ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 629/7890/24 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження апел.суду №11-кп/818/294/26 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.271 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

представника потерпілого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Харкова апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 27 серпня 2025 року, якою на підставі статті 49 КПК України звільнено від кримінальної відповідальності ОСОБА_10 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 271 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000195 від 13.08.2022, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 27 серпня 2025 року клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_8 задоволено, звільнено обвинуваченого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 271 КК України, на підставі пункту 2 частини 1 статті 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000195 від 13.08.2022 за обвинуваченням ОСОБА_10 - закрито

Не погодившись з зазначеною ухвалою суду, представник потерпілого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати, та призначити новий судовий розгляд.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, вказує на незаконність та необґрунтованість ухвали, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неповнотою судового розгляду та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Звертає увагу на те, що потерпілий не погоджується з висновком судово-медичної експертизи № 12014/33 ЛЗ/24 Лозівського відділення Державної спеціалізованої установи Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи, оскільки вважає, що ступінь тяжкості отриманих ним тілесних ушкоджень не відповідає дійсності та обставинам справи і медичним документам, що містяться в матеріалах справи. Висновок експерта є неповним, оскільки в ньому не враховані отримані потерпілим інші тілесні ушкодження хребта, грудини та перелом хребців, про що сам експерт зазначає у своєму висновку. Вказані тілесні ушкодження мають ознаку тяжкого тілесного ушкодження.

Зазначає, що у зв`язку з тим, що при проведенні експертизи експертом не враховано наявність у потерпілого інших тілесних ушкоджень, які підтверджуються наданою медичною документацією, представником потерпілого неодноразово в суді першої інстанції було заявлено клопотання про проведення повторної судово-медичної експертизи для встановлення тяжкості тілесних ушкоджень отриманих ОСОБА_9 , що в свою чергу могло вплинути на кваліфікацію кримінального правопорушення та строк перебігу давності притягнення до кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_10 , однак вказанні клопотання були безпідставно та невмотивовано відхилені судом першої інстанції.

На думку апелянта, суд першої інстанції протиправно обмежив потерпілого та його представника в доказуванні та доведенні в ході судового розгляду необхідності перекваліфікації кримінального правопорушення на частину 2 статті 271 КК України.

Крім цього звертає увагу, що обвинувачений не приймав участі в судових засіданнях без поважних причин, а судом першої інстанції порушено один з головних принципів кримінального судочинства «розумність строків», та суд будучи обізнаним про сплив строків притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності, діючи упереджено, з березня 2025 безпідставно відхилив клопотання представника потерпілого про призначення повторної судово-медичної експертизи, відклав судові засідання поза межами строків, чим сприяв уникненню обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника потерпілого, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку прокурора та захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вважали ухвалу суду законною, просили залишити її без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступного.

Відповідно до частини 1 статті 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджено доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України; вмотивованим є рішення, в якому наведено належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Зі змісту оскаржуваної ухвали суду вбачається, що 27.08.2025 адвокат ОСОБА_8 заявила клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_10 на підставі частини 1 статті 49 КК України та закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000195 на підставі пункту 1 частини 2 статті 284 КПК України. В обґрунтування заявленого клопотання адвокат вказала, що інкриміноване обвинуваченому ОСОБА_10 кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 271 КК України є кримінальним проступком. ОСОБА_10 обвинувачується у тому, що кримінальне правопорушення було вчинено 12.08.2022, і на даний час минуло більше трьох років. При цьому, ОСОБА_10 свою вину визнав, щиро каявся, протягом цього строку не вчиняв нового злочину та не ухилився від досудового слідства або суду. Строки у цьому кримінальному провадженні не зупинялись і не переривались. Зазначила, що дотримання умов, передбачених частиною 1 статті 49 КК України, є безумовною й обов`язковою підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Обвинувачений ОСОБА_10 у судовому засіданні підтримав клопотання свого захисника про закриття кримінального провадження та погодився на закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, на підставі положень статті 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності. Обвинувачений підтвердив, що процедура та наслідки закриття кримінального провадження йому роз`яснені та зрозумілі, а також право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. Просив закрити кримінальне провадження з нереабілітуючих підстав на підставі положень статті 49 КК України.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти звільнення ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК України. Вказав, що строки притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_10 , передбачені статтею 49 КК України, закінчились. Розгляд такого клопотання підлягає невідкладному розгляду судом і є обов`язком суду.

Представник потерпілого ОСОБА_7 у судовому засіданні проти задоволення клопотання захисника обвинуваченого заперечував, зазначивши, що воно є передчасним і не може бути розглянуто судом до розгляду клопотання представника потерпілого про призначення і проведення повторної комісійної судово-медичної експертизи.

Судом першої інстанції даних про зупинення чи переривання строку давності не встановлено, у зв`язку із чим вказане клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_8 задоволено, ОСОБА_10 звільнено від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження закрито.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з ухвалою суду першої інстанції, вважає її передчасною, постановленою без урахування обставин, що можуть вплинути на остаточні висновки суду в даному кримінальному провадженні.

З матеріалів провадження вбачається, що 25.03.2025 до канцелярії Лозівського міськрайонного суду Харківської області надійшло клопотання представника потерпілого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 про призначення повторної комісійної судово-медичної експертизи, в якому він просив призначити експертизу для встановлення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень потерпілого ОСОБА_9 отриманих 12.08.2022, яке судом першої інстанції було залишено без уваги.

14.05.2025 до канцелярії районного суду повторно надійшло клопотання від представника потерпілого про призначення комісійної судово-медичної експертизи для встановлення тілесних ушкоджень, отриманих ОСОБА_9 12.08.2022 під час виконання службового завдання на території ТОВ «ЛКМЗ» та встановлення ступеню їх тяжкості.

Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 04.06.2025 відмовлено в задоволенні клопотання представника потерпілого, у зв`язку з його передчасністю, та призначено судовий розгляд кримінального провадження.

02.07.2025 представник потерпілого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_7 під час судового розгляду, знов звернувся до суду першої інстанції з аналогічним клопотанням, однак суд залишив без уваги вказане клопотання та відклав судовий розгляд.

Вказане клопотання по суті судом першої інстанції не було вирішене, оскільки в подальшому захисник обвинуваченого ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_8 звернулась до суду першої інстанції з клопотанням про звільнення ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності, у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, та закриття кримінального провадження, яке судом було задоволено.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції допущено неповноту судового розгляду, оскільки встановлення ступеню тяжкості отриманих потерпілим ОСОБА_9 12.08.2022 тілесних ушкоджень безпосередньо впливає на кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_10 та має істотне значення для застосування судом положень статті 49 КК України.

На думку суду апеляційної інстанції, вказані обставини свідчать про порушення судом вимог частини 6 статті 22 КПК України, згідно положень якої, суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, а також неналежне дотримання судом вимог, передбачених статтею 370 КПК України, внаслідок недослідження обставин, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, реалізуючи та дотримуючись загальних процесуальних засад кримінального провадження, що містяться у главі 2 КПК України, положеннях частини 1 статті 412, пункту 6 частини 1 статті 407, пунктів 1, 3 частини 1 статті 409 КПК України, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне і обґрунтоване рішення, що є підставою для скасування оскаржуваного вироку та призначення нового судового розгляду у суді першої інстанції.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги представника потерпілого є слушними та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про подальший рух кримінального провадження після скасування ухвали суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Порушення судом першої інстанції вищезазначених вимог КПК України не відноситься до передбаченого в частині 1 статті 415 КПК України переліку підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції. Проте, відповідно до вимог частини 6 статті 9 КПК України, у випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною 1 статті 7 КПК України. Такими загальними засадами кримінального провадження у даному випадку є передбачені пунктами 2, 15 частини 1 статті 7 КПК України - законність, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У зв`язку із наведеним, з метою дотримання вказаних засад кримінального провадження, що гарантуються чинним КПК України, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд в суді першої інстанції.

Керуючись статтями 404, 407, 409, 412, 415, 418, 419 КПК України, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 27 серпня 2025 року скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: