Чортківський районний суд Тернопільської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2026 року Справа № 608/2129/23

Номер провадження1-кс/608/92/2026

Слідча суддя Чортківського районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Чортківської окружної прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорткові клопотання прокурора Чортківської окружної прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, військовозобов`язаного, з середньою спеціальною освітою, розлученого, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, непрацюючого, не судимого, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И Л А:

Прокурор Чортківської окружної прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000394 від 23.06.2023 за ознаками злочину, передбаченого ст. 336 КК України.

В клопотанні прокурор вказала, що на розгляді у Чортківському районному суді перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000394 від 23.06.2023, про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що будучи військовозобов`язаним, 13.06.2023 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що за адресою: АДРЕСА_2 , з метою проходження військово-лікарської комісії, у зв`язку з оголошенням Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» та призовом на військову службу у Збройні Сили України.

Згідно довідки військово-лікарської комісії №10388 від 13.06.2023, ОСОБА_5 визнаний придатним до військової служби у військовий час.

ОСОБА_5 15.06.2023 отримав повістку про явку на 16.06.2023 до ІНФОРМАЦІЯ_2 для призову на військову службу за мобілізацією. Окрім того, його ознайомлено про вимоги законодавства України з питань оборони та відповідальність за порушення правил військового обліку та ухилення від призову за мобілізацією.

У подальшому, ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, без поважних причин, маючи можливість прибути, 16.06.2023 не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , чим порушив вимоги ст. 65 Конституції України, вимоги Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», вимоги Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» № 69/2022 від 24.02.2022,

Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну

мобілізацію», тим самим ухилився від призову на військову службу під час

мобілізації.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, тобто ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації.

Обвинувальний акт стосовно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, 29.08.2023 скеровано до суду.

Під час досудового розслідування зібрано ряд доказів, які дають підстави обвинувачувати ОСОБА_5 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення. Ці докази містяться в показах свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , картці обстеження та медичного огляду, довідці військово-лікарської комісії від 13.06.2023 №10388, розписці ОСОБА_5 про отримання копії повістки тощо.

У ході досудового розслідування встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 , уродженець м. Тернопіль Тернопільської області, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 , офіційно ніде не працює, розлучений, що свідчить про те, що в нього відсутні перешкоди для того, щоб змінювати своє місце проживання. ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до п`яти років.

Проаналізувавши вказану інформацію, можна прийти до висновку, що у випадку доведення вини ОСОБА_5 у вчиненні вказаного злочину, йому буде призначено покарання у вигляді позбавлення волі, а тому спокуса ухилитися від суду у нього є великою.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 неодноразово до суду не з`являвся, судом виносились ухвали про привід обвинуваченого, зокрема ухвала № 608/2129/23 від 09.08.2024, № 608/2129/23 від 10.10.2025.

Так, ухвалою Чортківського районного суду від 12 листопада 2024 року судове провадження у вказаному кримінальному провадженні зупинено до розшуку обвинуваченого ОСОБА_5 , оскільки останній до суду не з`являється, місцезнаходження обвинуваченого не відоме, в адресу суду неодноразово повертались поштові повідомлення про невручення поштових відправлень з повістками про явку до суду та не виконувались приводи у зв`язку із неможливістю встановлення місцязнаходження обвинуваченого. Вказане свідчить про свідоме ухилення від явки до суду ОСОБА_5 ..

Надалі, 26 вересня 2025 року ухвалою суду судове провадження відновлено, оскільки працівниками поліції Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області на виконання ухвали Чортківського районного суду про привід, забезпечено доставлення ОСОБА_5 у судове засідання, де йому вручено повістку про явку до суду на 10.10.2025 на 14.30 год.

Однак, 10.10.2025 обвинувачений ОСОБА_5 до суду не з`явився, про причини неявки суду не повідомив.

Так, 10.10.2025 судом винесено ухвалу про привід обвинуваченого на 10.00 год. 22.10.2025.

Відповідно до рапорту ПОГ СВГ ВП ПП Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 від 22.10.2025, привід обвинуваченого виконати не вдалося, оскільки останній відсутній за місцем проживання та тривалий час там не проживає.

Отже, станом на 02.12.2025 обвинувачений ОСОБА_5 жодного разу до суду не з`явився, а тому вказані обставини свідчать про те, що останній переховується від суду, а це є ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.

Ухвалою Чортківського районного суду від 02.12.2025 надано дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_5 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу виді тримання під вартою.

Ухвалою Чортківського районного суду від 23.12.2025 обвинуваченого ОСОБА_5 оголошено у розшук, а судове провадження зупинено.

У зв`язку із наявністю обґрунтованого обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення та встановлених достатніми доказами ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є підстави обрати стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалась від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 переховується від суду, а також наявні ризики передбачені ст. 177 КПК України, прокурор вважає за необхідне обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вважає, що обрання менш суворого запобіжного заходу, а ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобігти вище вказаним ризикам, а також не сприятиме розгляду кримінального провадження в розумні строки.

Беручи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_5 , з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності переховується від суду, що свідчить про неможливість запобіганню вищезазначених ризиків та застосуванню більш м`яких запобіжних заходів, прокурор просить застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на шістдесят днів без визначення розміру застави.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримує, просить його задовольнити з мотивів, наведених в клопотанні. Заперечує щодо задоволення клопотання захисника адвоката ОСОБА_4 про визначення розміру застави. Обвинувачений ОСОБА_5 при розгляді клопотання покладається на думку суду

Захисник адвокат ОСОБА_4 , діючи в інтересах свого підзахисного, просить клопотання прокурора задоволити частоково, а саме: при застосуванні щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити розмір застави. Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_5 має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання та на утриманні має двох неповноліитніх дітей.Він висловив намір йти на військову службу.

Слідча суддя, розглянувши клопотання, заслухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 2 Кримінального процесуального кодексу України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог ст. 12 вищезазначеного Кодексу, під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, в сфері кримінального судочинства ризиком розуміється конкретний прояв протидії кримінальному провадженню, що дає підстави застосувати до підозрюваного певний запобіжний захід.Згідно ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, наведені в клопотанні обґрунтування та матеріали кримінального провадження свідчать про вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим ОСОБА_5 інкримінованого кримінального правопорушення.

При цьому, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу слідча суддя виходить не з точки зору доведеності вини обвинуваченого, а з точки зору допустимості прийти до висновку, що обвинувачена особа могла вчинити злочин за викладених обставин.

Крім того, про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч.1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, свідчить те, що обвинувачений ОСОБА_5 , усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, зокрема, позбавлення волі від трьох до п`яти років, неодноразово не з`являвся в судові засідання, також не виконано ухвалу суду про його привід в судове засідання, що свідчить про переховування від суду з метою уникнення відповідальності, і він надалі може продовжувати переховуватися від суду.

Зважаючи на викладене, слідча суддя приходить до переконання про необхідність вирішувати питання про застосування певного виду запобіжного заходу для обвинуваченого.

Частиною 1 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , слідча суддя враховує тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому в разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, а також дані про особу обвинуваченого, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, двох неповнолітніх дітей. Проте, такі обставини в світлі наведених вище фактичних даних, не є настільки переконливими та вагомими, щоб знизити встановлені судом ризики до маловірогідності чи до їх виключення.Ці дані про особу обвинуваченого не вказують на підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу,а тому приходить до висновку про те, що є підстави вважати, що застосування відносно обвинуваченого більш м`якого, окрім виняткового, запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також, зважаючи на доведеність прокурором наявності обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, слідча суддя вважає за доцільне клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Тобто, із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст. 183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Крім того, слід зазначити, що Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022 із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який триває по сьогоднішній день. Відповідно до листа Верховного Суду № 1/0/2-22 від 03.03.2022 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», оцінюючи ризики, які обґрунтовують доцільність застосування запобіжних заходів загалом та тримання під вартою, зокрема, як відповідний ризик слід ураховувати запровадження воєнного стану та збройну агресію в Україні.

Згідно з рекомендаціями Ради суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану від 02.03.2022, до визначених ст. 177 КПК України ризиків безумовно належить військова агресія проти України, яка суттєво обмежує виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Задовольняючи клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідча суддя враховує недоведеність на даний момент того, що злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , вчинений із застосуванням насильства чи погрози його застосування, не спричинив загибель людини, запобіжний захід у вигляді застави у цьому провадженні йому раніше не обирався, слідча суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Застава судом визначається в розмірі визначеному ч. 5 ст. 182 КПК України.

Крім цього, слідча суддя вважає за необхідне відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 та ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 визначені цими правовими нормами обов`язки.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідча суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль Тернопільської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який обвинувачується у вчиненнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Визначити розмір застави у межах двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 66 560 (шістедесят шість тисяч п`ятсот шістдесят) гривень в національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації в Тернопільській області.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язки:

1) прибувати до суду за викликом;

2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

3) не відлучатися за межі населеного пункту АДРЕСА_1 без дозволу суду.

Роз`яснити обвинуваченому, що він звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної в даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання його під вартою.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення негайно здійснює розпорядження про звільнення з-під варти та повідомляє про це усно і письмово прокурора та слідчого суддю, а якщо застава внесена під час судового провадження, прокурора та суд.

З моменту звільнення з - під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала слідчої судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали становить шістдесят днів і закінчується о 14 годині 00 хвилин 29 березня 2026 року.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє її виконання.

Згідно з оригіналом

Слідча суддя: /підпис/:

Оригінал ухвали знаходиться в кримінальному провадженні № 0000394 від 23 червня 2023 року.

Ухвала набрала законної сили « » р.

Слідча суддя: ОСОБА_1