Справа № 461/9578/25
Провадження № 1-кс/461/7602/25
У Х В А Л А
про накладення арешту на майно
12.12.2025 року. м. Львів
Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого відділу розслідування кримінальних правопорушень за участю дітей слідчого управління ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 про арешт майна, -
в с т а н о в и в :
Подане клопотання мотивує тим, що є достатні підстави вважати, що вилучений у ОСОБА_5 , під час обшуку мобільний телефон марки «IPhone 13 Pro» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки може бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберігати сліди або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також містити інформацію про обставини його вчинення та причетних осіб, а тому є необхідним для долучення до матеріалів кримінального провадження з метою використання його у доказуванні, отримання постійного безперешкодного доступу до нього, недопущення відчуження, зміни або знищення, а також проведення ряду судових експертиз та інших слідчих дій, необхідність у яких може виникнути у ході проведення досудового розслідування.
На підставі ч.2 ст.172 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без виклику представника власника майна, та у відсутності прокурора.
На підставі ч.4 ст.107 КПК України, фіксування судового засідання з допомогою технічних засобів не здійснювалося.
Дослідивши та перевіривши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.
В ході проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, встановлено, що 01.07.2025 року у чергову частину Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області надійшов письмовий рапорт від оперуповноваженого 2-го відділу УМП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 про те, що в ході моніторингу соціальних мереж виявлено факти виготовлення та розповсюдження порнографічних фото та відео матеріалів через соціальні мережі, зокрема «Телеграм» та «Інстаграм» громадянином України ОСОБА_7 , який зареєстрований та проживає на території Самбірського району, Львівської області.
Проведеними оперативно-розшуковими заходами по даному кримінальному провадженні, в тому числі аналізом Інтернет-мережі, встановлено, що «Telegram» канал під назвою « ОСОБА_8 » посилання якого: « ІНФОРМАЦІЯ_1 », містив порнографію, зокрема і дитячу та вхід до такого здійснювався за оплату через месенджер «Instagram» акаунт « ОСОБА_9 », адміністраторами якої є: ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , @diankas.gg, посилання « ІНФОРМАЦІЯ_4 ». У вказаному «Instagram» акаунті « ІНФОРМАЦІЯ_4 » адміністратори надсилали реквізити для оплати за вхід до закритого Telegram каналу « ІНФОРМАЦІЯ_5 », лише після оплати, при тому зазначали банківську карту «ПУМБ» НОМЕР_4 , як встановлено оперативними заходами належить ОСОБА_10 .
Через політику конфіденційності «Telegram» контент, який містив порнографію, зокрема і дитячу блокувався та автоматично видалявся. Проте, в подальшому на заміну каналу в месенджері «Telegram» було створено нову групу у месенджері «Viber» з аналогічним вмістом та у месенджері «Instagram» було оприлюднено сторіс про те, що група « ОСОБА_8 » буде перенесена у месенджер «Viber» та за вхід до вказаної групи необхідно внести грошові кошти, при тому грошові кошти потрібно перераховувати на банківську карту «Моно банку» НОМЕР_5 , як встановлено оперативними заходами належить ОСОБА_10 .
Переглядом групи «Турка двіж» уже у месенджері «Viber» виявлено фото та відео файли, що містить порнографію, зокрема і дитячу а також інформацію де вказано, що адміністратор групи є «Діана», оперативним шляхом встановлено, що повні анкетні дані - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 а до створення групи ймовірно причетні особи, зокрема жителі м. Турки, обліковий запис в «Instagram»: ІНФОРМАЦІЯ_7 який належать ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , а обліковий запис в «Instagram» ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_9 .
Так, 09.12.2025 в період часу з 08:42 год по 09:12 год на підставі ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 24.11.2025 проведено обшук за місцем реєстрації ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 .
Під час проведення обшуку було виявлено та вилучено предмети, які належать ОСОБА_5 а саме:
- мобільний телефон марки «IPhone 13 Pro» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , який поміщено у спецпакет № ICR 0224531 і опечатано;
Вказані мобільний телефон, вилучений під час обшуку, на підставі ч. 1 ст. 98 КПК України, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до статті 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Відповідно до частини 2 статті 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до частини 5 статті 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Тобто у випадку не подання слідчим, прокурором не пізніше 48 годин дня після вилучення майна клопотання про його арешт або у випадку відмови в задоволенні такого клопотання, тимчасово вилучене майно повертається особі в якої його було вилучено.
Таким чином, метою накладення арешту на майно є виконання завдань кримінального провадження та забезпечення збереження речових доказів.
Слідчий довів, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження
Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.
Оцінюючи надані стороною обвинувачення докази, слідчий суддя вважає їх належними та допустимими, їх сукупність та взаємозв`язок між ними достатній для прийняття процесуального рішення про арешт майна.
Враховуючи вищевикладене, а також правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, а також з метою виконання завдань кримінального провадження та з метою збереження речових доказів, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,
у х в а л и в :
клопотання слідчого відділу розслідування кримінальних правопорушень за участю дітей слідчого управління ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 - задовольнити.
Накласти арешт на мобільний телефон марки «IPhone 13 Pro» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , поміщений у спецпакет № ICR НОМЕР_3 , який був вилучений 09.12.2025 в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 .
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого відділу розслідування кримінальних правопорушень за участю дітей слідчого управління ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п?яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлений 12.12.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1