Справа № 203/6401/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2025 року Центральний районний суд міста Дніпра в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпро клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про часткове скасування арешту майна,-

ВСТАНОВИВ:

До Центрального районного суду м.Дніпра надійшло вищезазначене клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , в якому поставлено питання про часткове скасування арешту майна в частині заборони користування транспортним засобом «MAZDA 6», сірого кольору, р/н НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , який було накладено в рамках кримінального провадження ухвалою слідчого судді Центрального районного суду міста Дніпра від 15.09.2025 року у справі №203/6401/25, провадження №1-кс/0203/4024/2025.

Перевіривши викладені в клопотанні доводи та дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Під час розгляду клопотання встановлено, що Третім слідчим відділом (з дислокацією у м.Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, проводилось досудове розслідування в об`єднаному кримінальному провадженні №0000072, відомості за яким внесено до ЄРДР з правовою кваліфікацією за ч.3 ст.332, ч.2 ст.369-2 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження 10.09.2025 року в порядку ст.208 КПК України було затримано ОСОБА_5 та в цей же день останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, за фактом сприяння у незаконному перенаправленні осіб через державний кордон України шляхом надання засобів та усунення перешкод, вчиненому службовою особою з використанням службового становища, з корисливих мотивів.

Також 10.09.025 року під час проведення санкціонованого обшуку транспортного засобу «MAZDA 6», сірого кольору, р/н НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , який перебував в користуванні ОСОБА_5 , власником якого є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було вилучено, окрім іншого, зазначений вище транспортний засіб, з ключами від нього.

Постановою слідчого від 11.09.2025 року останні визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000072.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду міста Дніпра від 15.09.2025 року у справі №203/6401/25, провадження №1-кс/0203/4024/2025, було задоволено клопотання слідчого, заявлене в рамках кримінального провадження №0000072 та накладено арешт на транспортний засіб «MAZDA 6», сірого кольору, р/н НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , із забороною відчуження, розпорядження та користування останніми.

В наданому клопотанні адвоката ОСОБА_3 , поданого в інтересах ОСОБА_4 , поставлено питання про скасування арешту транспортного засобу в частині заборони користування останнім. З посиланням на те, що ОСОБА_4 на підставі довіреності від 05.09.2023 року від ОСОБА_6 є законним користувачем транспортного засобу. Підстави для заборони користування відсутні, оскільки автомобіль вже оглянути, описаний, ідентифікований, сфотографований.

Відповідно ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів такого забезпечення є арешт майна.

Частинами 1,3 ст.132 КПК України встановлено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України встановлено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно ч.ч.1,2 ст.100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Частиною 9 ст.100 КПК України передбачено, що питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

Пунктом 18 ч.1 ст.3 КПК України визначено, що слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду. Слідчий суддя (слідчі судді) у суді першої інстанції обирається зборами суддів зі складу суддів цього суду.

Згідно ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Під час розгляду клопотання було встановлено, що на момент його розгляду досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000072 було завершено та 30.10.2025 року останнє з обвинувальним актом відносно ОСОБА_5 за ч.3 ст.332, ч.5 ст.27, ч.4 ст.408 КК України скеровано для розгляду до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

За вказаних обставин, оскільки повноваження слідчого судді щодо здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, обмежуються лише здійсненням такого контролю під час досудового розслідування, на теперішній час підстави для вирішення слідчим суддею питання щодо скасування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту відсутні та вказане питання може бути ініційовано заявником під час розгляду справи за обвинувальним актом в суді.

В зв`язку з цим, в задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст.3,9,26,28,131,132,170,173,174,369-372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про часткове скасування арешту майна - відмовити.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1