Справа № 569/101/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2026 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор, у рамках кримінального провадження №0011172 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 5 ст. 426-1 КК України, звернувся до суду із вказаним клопотанням, у якому просить суд накласти арешт на майно, що було вилучене 06.01.2026 в ході проведення обшуку у приміщені ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 .

Своє клопотання обґрунтовує тим, що що група осіб з числа керівної ланки ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи за попередньою змовою з низкою службових осіб структурних підрозділів ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також іншими невстановленими особами, у силу займаних посад та досвіду службової діяльності, яка пов`язана у сприянні державним органам та Збройним Силам України у проведенні мобілізаційних заходів, були достовірно обізнані про особливий правовий режим воєнного стану, який введено в Україні з 24.02.2022 у зв`язку зі збройною агресією «рф», та настанням з моменту оголошення рішення про мобілізацію особливого періоду, який передбачено ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а також з необхідністю забезпечення проведення мобілізаційних заходів відповідно до встановленого порядку.

Однак, група осіб з числа керівної ланки ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи за попередньою змовою з низкою службових осіб структурних підрозділів ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також іншими невстановленими особами, перебуваючи на території Рівненської області, чітко усвідомлюючи, що діяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 зі здійснення мобілізаційних заходів викликала широкий резонанс в суспільстві, у тому числі і серед осіб, які мають намір ухилитися від мобілізації або не виявляють бажання бути призваними на військову службу, а серед населення Рівненської області виник посилений попит щодо ухилення явки до структурних підрозділів ІНФОРМАЦІЯ_1 Рівненської області задля унеможливлення проходження військової служби, будучи чітко обізнані з тим, що вони у силу займаних посад та відповідно до нормативно-правових актів, повинні керуватися загальнодержавними інтересами, а також не використовувати свої посади у цілях, не пов`язаних з виконанням своїх службових повноважень, зокрема в особистих чи корисливих цілях, замість консолідації зусиль, пов`язаних із забезпеченням проведення мобілізації, натомість вступили у злочинну змову та спільно вирішили стати на шлях протиправної діяльності, а саме вчиняти злочини шляхом перевищення надану їм владу та службові повноваження, а саме вчиняючи умисні дії, які явно виходять за межі наданих цим особам прав та повноважень, на систематичній основі незаконно вимагають від громадян призовного віку неправомірну вигоду за зняття таких осіб з розшуку, невжиття заходів щодо їх подальшої мобілізації, а також з інших протиправних питань.

Зокрема в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , впродовж тривалого періоду часу вимагав та одержав від ОСОБА_5 неправомірну вигоду у різному вигляді, зокрема, дотримуючись правил конспірації, із залученням посередників поставив останньому вимогу придбати вибраний тип автомобіля та організувати його реєстрацію на довірену ним особу, дані якого буде визначено пізніше.

При цьому в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , залучив до такої протиправної діяльності інших працівників ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , які виконували його незаконні вказівки задля реалізації всього злочинного механізму.

Також, в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 із залученням низки осіб вимагав та одержав 17.12.2025 від ОСОБА_5 неправомірну вигоду у вигляді автомобіля марки «Toyota Highlander», 2013 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 вартістю 19500 доларів США за вчинення дій в інтересах останнього шляхом не здійснення його призову, зняття з розшуку, не створення штучних перешкод для отримання останнім відстрочки від військової служби, а також з інших питань.

06 січня 2026 слідчим ТУ ДБР у м. Хмельницькому, було проведено обшук у приміщені ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , в ході якого вилучено:

Мобільний телефон марки «IPhone 16e», s.n. JJLQQLWWY4 IMEI: НОМЕР_3 , яким користується ОСОБА_9 ;

Документи щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , а саме:

Картка обстеження та медичного огляду від 12.08.2025 в 2-х прим. по 2 арк. кожна;

Довідка ВЛК №2025-0812-0911-2076-0 від 12.08.2025 на 1 арк.;

Висновок лікаря невролога на 1 арк.;

Акт дослідження стану здоров`я на 1 арк.;

УЗД КНП «Київська МКЛ №18» на 1 арк.

Висновок психіатра на 1 арк.

Медичні документи з КНП «Київська МКЛ №18» на 3 арк.

Виписка із медичної картки стаціонарного хворого №10936 на 2 арк.

Обліково-послужна картка (форма №9) в 1 прим.;

Облікова картка т.п. №859/21 в 1 прим.;

Мобілізаційне розпорядження на 1 арк;

Результати психологічного вивчення на 3 арк.;

Витяг з облікової картки в електронному вигляді на 3 арк.;

Направлення на ВЛК від 08.07.2025 та 24.11.2025 на 2 арк.;

Витяги в паперовому вигляді з ЄДРПР «Оберіг» всього на 41 арк.;

Картка обстеження та медичного огляду від 11.12.2025 в 2-х прим. по 2 арк. кожна;

Довідка ВЛК №2025-1211-1456-4994-7 від 11.12.2025 на 1 арк.;

Висновок лікаря №501 від 12.12.2025;

Акт № 207 дослідження стану здоров`я від 12.12.2025 з додатками медичних документів на 6 арк.;

Копія виписки із медичної картки стаціонарного хворого №10936 на 2 арк.

Повістка НОМЕР_4 на імя ОСОБА_10 на 1 арк.;

Список особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 на 8 арк.;

Блокнот в чорній обкладинці з надписом «TOYOTA 2025» з наявними рукописними записами.

Покликаючись на викладене, прокурор вказує на необхідність накладення арешту на вищевказане вилучене в ході проведення 06.01.2025 обшуку майно, яке являється матеріальним об`єктом, що зберегло на собі сліди вчиненого злочину та відповідає вимогам речових доказів, передбачених статтею 98 КПК України.

Дослідивши надані матеріали, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання слід задовольнити із наступних підстав.

З урахуванням неявки та заяви прокурора, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Згідно ч. 2 ст. 172 КПК України з метою забезпечення арешту майна клопотання слідчого розглядається без повідомлення власника майна.

Судом встановлено, що слідчими Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Рівному) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0011172 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 5 ст. 426-1 КК України.

06 січня 2026 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

06.01.2026 слідими ТУ ДБР у м. Хмельницькому проведено обшук у приміщені ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 та № 2 промислової зони, 54, в ході якого було виявлено та вилучено вищевказане майно, яке того ж дня постановою слідчого визнано та приєднано до матеріалів кримінального провадження в якості речового доказу.

Відповідно до п. 8 глави 2.6. «Арешт майна» Узагальнення вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження арешт може бути накладено на: нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права; майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК, а саме: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та (або) є доходами від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із видів забезпечення кримінального провадження. Пунктом 1 ч. 3 ст. 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до статей 94, 132, 173 КПК України при вирішення питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального правопорушення, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і в клопотанні слідчого (прокурора), який звертається з проханням про арешт майна, оскільки згідно зі статтею Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно з частиною першою статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною третьою статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При цьому тільки у випадку, передбаченому п. п. 1, 2 ч. 2 ст. 170 КПК України (збереження речових доказів, спеціальної конфіскації ), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у статті 98 цього Кодексу («матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення»), тобто має ознаки речового доказу.

У відповідності до положень ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно статті 64-2 Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи.

Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, повідомляється про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосуються арешту майна, та отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, прокурором у своєму клопотанні доведено, що не накладання арешту на вищевказане майно може призвести до настання наслідків - втрати інформації про обставини вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, оскільки вказане майно може бути використано як доказ доведення чи спростування певних обставин вчинення даного кримінального правопорушення, крім того вказане майно може бути використане для забезпечення належного покарання винної особи.

Відповідно до ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи, що прокурором доведено необхідність застосування арешту, з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального правопорушення, для забезпечення збереження речових доказів, а також того, що вилучене майно, відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, яке зберегло на собі сліди злочину та містить інші відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а не накладення арешту може призвести до його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення або відчуження, слідчий суддя прийшов до висновку, про наявність достатніх підстав для арешту майна, що було вилучене 06.01.2026 в ході проведення обшуку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-173,395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задоволити.

Накласти арешт із забороною відчуження, розпоряджання та користування на тимчасово вилучене майно, а саме:

Мобільний телефон марки «IPhone 16e», s.n. JJLQQLWWY4 IMEI: НОМЕР_3 , яким користується ОСОБА_9 ;

Документи щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , а саме:

Картка обстеження та медичного огляду від 12.08.2025 в 2-х прим. по 2 арк. кожна;

Довідка ВЛК №2025-0812-0911-2076-0 від 12.08.2025 на 1 арк.;

Висновок лікаря невролога на 1 арк.;

Акт дослідження стану здоров`я на 1 арк.;

УЗД КНП «Київська МКЛ №18» на 1 арк.

Висновок психіатра на 1 арк.

Медичні документи з КНП «Київська МКЛ №18» на 3 арк.

Виписка із медичної картки стаціонарного хворого №10936 на 2 арк.

Обліково-послужна картка (форма №9) в 1 прим.;

Облікова картка т.п. №859/21 в 1 прим.;

Мобілізаційне розпорядження на 1 арк;

Результати психологічного вивчення на 3 арк.;

Витяг з облікової картки в електронному вигляді на 3 арк.;

Направлення на ВЛК від 08.07.2025 та 24.11.2025 на 2 арк.;

Витяги в паперовому вигляді з ЄДРПР «Оберіг» всього на 41 арк.;

Картка обстеження та медичного огляду від 11.12.2025 в 2-х прим. по 2 арк. кожна;

Довідка ВЛК №2025-1211-1456-4994-7 від 11.12.2025 на 1 арк.;

Висновок лікаря №501 від 12.12.2025;

Акт № 207 дослідження стану здоров`я від 12.12.2025 з додатками медичних документів на 6 арк.;

Копія виписки із медичної картки стаціонарного хворого №10936 на 2 арк.

Повістка НОМЕР_4 на імя ОСОБА_10 на 1 арк.;

Список особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 на 8 арк.;

Блокнот в чорній обкладинці з надписом «TOYOTA 2025» з наявними рукописними записами.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути скасована судом, що накладав арешт.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя -