УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2026 року

м. Київ

справа № 686/19595/23

провадження № 51-133 ск 26

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 10 грудня 2025 року.

Суть питання та встановлені судом обставини

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 серпня 2025 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 10 грудня 2025 року вказане судове рішення залишено без зміни.

До Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_4 , у якій він не погоджується з ухвалою апеляційного суду та порушує питання про її перегляд у касаційному порядку.

Мотиви Суду

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України).

За правовою позицією Конституційного Суду України обмеження прав і свобод людини і громадянина є допустимим виключно за умови, що таке обмеження є домірним (пропорційним) та суспільно необхідним (абз. 6 пп. 3.3 п. 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 19 жовтня 2009 року № 26-рп/2009).

Право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак ці обмеження не повинні впливати на користування правом у такий спосіб і до такої міри, що саму його суть буде порушено. Вони повинні відповідати законній меті, і тут має бути розумний ступінь пропорційності між засобами, що застосовуються, та метою, якої намагаються досягнути.

Наявність визначених у законі вимог щодо звернення до суду вищого рівня в разі незгоди із судовим рішенням не є тотожним обмеженню в доступі до правосуддя, а отже, не означає обмеження у праві на справедливий судовий розгляд.

Положеннями ч. 4 ст. 424 КПК України визначено, що ухвала слідчого судді після її перегляду в апеляційному порядку, а також ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на таку ухвалу оскарженню в касаційному порядку не підлягають.

Таке обмеження відповідає основним засадам судочинства, що визначені Конституцією України, є пропорційним та обґрунтованим.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Ураховуючи те, що ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 10 грудня 2025 року постановлено за результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на бездіяльність слідчого, то згідно з ч. 4 ст. 424 КПК України її не може бути оскаржено до суду касаційної інстанції, а тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

З цих підстав та, керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд постановив:

Відмовити ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 10 грудня 2025 року, якою ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 серпня 2025 року залишено без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_5 ОСОБА_3