Провадження № 1-кс/734/599/25 Справа № 734/3814/25
У х в а л а

іменем України

21 жовтня 2025 року селище Козелець

Слідчий суддя Козелецького районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , секретар судових засідань ОСОБА_2 , із участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника-адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання у кримінальному провадженні № 0000351, відомості про яке 27 серпня 2025 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про продовження строку тримання під вартою щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Любечанинів Козелецького району Чернігівської області, українця, громадянина України, тимчасово безробітного, розлученого, із неповною середньою освітою, зареєстрованого і жителя АДРЕСА_1 , не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в:

слідчий СВ Відділення поліції № 1 Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_6 , за погодженням прокурора Козелецької окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся в Козелецький районний суд Чернігівської області у кримінальному провадження № 0000351, відомості про яке 27 серпня 2025 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, із клопотанням про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України. Вказане клопотання обґрунтоване тим, що в ранкову пору доби 27 серпня 2025 року, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 прийшов за місцем мешкання потерпілого ОСОБА_7 , який проживає у АДРЕСА_1 , та попросив в останнього спиртні напої або грошові кошти на їх придбання. На таке ОСОБА_8 відмовив, після чого ОСОБА_4 залишив місце мешкання потерпілого. Того ж дня, приблизно о 14.30 годині, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, через незамкнену хвіртку та двері будинку проник на територію домоволодіння у АДРЕСА_1 , зайшов до приміщення житлового будинку, де мешкає ОСОБА_8 . Після цього ОСОБА_4 пройшов до житлової кімнати будинку - приміщення кухні, де помітив ОСОБА_9 , який спав на ліжку, обличчям до стіни. З цією метою ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, в умовах правового режиму воєнного стану, що введений Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-1X від 24 лютого 2022 року, та продовжений до цього часу на всій території України, з корисливих мотивів, із метою особистого збагачення, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, а потерпілий ОСОБА_8 відвернутий до стіни спить та його не бачить, підійшов до столу, що розташований біля дивану, де відпочивав ОСОБА_8 , із висувного ящику столу витягнув фарфорову шухлядку білого кольору, з якої таємно, умисно, з корисливих мотивів викрав грошові кошти на загальну суму 690.00 гривень. Під час вчинення злочину, - таємного викрадення грошових коштів ОСОБА_4 , потерпілий ОСОБА_8 , перебуваючи в одній кімнаті з останнім, почувши, як ОСОБА_4 перекладає речі в ящику столу, повернувся на звуки, помітив злочинні дії останнього та наказав припинити їх і повернути грошові кошти. Однак, ОСОБА_4 , побачивши, що його протиправні дії помічені потерпілим та перестали бути таємними, реалізуючи раптово виниклий умисел на відкрите подальше викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, під час дії на території України воєнного стану, діючи умисно, відкрито, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, його наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, тримаючи в руках викрадені ним грошові кошти, вибіг із житлового будинку, після чого почав тікати з місця скоєння кримінального правопорушення. Вимоги ОСОБА_7 зупинитись та віддати належні йому грошові кошти ОСОБА_4 проігнорував, зник із місця скоєння злочину та в подальшому мав змогу розпорядитися викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 690.00 гривень. Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), поєднаному з проникненням у житло, вчиненому в умовах воєнного стану, - у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Із посиланням на наявність ризиків, визначених п.п. 1, 3 і 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий у кримінальному провадженні ОСОБА_6 заявив вимогу про продовження підозрюваному ОСОБА_4 строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування, до 28 листопада 2025 року включно.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 вимоги клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 підтримав. Підозрюваний ОСОБА_4 і захисник-адвокат ОСОБА_5 не погодилися із вимогами цього клопотання.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Вислухавши позиції учасників судового провадження, дослідивши надані докази, слідчий суддя вважає, що клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 підлягає задоволенню.

Органами досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, що згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, за вчинення якого кримінальним законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі.

О 17.01 годині 27 серпня 2025 року ОСОБА_4 згідно зі ст. 208 КПК України затриманий за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України. За ухвалою слідчого судді Козелецького районного суду Чернігівської області від 29 серпня 2025 року щодо підозрюваного ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, - у період із 17.01 години 27 серпня 2025 року, - з моменту його фактичного затримання, і до 17.01 години 26 жовтня 2025 року включно, із можливістю внесення застави 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 90840.00 гривень. За постановою від 21 жовтня 2025 року керівника Козелецької окружної прокуратури ОСОБА_10 продовжений строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні до трьох місяців, - до 28 листопада 2025 року.

Ризики, що виправдовують тримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою і були підставами для застосування такого запобіжного заходу та продовження строку його дії, не зменшилися (ризики переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого і свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином). Застосування більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не зможе запобігти вказаним ризикам.

Крім того, у кримінальному провадженні необхідно провести слідчі (розшукові) і процесуальні дії: отримати висновок раніше призначеної амбулаторної судово-психіатричної експертизи з метою визначення психічного стану підозрюваного; провести інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії з прийняттям процесуальних рішень, пов`язаних із закінченням досудового розслідування. У кримінальному провадженні призначена амбулаторна судово-психіатрична експертиза, дата проведення якої призначена експертами Чернігівської філії судово-психіатричних експертиз ДУ «Інститут судової психіатрії МОЗ України» на 30 жовтня 2025 року.

У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою необхідно розглядати у кожній справі окремо, з урахуванням її особливостей (Рішення ЄСПЛ «Jecius проти Литви» заява № 34578/97 від 31 липня 2000 року). У рішенні по справі «W. проти Швейцарії» від 26 січня 1993 року ЄСПЛ зазначив про те, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитися від слідства.

Продовження тримання під вартою може бути виправданим заходом, але за наявності чітких ознак, що цього вимагає справжній суспільний інтерес, який не зважаючи на наявність презумпції невинуватості переважає інтереси забезпечення права на свободу.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , є доцільним продовжити строк дії застосованого йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування, до 28 листопада 2025 року включно, з подальшим його триманням у Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор». Саме вказаний запобіжний захід має забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_4 процесуальних обов`язків на стадії досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Слідчим суддею не встановлені випадки, що передбачені ч. 4 ст. 183 КПК України, а тому є необхідним вирішити питання про розмір застави підозрюваному ОСОБА_4 , як альтернативу тримання під вартою.

При визначенні розміру застави слідчий суддя враховує обставини кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, який тимчасово не працює, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечувати не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загально суспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Тому є доцільним визначити підозрюваному заставу у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки саме такий розмір застави достатній забезпечити виконання підозрюваним покладених обов`язків.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 197 і 331 КПК України, суд

у х в а л и в:

клопотання слідчого у кримінальному провадженні - слідчого СВ Відділення поліції № 1 Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, строк дії застосованого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, у межах строку досудового розслідування, до 28 листопада 2025 року включно, з подальшим його утриманням у Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор».

Визначити підозрюваному ОСОБА_4 заставу - 30 (тридцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 90840 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок) гривень, яка може бути внесена, як підозрюваним, так й іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем). Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі слідчого судді про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, протягом строку дії ухвали слідчого судді.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання або місця роботи; утримуватись від спілкування з потерпілим і свідками у цьому кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну. У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти підозрюваний ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 про те, що в разі невиконання визначених обов`язків, щодо нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і накладене грошове стягнення від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Копію ухвали слідчого судді вручити підозрюваному ОСОБА_4 негайно після її проголошення. Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду впродовж п`яти днів із дня проголошення, а підозрюваним ОСОБА_4 , який утримується під вартою, протягом п`яти днів із дня отримання копії ухвали слідчого судді.

Слідчий суддя