ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2026 року

м. Київ

справа № 635/13932/24

провадження № 51-2018км25

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі - Суд) у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

скаржниці ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 23 жовтня 2025 року про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

Харківський районний суд Харківської області ухвалою слідчого судді від 04 березня 2025 року задовольнив скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність начальника відділу поліції №3 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР).

Постановив зобов`язати уповноважених осіб відділу поліції №3 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області внести відомості в ЄРДР за заявою ОСОБА_6 від 05 грудня 2024 року стосовно події від 05-07 липня 2024 року по факту проникнення на територію домоволодіння, що розташоване за адресую: АДРЕСА_1 невідомих осіб.

Харківський апеляційний суд ухвалою від 23 жовтня 2025 року відмовив у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 04 березня 2025 року.

Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись, як з ухвалою слідчого судді так і з рішенням апеляційного суду, ОСОБА_7 подала касаційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Харківського апеляційного суду від 23 жовтня 2025 року.

На обґрунтування вимог ОСОБА_7 зазначає, що апеляційний суд під час розгляду її апеляційної скарги на ухвалу слідчого суддіХарківського районного суду Харківської області від 04 березня 2025 року не взяв до уваги та не врахував при прийнятті рішення її доводи, наведені у клопотанні до апеляційної скарги від 22 серпня 2025 року.

Вважає рішення слідчого судді про задоволення її скарги лише в частині доводів незаконною, оскільки події 05-08 серпня 2025 року по факту незаконного проникнення на територію її домоволодіння, які слідчий суддя незаконно виокремив та зробив самостійними, є продовженням подій 29, 30 липня, 27 грудня 2014 року та 11 квітня 2025 року. Крім того вказує, що слідчим суддею невірно зазначено місяць подій, за якими зобов`язано внести відомості в ЄРДР - замість 05-08 липня правильно вважати 05-08 серпня 2025 року, а також незаконно присвоєно їй статус заявника замість потерпілої. Вважає, необхідно об`єднати кримінальні провадження №№ 0004881, 0000248, 0000247 та 0000105, скасувати постанови про закриття кримінальних проваджень та внести в ЄРДР відомості та організувати проведення досудового розслідування.

На думку скаржниці, апеляційний суд мав врахувати та задовольнити в повному обсязі й клопотання до апеляційної скарги, згідно якого доказом незаконності ухвали слідчого судді є відповідь начальника інформаційної політики та роботи зі споживачем АТ «Харківобленерго» ОСОБА_8 від 22 серпня 2025 року.

Суд відкрив провадження в частині оскарження ухвали апеляційного суду, оскільки ухвала слідчого судді не є предметом касаційного перегляду. Тому вимоги скаржниці в цій частині не можуть бути розглянуті Судом у порядку касаційної процедури.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи скаржниці, позицію прокурора, перевіривши наведені в касаційній скарзі доводи та дослідивши матеріали провадження, Суд дійшов висновку про таке.

Мотиви Суду

Пунктом 1 частини першої статті 438 КПК передбачено, що підставою для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Згідно приписів частини першої статті 412 КПК істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Проте ухвала апеляційного суду цим вимогам не відповідає.

Положеннями частини першої статті 303 КПК встановлено, що на досудовому провадженні, серед іншого, може бути оскаржено бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Статтею 399 КПК регламентовано дії судді-доповідача в процесі вирішення питання про прийняття апеляційної скарги судом апеляційної інстанції. Зокрема, у ч. 4 ст. 399 КПК зазначено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Як убачається з матеріалів провадження ОСОБА_6 звернулася до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність начальника відділу поліції №3 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення.

За результатом розгляду цієї скарги слідчий суддя Харківського районного суду Харківської області зобов`язав уповноважених осіб відділу поліції №3 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області внести відомості в ЄРДР за заявою скаржниці від 05 грудня 2024 року стосовно події від 05-07 липня 2024 року по факту проникнення на територію домоволодіння, що розташоване в АДРЕСА_1 невідомих осіб.

При цьому з мотивувальної частини ухвали вбачається, що слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для внесення до ЄРДР відомостей за іншою частиною доводів, викладених у скарзі.

Не погодившись із таким рішенням ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу.

Суддя-доповідач апеляційного суду відмовив у відкритті апеляційного провадження з посиланням на положення частини четвертої статті 399 КПК, відповідно до яких ухвали слідчого судді про зобов`язання внести відомості до ЄДРР не підлягають апеляційному оскарженню.

Перевіряючи законність ухвали апеляційного суду, Верховний Суд виходить з такого.

17 червня 2020 року Конституційний Суд України ухвалив Рішення № 4-р(ІІ)/2020 у справі за конституційною скаргою ОСОБА_9 щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 309 КПК, відповідно до якого визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення ч. 3 ст. 307 КПК щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до висновку щодо застосування норм права, який міститься у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 15 лютого 2021 року у справі № 133/3337/19, оскарженню в апеляційному порядку підлягають ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, які постановлені після визнання неконституційними положень ч. 3 ст. 307 КПК, тобто з 17 червня 2020 року.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, право на доступ до суду, гарантоване статтею 6 Конституції про захист прав людини і основоположних свобод, вимагає не лише формального існування процесуальних механізмів, а й їх реального та ефективного застування.

Застосовуючи положення частини четвертої статті 399 КПК, апеляційний суд обмежився формальним посиланням на резолютивну частину ухвали слідчого судді, не надавши оцінки її мотивувальній частині, з якої вбачається, що скарга була задоволена лише частково, а частина доводів скаржниці фактично залишена без задоволення з відсутності підстав для внесення відомостей в ЄРДР.

Таким чином, апеляційний суд не з`ясував реального змісту оскаржуваного судового рішення та характеру судового втручання, що є обов`язковим при вирішенні питання про наявність чи відсутність права на апеляційне оскарження.

Верховний Суд звертає увагу, що предметом касаційного перегляду у цьому провадженні є виключно законність ухвали апеляційного суду, а не ухвала слідчого судді по суті, яка відповідно до положень КПК не може бути предметом перевірки касаційного суду.

Однак допущене апеляційним судом формальне застосування процесуальної норми без аналізу мотивувальної частини судового рішення призвело до необґрунтованого обмеження права скаржника на апеляційний перегляд, що не відповідає справедливому суду.

Постановляючи оскаржене рішення, суддя-доповідач допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, яке перешкодило апеляційному суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

За таких обставин касаційна скарга ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню, а ухвала апеляційного суду - скасуванню з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, під час якого слід врахувати викладене й ухвалити рішення, яке би відповідало вимогам ст. 370 КПК.

Керуючись статтями 441, 442 Кримінального процесуального кодексу, Верховний Суд

ухвалив:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Харківського апеляційного суду від 23 жовтня 2025 року про відмову у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 04 березня 2025 року скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3