ВІТОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/1742/25
Провадження №1-кс/477/1069/25
УХВАЛА

про скасування арешту майна

29 вересня 2025 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Вітовського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000443 від 18 серпня 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

26 вересня 2025 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна, який накладено ухвалою слідчого судді від 20 серпня 2025 року, а саме на автомобіль, марки «Volkswagen Tiguan», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

В обґрунтування поданого клопотання посилається на те, що за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 17 серпня 2025 року о 20.20 годині за участі автомобіля марки «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 та автомобіля марки «Volkswagen Tiguan» під керуванням ОСОБА_3 , 18 серпня 2025 року внесено відомості до ЄРДР №0000443 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286-1 КК України.

У цьому кримінальному провадженні 17 серпня 2025 року вилучено майно, що перебувало у володінні ОСОБА_3 автомобіль марки «Volkswagen Tiguan», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на яке ухвалою слідчого судді Вітовського районного суду Миколаївської області від 20 серпня 2025 року накладено арешт з метою його збереження як речового доказу у кримінальному провадженні.

За доводами ОСОБА_3 подальша необхідність у арешті вилученого у нього транспортного засобу на даний час відсутня, оскільки відносно вилученого майна проведено необхідні слідчі дії, зокрема і проведено експертне дослідження цього транспортного засобу, тому і підстав для його утримання органом досудового розслідування на даний час немає.

Посилаючись на статті 170 -174 КПК України, просив скасувати арешт.

Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд клопотання без його участі.

Прокурор Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_5 , за клопотанням якого було накладено арешт на вилучене 17 серпня 2025 року майно, у судове засідання також не з`явився, подавши заяву про розгляд клопотання без його участі. При його вирішенні покладався на розсуд суду.

Згідно з положенням частини четвертої статті 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Відповідно до положень частини другої статті 174 КПК України про час та місце розгляду клопотання про скасування арешту майна повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно. Чинними положеннями КПК України не передбачена обов`язкова участь зазначених осіб під час розгляду клопотання про скасування арешту майна.

Враховуючи положення статті 174 КПК України, та з метою дотримання розумних строків розгляду клопотання про скасування арешту майна, що є одним з пріоритетних завдань кримінального провадження, здійснення якого має забезпечити, зокрема, слідчий суддя на досудовому провадженні, з метою дотримання прав, свобод та інтересів учасників провадження та забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду, слідчий суддя вважає можливим провести розгляд клопотання за відсутності сторін.

Дослідивши клопотання про скасування арешту майна та додані до нього матеріали, заслухавши представника власника/володільця майна, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною третьою статті 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з частиною першою статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ ВП №4 МРУП ГУНП в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження №0000443, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань від 18 серпня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286-1 КК України.

17 серпня 2025 року в ході огляду місця події на перехресті вулиці Свободи та провулку Космонавтів в с. Калинівка Миколаївського району Миколаївської області, було виявлено автомобіль марки «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_2 з пошкодженнями в передній частині та деформацією кузова, а також автомобіль марки «Volkswagen Tiguan», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з пошкодженнями характерними для дорожньо-транспортної пригоди у виді деформації передньої кузова.

Ухвалою слідчого судді Вітовського районного суду Миколаївської області від 20 серпня 2025 року накладено арешт на майно, яке було виявлено та вилучено 17 серпня 2025 року в ході огляду місця події, в тому числі на автомобіль марки «Volkswagen Tiguan», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебував у володінні ОСОБА_3 .

За аналізом положень глави 17 розділу ІІ КПК України, обґрунтованість арешту визначається: наявністю підстав для накладення арешту; дотриманням законодавчих приписів при вирішенні питання про арешт; відповідністю майна, на яке накладено арешт, його меті; зв`язком майна з обставинами, що розслідуються (крім конфіскації та відшкодування шкоди) - обґрунтованістю належності майна певній особі (особливо після обшуку); належним мотивуванням застосованого заходу забезпечення кримінального провадження в ухвалі слідчого судді про накладенні арешту; розумністю і співмірністю арешту.

Зазначеним вище обставинам, що визначають обґрунтованість арешту надана оцінка при його накладенні, що вбачається з ухвали слідчого судді Вітовського районного суду Миколаївської області від 20 серпня 2025 року, та накладено арешт на вилучене майно з метою збереження речових доказів, зокрема.

Підставою арешту вилучених речей та документів став той факт, що постановою слідчого від 18 серпня 2025 року вилучені в ході огляду місця події транспортні засоби визнано речовими доказами у кримінальному проваджені, оскільки вони відповідають критеріям, встановленим статтею 98 КПК України, та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Метою арешту майна, відповідно до пункту 1 частини другої статті 170 КК України, є забезпечення збереження речового доказу.

При цьому, арешт вилучених речей та документів обумовлений необхідністю встановлення обставин кримінального провадження, що розслідується (зокрема проведення експертиз, так як вилучені речі могли бути засобами чи знаряддями вчинення кримінального правопорушення), з метою вирішення питань, які мають суттєве значення для досудового розслідування та належать до предмету доказування у даному кримінальному провадженні.

У свою чергу, враховуючи мету і підставу арешту, а також доводи ОСОБА_3 , що зазначені у його заяві про скасування арешту, слідчому судді необхідно з`ясувати, чи відпала подальша потреба у збереження вилученого майна як речових доказів у цьому кримінальному провадженні.

За змістом частини першої та другої статті 98 КПК, речовими доказами є, зокрема, матеріальні об`єкти, які містять відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, які встановлюються під час кримінального провадження.

У судове засідання прокурор Миколаївської окружної прокуратури, за клопотанням якого було накладено арешт на вилучене майно, не з`явився та не довів необхідності подальшого утримання такого майна, при цьому слідчий суддя враховує, що з часу вилучення майна, що є предметом розгляду у даному клопотанні, пройшов тривалий час.

Відповідно до аналізу долучених заявником документів, встановлено і те, що обставини з приводу яких внесено відомості до ЄРДР пов`язані з порушенням ОСОБА_4 вимог п.п. 1.3, 1.5, 2.3 «б», 2.9 «а», 10.1, 12.4, 12.9 «б» Правил дорожнього руху, в результаті чого, пасажир його автомобіля ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження.

З огляду на те, що ОСОБА_3 не є стороною кримінального провадження, не є підозрюваним у даному провадженні, не визнавався потерпілим, враховуючи, що у вказаному кримінальному провадженні проведено експертне дослідження транспортного засобу, а прокурором не зазначено про наявність потреби у подальшому утриманні стороною обвинувачення відповідного майна, то зазначені обставини у сукупності свідчать про відсутність потреби у подальшому утриманні стороною обвинувачення вилученого 17 серпня 2025 року майна.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність скасування арешту з відповідного майна.

Керуючись статтями 98, 100, 170-174, 309, 372, 376 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вітовського районного суду Миколаївської області від 20 серпня 2025 року на тимчасово вилучене майно, яке було вилучено 17 серпня 2025 року в ході огляду місця події, а саме на транспортний засіб, автомобіль, марки «Volkswagen Tiguan», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_7