, що останній, знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні злочину, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може вдатися до спроб переховуватися від суду.

- передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Так, ОСОБА_4 , матиме можливість ухилення від органів досудового розслідування та суду, шляхом безпідставного звернення до медичних закладів, державних та соціальних служб для оформлення фіктивних підстав для отримання лікарняних, чи незаконного перетину державного кордону України, що впливатиме на прийняття остаточного рішення по кримінальному провадженню у розумні строки.

- передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, так як ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, маючи об`єктивну можливість повернутись добровільно до військової частини це не зробив, тому наявний ризик, що ОСОБА_4 продовжуватиме вчиняти дії направлення на ухилення від виконання обов`язків з військової служби, а також ризик вчинення нового військового злочину такий як дезертирство, що відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

При врахуванні перелічених ризиків особливу увагу слід звернути на фактичні обставини справи в частині дій, які інкримінуються підозрюваному, відомості, що характеризують його особу, репутацію вчинення тяжкого злочину, у скоєнні якого підозрюється особа, а також слід звернути увагу на тривалий строк ухилення ОСОБА_4 від проходження військової служби, а саме з 18 жовтня 2023 року.

Застосування до затриманого підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки існують ризики того, що він, перебуваючи на свободі, може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, також враховую, обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Вважаю, що прокурором під час розгляду клопотання надано достатньо матеріалів (доказів), які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Прокурором доведено об`єктивність неможливості закінчення досудового розслідування протягом двох місяців, у зв`язку із чим строк досудового розслідування був продовжений до 3-х місяців.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, з метою попередження настання вищенаведених ризиків, є необхідним продовжити відносно ОСОБА_4 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Вказані обставини свідчать про неможливості запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

При розгляді зазначеного кримінального провадження, відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слідчий суддя застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до ст.5 Конвенції, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом: п.6) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчинені нею правопорушення, або обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до приписів ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Слідчий суддя враховує зазначені вище норми законодавства та практику Європейського суду з прав людини.

Таким чином, необхідно продовжити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тримання під вартою в державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор» до 3-х місяців, але не більше 60 днів (в межах строку досудового розслідування) до 08.12.2025 року.

В свою чергу, відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою, у зв`язку з чим, слідчим суддею не визначається розмір застави.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182, 183, 184, 193, 194, 196, 197 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону, про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тримання під вартою в державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор» до 3-х місяців, але не більше 60 днів (в межах строку досудового розслідування) до 08.12.2025 року.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою припиняє свою дію 08.12.2025 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали складено 04.11.2025 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1