Справа № 645/311/16-к
Провадження № 1/645/3/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2025 р. м. Харків

Немишлянський районний суд м. Харкова у складі колегії суддів:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретар судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

підсудного - ОСОБА_6 ,

захисника підсудного - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, раніше не судимого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , -,

у вчиненні злочину, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 Кримінального кодексу України, -

в с т а н о в и в:

У провадженні Немишлянського районного суду м. Харкова знаходиться вищевказана кримінальна справа.

У судовому засіданні захисник підсудного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 заявила клопотання прозакриття кримінальної справи та звільнення її підзахисного від кримінальної відповідальності, у зв`язку з закінченням строків давності. Письмове клопотання долучено до справи.

Підсудний ОСОБА_6 погодився із клопотання захисника про закриття кримінальної справи та звільнення його від кримінальної відповідальності та зазначив, що розуміє наслідки закриття провадження і що закриття провадження з цих підстав не є реабілітуючим.

Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечувала.

За результатом розгляду клопотання суд вважає необхідним зазначити наступне.

Згідно з обвинувальним висновком у даній справі, ОСОБА_6 мешкав в двокімнатній комунальній квартирі АДРЕСА_2 з дружиною ОСОБА_8 та тещою ОСОБА_9 , в серпні 2007 року померла сестра ОСОБА_9 ОСОБА_10 , у зв`язку з чим відкрилася спадщина на частину будинку по АДРЕСА_3 , в якому мешкав цивільний чоловік померлої ОСОБА_10 , - громадянин ОСОБА_11 , 1938 року народження. Між ОСОБА_9 та ОСОБА_11 з приводу спадщини померлої - частини приватного будинку по АДРЕСА_3 виник цивільно правовий спір, який вирішувався Фрунзенським районним судом м.Харкова. Будучи заінтересованим в покращенні житлових умов, вирішення спору на користь своєї тещі ОСОБА_9 , ОСОБА_6 почав їй у цьому сприяти, для чого уклав договір з адвокатом про представництво інтересів ОСОБА_9 в суді та сплатив його послуги, також ОСОБА_6 відвідував судові засідання та був обізнаний про хід та обставини вирішення спору, при цьому на його думку, в ході розгляду цивільної справи, позивач ОСОБА_11 повідомляв суду неправдиві свідчення і вів себе недобросовісно, чинив неправомірний вплив на свідків. Маючи намір домогтися вирішення спору на користь ОСОБА_9 , а також з метою залякати ОСОБА_11 , 21 квітня 2008 року, орієнтовно о третій годині, проник на територію домоволодіння ОСОБА_11 по АДРЕСА_3 , де став стукати у вхідні двері, намагаючись проникнути в домоволодіння, однак, оскільки ОСОБА_11 став кликати на допомогу і викликав міліцію, ОСОБА_6 втік з місця події. 27 червня 2008 року, о третій годині, діючи з тих самих мотивів домогтися вирішення спору на користь ОСОБА_9 і отримати можливість покращити свої житлові умови, тобто з корисливих мотивів, ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, проник у двір домоволодіння по АДРЕСА_3 , з метою умисного вбивства ОСОБА_11 , реалізуючи свій умисел, ОСОБА_6 підібраною у дворі сапою, розбив скло веранди будинку і потрапив в середину, де зустрів ОСОБА_11 , який прокинувся від шуму. З метою умисного протиправного спричинення смерті ОСОБА_11 , принесеним з собою ножом, ОСОБА_6 наніс йому удар в область живота, а коли потерпілий, бажаючи втекти, направився до вхідних дверей, наздогнав його, і став наносити чисельні удари ножом в грудну клітину підпахвову і підключичну області, в область кінцівок, а також дві глибокі рани поверхні правої бокової поверхні шиї. Зазначеними діями ОСОБА_6 , направленими на позбавлення життя ОСОБА_11 , потерпілому були причинені не менше 21го тілесних пошкоджень, серед яких: - грудної клітини колото різана рана правої підключичної області, проникаюча в плевральну область з пошкодженням верхньої долі правої легені, колото різана рана грудної клітини в підпахвову область з пошкодженням (роздробленням) 7-го ребра, проникаюча в плевральну область з пораненням нижньої долі лівої легені, численні непроникаючі колото різані рани спини з різними напрямками длинника і формою ран, проникаючі колото різані рани лівої частини грудної клітини в нижньому куті лопатки з пошкодженням легені; - живота колото різана рана передньої черевної стінки ліворуч, проникаюча в черевну порожнину з пораненням сальника і внутрішньочеревним крововиливом; - кінцівок колото-різані рани зовнішньої поверхні правого плечового суглобу, лівого плеча, вертикальна подряпина внутрішньої поверхні лівого передпліччя; - шиї глибокі паралельно розташовані рани правої бокової поверхні шиї з пошкодженням м`язів, судин шиї, глотки, кореня язика. По ступеню тяжкості різані рани шиї з пошкодженням крупних сосудів, гортані та глотки, а також всі проникаючі поранення грудної клітини і черевної порожнини є тяжкими тілесними пошкодженнями небезпечними для життя в момент завдання. Внаслідок завдання колото-різаних і різаних ран у потерпілого мала місце значна зовнішня і внутрішня кровотеча, що призвело до розвитку гострої крововтрати (геморрагічний шок), що стало причиною смерті ОСОБА_11 , яка настала через 1-3 хвилини після завдання зазначених тілесних ушкоджень. Цими своїми діями ОСОБА_6 реалізував свій умисел на протиправне спричинення смерті іншій людині і скоїв умисне вбивство ОСОБА_11 з корисливих мотивів, після чого з місця злочину зник.

Дії ОСОБА_6 органом досудового слідства кваліфіковані за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій особі з корисливих мотивів.

Вищевказана справа розглядається за нормами КПК України в редакції 1960 року.

Відповідно до положень ст. 7-1 КПК України (1960 року) провадження в кримінальній справі може бути закрито судом у зв`язку із закінченням строків давності.

Згідно з ч. 2 ст. 11-1 КПК України (1960 року) суд у судовому засіданні за наявності підстав, передбачених частиною першою статті 49 Кримінального кодексу України, закриває кримінальну справу у зв`язку із закінченням строків давності у випадках, коли справа надійшла до суду з обвинувальним висновком.

За положеннями ст. 12 КПК України (1960 року) при вирішенні питання про закриття кримінальної справи відповідно до статей 7, 7-1, 7-2, 8, 9, 10, 11-1 цього Кодексу суд зобов`язаний з`ясувати думку потерпілого і в разі закриття справи повідомити про це потерпілого та його представника. Потерпілий або його представник можуть оскаржити рішення про закриття справи в апеляційному порядку.

Потерпілий ОСОБА_12 16.09.2024 року подав заяву про розгляд справи за його відсутності і в подальшому на неодноразові виклики суду не з`являвся.

Положеннями ст.49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строком давності є передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч.1 ст.49 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (чч.2-4 ст.49 КК).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода підсудного на таке звільнення від кримінальної відповідальності .

Давність, згідно з ч.5 ст.49 ККУкраїни, не застосовується у разі вчинення злочинів проти основ національної безпеки України (стст.1091141 КК), проти миру та безпеки людства (стст.437439 і ч.1 ст.442 КК).

Підставою для звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст.49 КК визнається благополучне закінчення певних строків давності з дня вчинення злочину і до набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа засуджена за вчинений нею злочин певної тяжкості.

Початком перебігу строку давності є день, коли злочин був вчинений.

Порядок обчислення перебігу строків, передбачений нормами гл.7 «Строки і судові витрати» Кримінально-процесуального кодексу України 1960 р.

За нормами процесуального законодавства звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим. Визнання підсудним своєї вини у вчиненні злочину, як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено. Як і не передбачено можливості суду відмовити у задоволенні відповідного клопотання лише з тих підстав, що проти цього заперечує потерпілий.

Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа) досудове розслідування, попередній розгляд справи суддею (за Кримінально-процесуальним кодексом 1960 р.), судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.

Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст.49 КК, та за згодою підсудного постановою закриває кримінальне провадження та звільняє підсудного від кримінальної відповідальності.

У тому разі, коли підсудний заперечує проти застосування строків давності щодо нього, суд постановляє вирок, призначає винній особі покарання та на підставі ст.49, ч.5 ст.74 КК звільняє її від покарання у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 є особливо тяжким злочином.

Відповідно до положень п. 5 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років (ч. 2 ст. 49 КПК).

Відомостей про ухилення ОСОБА_6 від слідства та суду матеріали справи не містять.

Таким чином, на час постановлення даної ухвали минуло понад п`ятнадцять років з дня вчинення злочину, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України (подія від 27.06.2008 року).

Згідно з п. п. 1, 8 постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» звільнення особи від кримінальної відповідальності - це відмова держави від застосування відносно особи, котра вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України.

Згідно з ч. 1 ст. 282 КПК (1960 року), якщо під час судового розгляду справи будуть установлені підставі для закриття справи, передбачені пунктами 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11 статті 6 і статтями 7, 7-2, 8, 9, 10, 11-1 цього Кодексу, суд, вислухавши думку учасників судового розгляду і висновок прокурора, своєю мотивованою ухвалою, а суддя - постановою, закриває справу.

При цьому, суд звертає увагу, що звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі положень ст. 49 КК України є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо (Постанова ВС від 29.07.2021 року, справа № 552/5595/18).

Окрім того, у результаті закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК за ініціативою та згодою особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, суд не може і не повинен констатувати факт вчинення цією особою кримінально-караного діяння. Адже кримінальний процесуальний закон зобов`язує суд розглянути клопотання сторони захисту про таке звільнення невідкладно. У разі розгляду такого клопотання без проведення повного судового розгляду суд не може констатувати винуватість або навпаки невинуватість особи у вчиненні інкримінованого діяння (Постанова ВС від 18.02.2025, справа № 712/8174/23).

Судом підсудному ОСОБА_6 було роз`яснено наслідки закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, передбачених ст. 49 КК України.

Таким чином, у судовому засіданні не встановлені обставин, які б виключали звільнення підсудного ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження відносно останнього, в зв`язку із закінченням строків давності.

Питання про судові витрати суд вирішує з додержанням правил

статті 93 КПК (1960 року). Оскільки даною нормою встановлено покладення судових витрат лише на засудженого, то судові витрати в цій справі належить віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 7-1, 11-1, 273, 282 КПК України (1960 р.), ст.49 КК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Звільнити підсудного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальну справу закрити на підставі ст.ст. 7-1, 11-1, 282 КПК України (1960 року).

Запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд - скасувати.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Немишлянський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_13