Слобідський районний суд міста Харкова
Номер провадження 1-кп/641/102/2025 Справа № 646/346/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2025 року

Слобідський районний суд міста Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002026 від 20.09.2017 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Харкова, із середньою освітою, розлученого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , раніше судимого:

1)17.10.2011 Московським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, ст.ст. 75, 76 КК України на 1 рік;

2)11.03.2013 Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186 ч. 1, ст. 70, ст. 71 КК України до 4 років 6 місяців, звільнений 20.08.2015 з Диканівської ВК № 12 на підставі ухвали Червонозаводського районного суду м. Харкова умовно достроково на невідбутий строк 10 місяців 29 днів;

3)13.09.2021 Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186 КК України, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення кримінальних правопорушень переважно корисливої спрямованості та визначивши для себе вчинення кримінальних правопорушень корисливої спрямованості основним джерелом доходу, на шлях виправлення та перевиховання не став та знов вчинив ряд злочинів за наступних обставин.

Так, 02.11.2017 близько 15-25 години ОСОБА_5 , знаходячись на території Державної установи «Диканівська виправна колонія (№12)», що розташована за адресою: м. Харків, вул. Лелюківська,1, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу у місця позбавлення волі, за наявності на це прямого умислу, з метою незаконного збагачення, збув раніше знайомому засудженому та відбуваючому покарання в дільниці соціальної реабілітації Державної установи «Диканівська виправна колонія (№12)» ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який виступав покупцем за матеріалами оперативної закупівлі, за грошову винагороду в розмірі 400 гривень, два медичні шприці ємністю 5 мл з прозорою рідиною об`ємом 3,7 та 0,5 мл., яка згідно висновку експерта № 2369 від 21.11.2017 у своєму складі містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - опій ацетильований, масою відповідно 0,0872 г та 0,0218 г.

Таким чином, ОСОБА_5 всупереч вимогам Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» та Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», незаконно збув «опій ацетильований», що віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонений, згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 у місцях позбавлення волі, а саме засудженому та відбуваючому покарання в Державній установі «Диканівська виправна колонія (№12)».

Крім того, 27.11.2017 о 13-08 годині ОСОБА_5 , знаходячись на дорозі поблизу ділянки соціальної реабілітації Державної установи «Диканівська виправна колонія (№12)», що розташована за адресою: м. Харків, вул. Лелюківська,1, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу у місця позбавлення волі, за наявності на це прямого умислу, з метою незаконного збагачення, повторно збув раніше знайомому засудженому та відбуваючому покарання в дільниці соціальної реабілітації Державної установи «Диканівська виправна колонія (№12)» ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який виступав як покупець за оперативною закупівлею, за матеріалами Основ`янського ВП ГУНП в Харківській області, за грошову винагороду в розмірі 400 гривень, медичний шприц ємністю 20 мл з прозорою рідиною коричневого кольору, у якому згідно висновку експерта знаходиться особливо небезпечний наркотичний засіб - опій ацетильований, масою в перерахунку на суху речовину 0,0909 г.

Таким чином, ОСОБА_5 всупереч вимогам Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» та Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», незаконно збув «опій ацетильований», що віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонений, згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 у місця позбавлення волі, а саме засудженому та відбуваючому покарання в Державній установі «Диканівська виправна колонія (№12)».

У судовому засіданні ОСОБА_5 вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю, щиро покаявся та пояснив суду, що дійсно він в листопаді 2017 року, а саме другого та двадцять сьомого, продав своєму знайомому ОСОБА_6 , який відбував покарання в ДУ «Диканівська виправна колонія (№12)», наркотичний засіб опій, який містився у медичних шприцах.

Даючи оцінку показанням ОСОБА_5 суд визнає їх правдивими і достовірними, оскільки вони послідовні, об`єктивно і досить повно відображають обстановку і обставини скоєних обвинуваченим кримінальних правопорушень (злочинів), пояснюють мотиви скоєного, підстав для самообмови судом не встановлено.

Враховуючи, що ОСОБА_5 у судовому засіданні визнав свою вину у повному обсязі, не оспорював викладені в обвинувальному акті обставини вчинення ним кримінальних правопорушень, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006, при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та допустимих відомостях, визнаних доказами, або відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, критерієм доведення винуватості особи у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є те, що саме прокурор має довести вину обвинуваченого поза межами розумного сумніву. Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд має бути переконаний поза межами розумного сумніву, що кожен із суттєвих елементів інкримінованого особі кримінального правопорушення є доведеним (справа Дж. Мюрей проти Сполученого Королівства).

З урахуванням викладеного, розглянувши кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, дотримуючись принципу змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження і дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 307 КК України, а саме по епізоду 02.11.2017 як незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу у місця позбавлення волі, а по епізоду 27.11.2017 як незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу у місця позбавлення волі, вчинений повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд керується загальними засадами призначення покарання, визначеними ст. 65 КК України, і враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 відповідно до положень ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення злочину у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів, що підтверджується висновком КЗОЗ «Обласний наркологічний диспансер» від 27.11.2017.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України, є тяжким злочином.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше неодноразово судимий за кримінальні правопорушення проти власності, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, розлучений, заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 06.07.2021 у справі № 643/2576/21 позбавлений батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , офіційно не працевлаштований.

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

За таких обставин, для досягнення мети покарання, визначеної ст. 50 КК України, беручи до уваги ступінь суспільної небезпеки, обставини та характер скоєних злочинів, особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують покарання, та наявність обтяжуючих покарання обставин, суд призначає ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 307 КК України, що сприятиме досягненню мети покарання та буде необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як ним, так і іншими особами.

Відповідно до п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші - після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст. 70, так і ст. 71 КК ( 2341-14 ): спочатку - за правилами ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього - за правилами ч. 4 ст. 70 КК; потім - за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно - за сукупністю вироків.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, у цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 КК України.

Враховуючи, що ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення до засудження його за попереднім вироком Московського районного суду м. Харкова від 13.09.2021, суд вважає за можливе на підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначити обвинуваченому остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні не обрано.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту його фактичного затримання 09 квітня 2021 року о 16-45 годині згідно ухвали слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 09.04.2021.

Відповідно до положень ст. 72 КК України у строк покарання ОСОБА_5 слід зарахувати строк попереднього ув`язнення з моменту фактичного затримання о 13 годині 15 хвилин 27 листопада 2017 року по 16 годину 19 хвилин 03 грудня 2019 року дату постановлення ухвали Червонозаводського районного суду м. Харкова від 03.12.2019 про зміну обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі; строк перебування під цілодобовим домашнім арештом з 16 години 20 хвилин 03 грудня 2019 року по 30 березня 2020 року включно із розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту за один день позбавлення волі, а також строк покарання, визначений вироком Московського районного суду м. Харкова від 13.09.2021, тобто з моменту фактичного затримання ОСОБА_5 09 квітня 2021 року о 16-45 годині.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Оскільки ОСОБА_5 використовував мобільний телефон ТМ Нокіа 1661-2, ІМЕІ НОМЕР_2 із сім-картою НОМЕР_3 без задньої кришки, як засіб та знаряддя злочину, суд відповідно до ст.ст. 96-1, 96-2 КК України застосовує до вищевказаного майна спеціальну конфіскацію.

Доля речових доказів вирішуються в порядку ст. 100 КПК України.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Питання про процесуальні витрати суд вирішує відповідно до ст. 122, 124 КПК України, які передбачають, що у випадку винесення обвинувального вироку суд стягує на користь держави документально підтверджені витрати по залученню експерта.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 6 (шість) років 6 (шість) місяців.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень за цим вироком та за вироком Московського районного суду м. Харкова від 13.09.2021 шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 6 (шість) років 6 (шість) місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту його фактичного затримання 09 квітня 2021 року о 16-45 годині згідно ухвали слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 09.04.2021.

Відповідно до положень ст. 72 КК України зарахувати у строк покарання строк попереднього ув`язнення з моменту фактичного затримання о 13 годині 15 хвилин 27 листопада 2017 року по 16 годину 19 хвилин 03 грудня 2019 року дату постановлення ухвали Червонозаводського районного суду м. Харкова від 03.12.2019 про зміну ОСОБА_5 запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі; строк цілодобового домашнього арешту з 16 години 20 хвилин 03 грудня 2019 року по 30 березня 2020 року включно із розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту за один день позбавлення волі, а також строк покарання, визначений вироком Московського районного суду м. Харкова від 13.09.2021, тобто з моменту фактичного затримання ОСОБА_5 09 квітня 2021 року о 16-45 годині.

Запобіжний захід ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні не обрано.

Вважати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , таким, що відбув призначене за цим вироком покарання в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати, пов`язані з проведенням експертиз, а саме:

-№ 2369 від 21.11.2017 в сумі 989,60 грн.;

-№ 2536 від 28.11.2017 в сумі 989,60 грн.;

-№ 88 від 13.12.2017 в сумі 2968,80 грн.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 30.11.2017 на тимчасово вилучені 27.11.2027 речі, а саме на 8 (вісім) грошових купюр номіналом 50 грн., наступних серій та номерів: УВ 9106489, СД 5411939, ТА 4558029, УН 6074274, ЕП 0911009, УК 4363477, РЗ 9049048, ВЗ 4627437; мобільний телефон ТМ «Нокіа» 1661-2, ІМЕІ НОМЕР_2 із сім картою 38095-68-58-077, без задньої кришки; запальничку; зв`язку ключів; копію довідки про звільнення на ім`я ОСОБА_5 ; чистий бинтовий тампон; зріз лівої кишені спортивних штанів ОСОБА_5 ; бинтовий тампон зі змивом із правої долоні ОСОБА_5 ; зразок бинтового тампону зі змивами із грошових купюр; бинтовий тампону зі змивом із лівої долоні ОСОБА_5 ; медичний шприц, об`ємом 20 (двадцять) мл, який на 8 (вісім) мл заповнений рідиною бурого (коричневого) кольору, - зняти.

Речові докази: шприц медичний ємністю 10 мл, заповнений прозорою рідиною коричневого кольору, об`ємом 3,7 мл; шприц медичний ємністю 5 мл, заповнений прозорою рідиною коричневого кольору об`ємом 0,5 мл, передані на зберігання до УРЗ в Харківській області за квитанцією № 5921 від 27.11.2017; рідина масою 12,6472 грам, що містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований масою сухої речовини 0,0909 г., передана на зберігання до УРЗ в Харківській області за квитанцією № 5934 від 29.11.2017 знищити.

Речові докази: мобільний телефон ТМ Нокіа 1661-2, ІМЕІ НОМЕР_2 із сім-картою НОМЕР_3 без задньої кришки, переданий на зберігання до камери речових доказів ВП № 1 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області за квитанцією № 345 від 18.12.2027 - конфіскувати в дохід держави в порядку спеціальної конфіскації.

Речові докази: запальничка, зв`язка ключів, копія довідки про звільнення на ім`я ОСОБА_5 , передані до камери зберігання речових доказів ВП № 1 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області за квитанцією № 345 від 18.12.2027 повернути за належністю власнику ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Слобідський районний суд міста Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Засудженому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя - ОСОБА_1