Справа № 305/3323/24
Номер провадження 1-кс/305/431/25
УХВАЛА

27.10.2025. Рахівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву судді Рахівського районного суду Закарпатської області, ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду кримінального провадження, відомості про яке 03.05.2024 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000300 про обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Рахівського районного суду Закарпатської області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.332 КК України.

На підставі розпорядження керівника апарату Рахівського районного суду № 30 від 14.07.2025 призначено повторний автоматизований розподіл невирішених судових справ, які перебували у провадженні судді ОСОБА_5 , у зв`язку із достроковим закінченням відрядження судді.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями того ж дня визначено головуючого суддю у справі ОСОБА_3 .

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.10.2025 у провадження судді Рахівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 надійшла заява судді ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду кримінального провадження.

Заява мотивована тим, що у вказаному кримінальному провадженні він був старшим групи прокурорів, що підтверджується відповідною постановою. Зазначає, що хоча не брав безпосередньої участі у розгляді справи коли обирався запобіжний захід та у судових засіданнях, оскільки вже тоді не працював, разом з тим з метою усунення будь-яких підстав в подальшому для скасування рішення суду прийнятого за результатами розгляду з процесуальних підстав, вважає за необхідне вирішити питання про відвід.

Суддя ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, був належним чином п повідомлений про день, час та місце розгляду заяви.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 , адвокат ОСОБА_6 , у судове засідання не з`явився, поряд з цим 23.10.2025, надіслав письмове клопотання про розгляд заяви судді ОСОБА_3 , про самовідвід, без їх участі. Зазначив, що самовідвід судді ОСОБА_3 не підтримують, оскільки вони довіряють судді ОСОБА_3 розглядати справу, сумнівів щодо його об`єктивності не мають.

Інші учасники кримінального провадження у судове засідання не з`явилися. Причини своєї неявки суд не повідомили. Клопотань про відкладення справи розглядом чи про свою обов`язкову участь у розгляді заяви про самовідвід не подали.

Вимогами ст.28 КПК України регламентовано, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Проведення судового провадження у розумні строки забезпечує суд.

Наведене також узгоджується і з позицією, викладеною у § 23 рішення Європейського суду з прав людини від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03, у справі «Цихановський проти України», відповідно до якої національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

Окрім цього, Європейський суд з прав людини у рішенні від 10 липня 1984 року у справі «Гінчо проти Португалії» передбачив, що держави-учасниці Ради Європи зобов`язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень пункту 1 статті 6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 даної Конвенції (§§ 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року в справі «Смірнова проти України»).

Таким чином, суд, з урахуванням приписів ст.28 та ч.3 ст.81 КПК України, вважає за можливе вирішити заяву про самовідвід за відсутності учасників кримінального провадження, які не з`явилися.

Оскільки учасники у судове засідання не з`явилися, то у відповідності до ч.1 ст.107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Дослідивши викладені у заяві про самовідвід доводи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що у провадженні судді Рахівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_3 перебуває на розгляді кримінального провадження, відомості про яке 03.05.2024 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000300 про обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України.

Разом з цим, суддя ОСОБА_3 , до заяви про самовідвід, додає копію постанови про призначення групи прокурорів заступника керівника Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_7 від 06.05.2024, відповідно до якої суддя ОСОБА_3 був визначений старшим прокурором у групі прокурорів у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000300 від 03.05.2024.

Стаття 6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод" встановлює право на справедливий судовий розгляд. Кожна людина при визначенні її громадських прав, має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

За практикою Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006 року у справі Білуга проти України, від 28.10.1998 року у справі Ветштайн проти Швейцарії, тощо) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Як констатував Верховний Суд у постанові від 26.01.2024 у справі № 466/9158/14-к, витяг з ЄРДР не може замінити постанову керівника відповідного органу прокуратури про призначення прокурора або групи прокурорів чи постанову керівника відповідного органу досудового розслідування про призначення слідчого або групи слідчих, які здійснюватимуть повноваження прокурорів чи слідчих у конкретному кримінальному провадженні, оскільки він не є кримінально-процесуальним рішенням, яке породжує зазначені правові наслідки в кримінальному провадженні.

Для самовідводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про самовідвід, повинні бути доведеними.

Самовідвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Згідно ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду.

Відповідно п.2 ч.1 ст.75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник.

Разом з тим, згідно ст.10 Кодексу суддівської етики, суддя повинен виконувати обов`язки судді безсторонньо і неупереджено та утримуватися від поведінки, будь-яких дій або висловлювань, що можуть призвести до виникнення сумнівів у рівності суддів та присяжних під час здійснення правосуддя.

Частиною сьомою статті 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено обов`язок судді справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону, з дотриманням засад і правил судочинства. Приймаючи присягу, суддя бере на себе зобов`язання, зокрема, безсторонньо, неупереджено та незалежно здійснювати правосуддя.

Суддя (суд) своєю процесуальною та позапроцесуальною поведінкою має таку неупередженість та безсторонність транслювати, демонструючи презумпцію неупередженості судді.

Статтею 15 Кодексу суддівської етики передбачено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

У п.2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» вказано, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або у тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому, враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

Дослідивши заяву про самовідвід судді ОСОБА_3 та додатки до неї, суд приходить до висновку, що суддя ОСОБА_3 може брати участь у розгляді кримінального провадження, оскільки був лише включений у групу прокурорів, які могли підтримувати обвинувачення у суді, безпосередньої участі під час розгляду справи не брав, отже за таких обставин, може брати участь у розгляді кримінального провадження, відомості про яке 03.05.2024 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000300 відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України.

Враховуючи викладене, суд вважає, що заявлений суддею ОСОБА_3 самовідвід, не підлягає задоволенню.

З огляду на викладене, та керуючись ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ст. ст.21, 75, 80, 81 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви судді Рахівського районного суду Закарпатської області, ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду кримінального провадження, відомості про яке 03.05.2024 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000300 про обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України- відмовити.

Ухвала остаточна і окремому оскарженню не підлягає.

Головуюча: ОСОБА_1