Справа № 303/6898/20
Провадження № 1-кп/303/242/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2025 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань клопотання прокурора Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження стосовно обвинуваченого в частині епізоду від 21 вересня 2020 року за ч.2 ст. 185 Кримінального кодексу України, з підстав, визначених п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000887 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області здійснюється судовий розгляд кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000887 відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, за таких обставин. 21 вересня 2020 року, близько 15 години ОСОБА_4 умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно - небезпечних наслідків, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу проник огороджене поле із насадженням рослин кукурудзи, яке розташоване на землях Зняцівської сільської ради і належить ТОВ «Каридія», кадастровий номер земельної ділянки :06:005:0025, звідки таємно, повторно викрав 700 качанів кукурудзи, на загальну суму 1400.0 гривень, які в подальшому склав до 10-ти поліпропіленових мішків по 70 качанів у кожний і за допомогою велосипеду відвезли подалі для того, щоб їх забрати та згодом продати.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про закриття кримінального провадження стосовно обвинуваченого в частині епізоду від 21 вересня 2020 року за ч.2 ст. 185 Кримінального кодексу України, з підстав, визначених п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України. Заявлене клопотання мотивував тим, що після направлення обвинувального акту у даному кримінальному провадженні до суду набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів". Даним законом фактично декриміналізовано діяння, вчинення якого інкримінується ОСОБА_4 внаслідок збільшення вартості майна, за викрадення якого передбачена адміністративна відповідальність.

У судовому засіданні обвинувачений просив закрити кримінальне провадження в частині епізоду від 21.09.2020 року з підстав, наведених у клопотанні прокурора.

У судове засідання представник потерпілого ОСОБА_5 не з?явився, подав заяву про проведення підготовчого судового засідання та судового розгляду без його участі.

Заслухавши думки учасників кримінального провадження, суд прийшов до висновку, що клопотання прокурора слід задовольнити з таких підстав.

Частина 1 ст.2 КК України передбачає, що підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України № 3886-IX Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів. Законом змінено поняття «вартості вкраденого майна» для визначення кримінальної караності крадіжки, як ознаки складу злочину, передбаченого ст. 185 КК України, що призвело до часткової декриміналізації умисних діянь, які виражені в умисному викраденні чужого майна. До набрання чинності вказаним Законом, кримінально караною вважалася крадіжка, виходячи з розміру - понад 0,2 неоподатковуваного мінімуму, який за нормами адміністративного та кримінального законодавства для кваліфікації злочинів чи правопорушень, встановлювався з суми неоподатковуваного мінімуму на рівні податкової соціальної пільги.

Податкова соціальна пільга визначена підпунктами 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV ПКУ для відповідного року.

Так, підпунктом 169.1.1 статті 169 визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року. У 2020 році податкова пільга становить 1051 гривень.

На час вчинення ОСОБА_4 інкримінованих йому дій, мінімальна сума вартості викраденого майна, як ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, повинна становити не менше ніж 2102 гривень.

Частина 7 ст.42 Закону України «Про правотворчу діяльність», у разі викладення структурного елемента нормативно-правового акта в новій редакції попередня його редакція втрачає чинність з дня набрання чинності новою редакцією цього структурного елемента.

Згідно зі ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності.

Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Зазначений підхід закріплено у частині першій статті 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 КК України Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Передбачені частиною першою статті 5 КК України підстави для закриття кримінальної справи не пов`язані із встановленням фактичних обставин справи, що свідчать про відсутність в діянні особи складу злочину, а пов`язані зі змінами законодавства про кримінальну відповідальність (постанова ВС від 09.09.2019 року в справі № 591/6379/16-ц).

Згідно п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі втрати чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Частина 3 ст.479-2 КПК України передбачає, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Враховуючи, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні 21 вересня 2020 року крадіжки майна, вчиненої повторно, на суму меншу ніж 2102 гривень, надав згоду на закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, суд вважає клопотання прокурора обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Підстав для застосування п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України немає, оскільки на момент вчинення відповідне діяння було кримінально-караним і містило всі ознаки складу інкримінованого кримінального правопорушення.

Цивільний позов не заявлявся.

Питання щодо речових доказів, процесуальних витрат та заходів забезпечення кримінального провадження судом не вирішувалося з огляду на продовження судового розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_4 за ч.2 ст. 185 КК України щодо епізоду від 19.09.2025 року.

Керуючись ст.ст. 284 ч.1 п.4-1, 350, 371, 372, 376, 479-2 КПК України, ст. 5 КК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 Кримінального кодексу України, щодо епізоду від 21 вересня 2020 року - закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку з декриміналізацією відповідно до Закону України № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду Закарпатської області через Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області суд протягом семи днів із дня її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Мукачівського

міськрайонного суду ОСОБА_1