УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2025 року

м. Київ

справа № 751/2051/24

провадження № 51-3163 ск 25

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 29 травня 2024 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 11 червня 2025 року.

Суть питання та встановлені судом обставини

Вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 29 травня 2024 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 11 червня 2025 року вирок суду першої інстанції залишено без зміни.

До Верховного Суду надійшла касаційна скарга адвоката ОСОБА_4 , у якій він не погоджувався з ухваленими щодо ОСОБА_5 судовими рішеннями та порушував питання про їх перегляд у касаційному порядку.

Ухвалою Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 14 серпня 2025 року касаційну скаргу залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам ст. 427 КПК України та надано строк для усунення недоліків - десять днів з дня отримання копії ухвали.

Зокрема, адвокат ОСОБА_4 у касаційній скарзі посилався на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, як на підставу, передбачену п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України для скасування оскаржених судових рішень, натомість доводів на обґрунтування зазначеної позиції з урахуванням ст. 412 КПК України не наводив.

Обґрунтування касаційної скарги зводилося до цитування окремих положень законодавства, надання скаржником своєї оцінки доказам, заперечень щодо правильності встановлення фактичних обставин кримінального провадження та неповноти судового розгляду, що в силу статей 433, 438 КПК України не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.

Адвокат не погоджувався з кваліфікацією вчиненого ОСОБА_5 діяння за ч. 1 ст. 121 КК України, разом з тим вказівок щодо неправильного застосування судами закону України про кримінальну відповідальність касаційна скарга не містила.

Скаржник також формально посилався на несправедливість призначеного засудженому ОСОБА_5 покарання за ч. 1 ст. 121 КК України через суворість, проте не зазначав у чому полягає його явна несправедливість, як це передбачено ст. 414 КПК України.

Не містила касаційна скарга і обґрунтування у чому конкретно полягає незаконність чи необґрунтованість ухвали апеляційного суду з урахуванням статей 412 - 414 КПК України.

До того ж адвокат ОСОБА_4 на виконання вимог ч. 4 ст. 427 КПК України не підтвердив своїх повноважень на участь у кримінальному провадженні щодо засудженого ОСОБА_5 у суді касаційної інстанції у порядку ст. 50 КПК України.

Вказані обставини у своїй сукупності перешкодили суду касаційної інстанції вирішити питання про відкриття касаційного провадження.

При цьому особа, яка подала касаційну скаргу, повідомлялась про те, що у разі невиконання вимог суду, скаргу їй буде повернуто.

На адресу Верховного Суду 15 вересня 2025 року від захисника ОСОБА_4 надійшла уточнена касаційна скарга, датована і підписана ним 11 вересня 2025 року, з доданими до неї матеріалами.

Мотиви Суду

Перевіривши матеріали провадження за касаційною скаргою, Суд дійшов висновку,

що скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, з огляду на таке.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

Як убачається із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, копію ухвали касаційного суду від 14 серпня 2025 року адвокат ОСОБА_4 отримав 18 серпня 2025 року.

Проте скаржником не усунуто недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

Відповідно до вимог ст. 116 КПК України процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки.

Для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого КПК України, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження (ч. 1 ст. 114 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

З урахуванням положень ст. 115 КПК України, а також установленого Судом десятиденного строку на усунення недоліків, останнім днем строку для подачі виправленої касаційної скарги захисником було 28 серпня 2025 року.

Натомість захисник звернувся до Касаційного кримінального суду Верховного Суду з уточненою касаційною скаргою, як видно з конверту, 11 вересня 2025 року, тобто після закінчення наданого йому строку для усунення недоліків.

Зважаючи на те, що адвокатом не усунуто недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк, колегія суддів, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, вважає, що скаргу необхідно повернути скаржнику.

Положеннями ч. 4 ст. 429 КПК України визначено, що повернення касаційної скарги

не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому КПК України, у межах строку на касаційне оскарження.

З цих підстав Суд постановив:

Повернути захиснику ОСОБА_4 його касаційну скаргу на вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 29 травня 2024 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 11 червня 2025 року щодо засудженого ОСОБА_5 з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3