Справа № 331/5676/24
Пр. 1-кп/336/518/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2026 року м.Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі колегії суддів: головуючого судді: ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретарки судового засідання: ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залу суду в м.Запоріжжі/ кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001021 від 02.07.2024, яке надійшло до суду на підставі обвинувального акта, складеного відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: с. Широкий Яр Чернігівського району Запорізької області, який отримав вищу освіту, одруженого, адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса фактичного проживання до затримання: АДРЕСА_2 ,

а також ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження: с. Широкий Яр Чернігівського району Запорізької області, який отримав вищу освіту, розлученого, адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса фактичного проживання до затримання: АДРЕСА_3 ,

за ознаками скоєння кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України,-

за участі: з боку обвинувачення прокурора ОСОБА_7 , з боку захисту: обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , захисників адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , -

В С Т А Н О В И В:

19.09.2024 прокурор Запорізької обласної прокуратури звернувся до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з матеріалами кримінального провадження відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за ознаками скоєння кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України. Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 18.11.2024 подання Жовтневого районного суду м. Запоріжжя про направлення кримінального провадження на розгляд Шевченківського районного суду м. Запоріжжя, задоволено. 05.12.2024 справа надійшла до суду.

Відповідно до протокола автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.12.2024 у справі визначено головуючого суддю ОСОБА_10 , та склад колегії суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 16.12.2024 постановлено призначити судовий розгляд кримінального провадження.

На підставі розпорядження керівника апарату суду від 14.04.2025 щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи, відповідно до п. 2.3.43, 2.3.44 Положення про автоматизовану систему документообігу суду проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, замінено головуючого суддю ОСОБА_10 та 14.04.2025 матеріали кримінального провадження передано визначеному головуючому судді ОСОБА_11 на підставі протокола повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Ухвалою суду від 16.04.2025 постановлено прийняти кримінальне провадження до свого провадження та призначити судовий розгляд кримінального провадження.

На підставі розпорядження керівника апарату суду від 28.08.2025 №295 щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи, відповідно до п. 2.3.43, 2.3.44 Положення про автоматизовану систему документообігу суду проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, замінено головуючого суддю ОСОБА_11 та 25.08.2025 матеріали провадження передано визначеному головуючому судді ОСОБА_1 на підставі протокола повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.08.2025.

23.01.2026 прокурором ОСОБА_7 подано клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від 23.01.2026 строком на 60 днів відносно кожного з обвинувачених, завчасно вручене ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , що визнається стороною захисту.

Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_6 та ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину проти держави, а саме у державній зраді, відповідно, у разі доведеності їх провини, санкція статті передбачає виключно покарання у виді позбавлення волі. Так, згідно з п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, існує ризик переховування від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Сторона обвинувачення, як і раніше, стверджує, що обвинувачені є проросійськи налаштованими особами, мають родичів на тимчасово окупованій території, відповідно, зможуть залишити своє місце проживання, переткнувши лінію зіткнення. Як видно з клопотання, існує й ризик незаконного впливу на свідків, які в судовому засіданні не допитувались; ризик того, що обвинувачені продовжать свою злочинну діяльність і з огляду на проросійські погляди, можуть продовжити збирати інформацію про пересування та дислокації військовослужбовців та передавати представникам держави-агресора.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, викладені в ньому доводи, наполягав, що у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу запобігання вказаним ризикам неможливе, проти застави, розмір якої визначений судом, заперечень не висловив.

Захисник ОСОБА_8 наголосив на строках перебування ОСОБА_5 під вартою. Крім того, зазначив, що його підзахисний після початку повномасштабного вторгнення на територію України опинився на окупованій території, проте, за першої можливості, перемістився на підконтрольну Україні територію, не бажає в порядку обміну переміститись на територію РФ, що має бути враховано судом. Захисником надано засвідчені копії свідоцтв як доказів того, що ОСОБА_5 має родину дружину та двоє малолітніх дітей.

На підставі наведеного адвокат ОСОБА_8 просив суд змінити запобіжний захід на домашній арешт, адже вказані прокурором ризики не є підтвердженими, або знизити розмір застави.

Обвинувачений ОСОБА_5 також заперечував проти клопотання прокурора, підтримав думку захисника та подані заперечення.

Захисник ОСОБА_9 , який здійснює захист обвинуваченого ОСОБА_6 , з клопотанням прокурора не погодився, пояснив, що прокурор в своєму клопотанні жодних доказів існування ризиків, передбачених КПК України, не надає, просив про зменшення розміру застави, який є непомірним.

Крім того, захисник та обвинувачений ОСОБА_6 просили застосувати до ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Розглянувши клопотання прокурора, вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до висновку про наявність підстав для їх задоволення у зв`язку із таким.

Відповідно до ч.1-3 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Судом встановлено, що згідно з ухвалою Жовтневого районного суду м.Запоріжжя у справі №331/949/22, пр.1-кс/331/1111/2024, від 04.06.2024, яка набрала законної сили 11.06.2024, клопотання старшого слідчого 2-го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_12 , погоджене із прокурором групи прокурорів, який здійснює процесуальну керівництво у кримінальному провадженні ОСОБА_7 , за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000075 від 19.03.2022 за ознаками скоєння кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.28 ч.2 ст.111 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задоволено. Застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Широкий Яр Бердянського району Запорізької області, українця, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» у межах строків досудового розслідування, тобто до 01 серпня 2024 року включно. Строк запобіжного заходу постановлено рахувати з часу фактичного затримання підозрюваного ОСОБА_5 , а саме з 15 години 21 хвилин 03 червня 2024 року.

Згідно з ухвалою Жовтневого районного суду м.Запоріжжя у справі №331/949/22, пр.1-кс/331/1110/2024, від 04.06.2024, яка набрала законної сили 24.06.2024, клопотання слідчого в ОВС 2-го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області капітана юстиції ОСОБА_15 , погоджене із прокурором групи прокурорів, який здійснює процесуальну керівництво у кримінальному провадженні ОСОБА_7 , за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000075 від 19.03.2022 за ознаками скоєння кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.28 ч.2 ст.111 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , задоволено. Застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця с. Широкий Яр Бердянського району Запорізької області, українця, працевлаштованого на посаді наладчика верстатів ЧПУ цеху №43 ПАТ «Мотор січ», одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , має статус тимчасово переміщеної особи, раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» у межах строків досудового розслідування, тобто до 01 серпня 2024 року включно. Строк запобіжного заходу постановлено рахувати з часу фактичного затримання підозрюваного ОСОБА_6 , а саме з 15 години 42 хвилин 03 червня 2024 року.

Відповідно до ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя у даній справі від 08.10.2025 у складі колегії суддів постановлено клопотання прокурора задовольнити; продовжити відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з утриманням в Державній установі «Кропивницький слідчий ізолятор», строком на 60 днів з 08 жовтня 2025 року до 06 грудня 2025 включно; продовжити відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з утриманням в Державній установі «Кропивницький слідчий ізолятор» строком на 60 днів з 08 жовтня 2025 року до 06 грудня 2025 включно; строк дії ухвали визначено до 06 грудня 2025 року включно. Одночасно визначено ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , кожному окремо, альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, для забезпечення виконання обов`язків, визначених КПК України.

Даною ухвалою визначено ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , кожному окремо, заставу у розмірі 900 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 2 725 200,00 гривень (два мільйони сімсот двадцять п`ять тисяч двісті гривень 00 копійок) у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самими обвинуваченими, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем). У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, ОСОБА_6 , ОСОБА_5 зобов`язані виконувати покладені судом обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави. Судом також покладено на обвинувачених у разі внесення застави наступні обов`язки: прибувати до суду за першою вимогою; не відлучатися із м. Запоріжжя, в якому вони перебувають, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання. Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити ва місяці з моменту її внесення. Роз`яснено, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Як врегульовано ч.1 ст.183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442-1 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті (ч.6 ст.176 КПК України).

Відповідно до приписів ст.199 КПК України, розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд має з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання певним ризикам.

Так, розглядаючи питання щодо застосування та/ або продовження запобіжних заходів, судом враховуються й приписи ст.178 КПК України, а саме: при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності ряд обставин, наведених у переліку даної норми.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що обвинувачений вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Відповідно, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, суд має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

За результатами розгляду клопотання сторони обвинувачення, суд дійшов висновку про збереження на даний час суттєвих ризиків та достатніх підстав, які свідчать про необхідність продовження запобіжного заходу відносно обох обвинувачених у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, що відповідає ч.1 ст.197 КПК України.

Суд наголошує, що судовий розгляд триває, а саме дослідження письмових доказів. Стадія допиту свідків не розпочата. Судом 08.10.2025 постановлено ухвалу відповідно до ч.2 ст.319 КПК України, а саме прийнято рішення про відсутність необхідності розпочинати судовий розгляд з початку та здійснювати повторно всі або частину процесуальних дій, які вже здійснювалися під час судового розгляду до заміни судді, оскільки, на переконання суду, таке рішення не може негативно вплинути на судовий розгляд. Крім того, відповідні клопотання не надходили.

Суд зауважує, що обраний відносно обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_5 запобіжний захід, з урахуванням його тривалості, - у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення, на даний час не виходить за межі розумного строку і кореспондується з характером суспільного інтересу, потребою у проведенні судом всіх необхідних процесуальних дій, які спрямовані на встановлення фактичних обставин кримінального правопорушення.

Окремим чинником, що впливає в даному випадку на судовий розгляд, є евакуація обвинувачених на виконання розпорядження Запорізької ОВА, що зумовлює інший порядок забезпечення їх доставки до суду.

Крім того, колегія суддів наголошує, що обраний відносно зазначених осіб запобіжний захід відповідає особі обвинувачених, відповідає положенням п.4 ч.2 ст.183 КПК України.

Суд визнає підтвердженою ту осбтавину, що ОСОБА_5 перебуває у шлюбі, є батьком двох малолітніх дітей.

Наявність стійких соціальних зв`язків обвинуваченого ОСОБА_6 на даний час належними та допустимими доказами не підтверджено, що свідчить на користь можливості вчинення кримінальних правопорушень, а суворість можливого покарання (за умови доведеності вини) - про підвищену соціальну небезпеку вказаних осіб.

Суд бере до уваги й ту обставину, що свідки, обвинувачені на даному етапі розгляду кримінального провадження не допитані.

За загальним правилом (ч.2 ст.94 КПК України) жоден доказ не має наперед встановленої сили, а висновки суду мають базуватись саме на показах, які безпосередньо отримані під час судового розгляду (або, в окремих випадках - отриманих у порядку, передбаченому ст.225 КПК України).

Тому, на переконання суду, перебуваючи на волі, обвинувачені з метою викривлення фактичних обставин справи, можуть вдатися до дій задля впливу на свідків, чиї покази мають істотне значення для встановлення істини у справі, однак судом ще не отримані.

Не здійснивши допит свідків, суд не може дійти однозначного висновку щодо їх знайомства із ОСОБА_5 , що спростовувала сторона захисту протягом судового розгляду, враховуючи місце останнього працевлаштування обвинувачених (до затримання). Крім того, суд не зможе дати оцінку показам свідків і до ухвалення рішення суду, протилежне суперечитиме засадам кримінального судочинства.

Суд наголошує, що будучи обізнаними про суворість покарання, яке може бути призначене у разі визнання особи винуватою, опинившись на волі, кожний з обвинувачених, дійсно може ухилитися від суду шляхом переховування для уникнення кримінальної відповідальності за інкримінований злочин.

Перетин Державного кордону України в законодавчій площині, за загальним правилом, не є можливим, проте переховування може бути ймовірним й на території України, зокрема, її окупованій частині. Зазначена обставина свідчить на користь тверджень сторони обвинувачення та наявних ризиків (п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України).

Відповідно, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на переконання суду, перешкоджатиме ухиленню обвинувачених від суду та вчиненню іншого кримінального правопорушення.

За станом здоров`я обвинувачені можуть утримуватися в закладі тимчасового обмеження волі. Доказів протилежного стороною захисту під час провадження справи в суді не надано.

За приписами ч.2 ст.8, ч.5 ст.9 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

За змістом ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, в розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення, у сукупності з іншими обставинами, збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів (справа «Ілійков проти Болгарії» (Ilijkov v. Bulgaria, Заява №33977/96, від 26 липня 2001 року).

Тримання під вартою є виправданим, якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи (справа «Лабіта проти Італії» (Labita v. Italy, Заява №26772/95, від 06 квітня 2000 року).

У п.51 справи «Летелье проти Франції» (Letellier v. France, Заява №12369/86, від 26 червня 1991 року) Європейський суд з прав людини зазначив: суд визнає, що особлива тяжкість деяких правопорушень може визвати таку реакцію суспільства та соціальні наслідки, які роблять виправданим попереднє утримання в крайньому разі на протязі певного часу. При виключних обставинах цей момент може бути врахований в світлі Конвенції, в крайньому разі в такій мірі, в якій внутрішнє право визнає поняття порушення публічного порядку внаслідок скоєння злочину.

З урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, стороною обвинувачення достатньо доведено обставини, які виправдовують подальше обмеження права обвинувачених перебувати на волі.

Так, застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для запобігання ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, які є реальними та зберігають свою актуальність.

На переконання суду клопотання прокурора про продовження строку тримання кожного обвинуваченого під вартою відповідає характеру та тяжкості діяння, яке їм інкримінується, не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя, а також відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

В даному випадку продовження строку дії запобіжного заходу забезпечить, серед іншого, й розумність строків провадження, як одну із засад кримінального судочинства, й можливість особистої участі обвинувачених під час судових засідань. Тому застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, зокрема, у вигляді домашнього арешту, не забезпечить належної процесуальної поведінки.

Доводи сторони захисту враховані судом, ретельно проаналізовані, проте не змінюють висновків за результатами розгляду клопотань.

Враховуючи стадію судового розгляду, оскільки докази під час розгляду кримінального провадження в силу вимог ст.23 КПК України мають бути досліджені безпосередньо, застосування до обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу не є обґрунтованим, на підставі чого суд доходить висновку про необхідність продовжити дію раніше обраного запобіжного заходу строком на 60 днів від дня розгляду питання

Суд також наголошує, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

Разом з цим, відповідно до ухвали суду від 08.10.2025, як вже зазначено вище по тексту даного судового рішення, визначено обом обвинуваченим альтернативний запобіжний захід у вигляді застави (у розмірі 900 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 2 725 200,00 гривень).

Визначаючи розмір застави, судом враховано приписи ст.178, 82 КПК України, зокрема, ступінь тяжкості кримінального правопорушення, оскільки обвинуваченим інкримінується вчинення особливо тяжкого злочину, що повинно належним чином забезпечити виконання обвинуваченими своїх процесуальних обов`язків, дані про ОСОБА_6 , ОСОБА_5 ..

На даний час судом не встановлено підстав для зміни розміру застави. Приходячи до такого висновку, суд враховує безпосередньо положення ч.4,5 ст.182 КПК України.

Тому розмір застави, визначений відповідно до ухвали Шевченківського районного суду м.Запоріжжя у даному кримінальному провадженні від 08.10.2025, порядок її внесення, перелік обов`язків в разі її внесення та строк їх діїслід залишити без змін.

За змістом ч.5 ст.201 КПК України слід роз`яснити стороні захисту, що суд має право залишити без розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу, подане раніше тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування, зміну або відмову у зміні запобіжного заходу, якщо у ньому не зазначені нові обставини, які не розглядалися слідчим суддею, судом.

Керуючись ст. 23, 94, 115, 177-178, 182-183, 197, 199, 201, 205, 331, 350, 369-372, 392 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з утриманням в Державній установі «Кропивницький слідчий ізолятор», строком на 60 днів з 28 січня 2026 року до 28 березня 2026 включно.

Продовжити відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з утриманням в Державній установі «Кропивницький слідчий ізолятор» строком на 60 днів з 28 січня 2026 року до 28 березня 2026 включно.

Строк дії ухвали визначити до 28 березня 2026 року включно.

Розмір застави, визначений відповідно до ухвали Шевченківського районного суду м.Запоріжжя у даному кримінальному провадженні від 08.10.2025, порядок її внесення, перелік обов`язків в разі її внесення та строк їх дії залишити без змін.

Копію ухвали суду надіслати Державній установі «Кропивницький слідчий ізолятор», вручити обвинуваченим, захисникам обвинувачених та прокурору.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення обвинуваченим, його захисником, прокурором шляхом подання апеляційної скарги.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню.

Повний текст ухвали суду складений та проголошений 30.01.2026 о 08-45 годині.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3