УХВАЛА

15 січня 2026 року

м. Київ

Справа № 135/896/23

Провадження № 51-127 ск 26

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Ладижинського міського суду Вінницької області від 25 квітня 2024 року та вирок Вінницького апеляційного суду від 23 вересня 2025 року щодо нього,

встановив:

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою про перегляд зазначених судових рішень у касаційному порядку.

Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що її необхідно залишити без руху, встановивши скаржнику строк для усунення недоліків.

Насамперед необхідно вказати, що вступна і прохальна частини касаційної скарги містять суперечності. У вступній частині скаржник зазначає, що оскаржує вирок Вінницького апеляційного суду від 23 вересня 2025 року щодо нього, однак у прохальній частині просить змінити лише вирок Ладиженського міського суду Вінницької області від 25 квітня 2024 року щодо нього та призначити менш суворе покарання.

При цьому згідно з ч. 5 ст. 427 КПК України до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються. Однак засуджений не долучив до касаційної скарги належним чином завірених копій оскаржуваних рішень.

Також згідно з п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга повинна містити вимоги особи, яка її подала, із зазначенням того, яке рішення має ухвалити суд касаційної інстанції.

Такі вимоги мають узгоджуватись з їх обґрунтуванням та відповідати приписам ст. 436 КПК України, згідно з якими суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.

У своїй касаційній скарзі засуджений просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, змінити вирок Ладижинського міського суду Вінницької області від 25 квітня 2024 року в частині призначеного покарання та призначити йому менш суворе покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки.

Заявлені у касаційній скарзі вимоги не узгоджуються з положеннями передбаченими КПК України.

Зокрема, як указувалося вище, засуджений, оскаржуючи вирок Вінницького апеляційного суду від 23 вересня 2025 року, який у скарзі помилково названо ухвалою, фактично формулює вимоги, що стосуються вироку суду першої інстанції, та просить змінити його у частині призначення покарання, не враховуючи, що покарання, яке належить відбувати скаржнику, призначене йому наразі саме вироком апеляційного суду.

Крім того, у касаційній скарзі міститься клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження у 30 днів із наведенням причин пропуску строку.

Таким чином, скаржником не враховано, що, подаючи касаційну скаргу, він має право просити суд касаційної інстанції про поновлення йому строку касаційного (а не апеляційного) оскарження, який відповідно до вимог ст. 426 КПК України становить 3 місяці з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а для засудженого, який тримається під вартою, становить той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

При цьому засуджений датою складання касаційної скарги зазначає 22 грудня 2025 року, однак згідно зі штемпелем АТ «Укрпошта» на конверті вбачається, що касаційна скарга відправлена на адресу Верховного Суду 11 січня 2026 року.

Водночас у касаційній скарзі не наведено відомостей про дату отримання засудженим копії вироку апеляційного суду, а також даних про дату надання засудженим своєї касаційної скарги представнику установи відбування покарань, де перебуває засуджений, з метою її направлення до суду касаційної інстанції.

За таких обставин суд касаційної інстанції позбавлений можливості перевірити аспекти дотримання засудженим передбаченого законом строку на подання касаційної скарги, навіть зважаючи на твердження засудженого стосовно пропуску ним цього строку й висловлення прохання про його поновлення.

З огляду на це, враховуючи, що касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України, колегія суддів вважає необхідним на підставі ч. 1 ст. 429 КПК України залишити касаційну скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.

Протягом визначеного строку засуджений має право звернутись до суду касаційної інстанції з уточненою касаційною скаргою на усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

Керуючись положеннями ст. 429 КПК України, Суд

постановив:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Ладижинського міського суду Вінницької області від 25 квітня 2024 року та вирок Вінницького апеляційного суду від 23 вересня 2025 року щодо нього залишити без руху.

Надати скаржнику строк для усунення недоліків скарги протягом 15 днів із дня отримання копії цієї ухвали.

У разі невиконання ухвали протягом установленого строку, скарга буде повернута особі, яка її подала.

Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3