ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2026 року Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя в складі

головуючого суддіОСОБА_1
за участю секретаря судового засіданняОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченогоОСОБА_4
захисникаОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0001260 від 21.10.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сторожеве Сімферопольського району АР Крим, громадянина України, здобув професійну освіту, непрацевлаштований, неодружений, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У невстановлений досудовим слідством час та місці, у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання, зберігання та збут бойових припасів.

ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи умисел на незаконне придбання та зберігання, у невстановлений період часу, але не пізніше 30.10.2025 року придбав та зберігав гранату Ф-1 без передбаченого законом дозволу.

30.10.2025 року ОСОБА_6 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на збут бойових припасів, попередньо домовившись про місце та час зустрічі, за допомогою засобів мобільного зв`язку, з ОСОБА_7 , 30.10.2025 року приблизно о 13:20 годині, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 збув ОСОБА_7 , який здійснював оперативну закупку під зміненими анкетними даними, бойову гранату за грошові кошти в сумі 500 гривень, які ОСОБА_7 передав готівкою ОСОБА_6 .

Відповідно до висновку експерта Запорізького НДЕКЦ МВС України №СЕ-19/108-25/24591-ВТХ від 04.11.2025 року, наданий на дослідження корпус бойової гранати Ф-1 в конструктивному поєднанні з наданим на дослідження бойовим уніфікованим підривачем дистанційної дії УЗРГМ є бойовою ручною оборонною осколковою гранатою Ф-1 промислового виготовлення, яка відноситься до бойових припасів та вибухових пристроїв військового призначення

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , діючи умисно, маючи умисел на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, обіг якої заборонений PVP, без мети збуту, діючи всупереч вимог ст.ст. 25-28 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», ст.ст. 1, 13, 25 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», Постанови Кабінету Міністрів України №770 від 06 травня 2000 року «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, за невстановлених обставин придбав вказану психотропну речовину для власного вживання, без мети збуту, яку переніс до місця свого проживання, а саме до приміщення кімнати за адресою: АДРЕСА_2 , де став незаконно зберігати без мети збуту.

В подальшому, 28.11.2025 в період часу з 06:27 години до 07:16 години, під час проведення співробітниками поліції санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , було виявлено та вилучено зіп-пакет замотаний у ліпку стрічку синього кольору, в середині якого знаходилась речовина білого кольору. Відповідно до висновку експерта Запорізького НДЕКЦ МВС України №СЕ-19/108-25/26727-НЗПРАП від 04.12.2025 у складі кристалічної речовини білого кольору, виявлена особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), маса якої склала 0,32844 г (в перерахунку на основу).

«PVP» згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин, і прекурсорів» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06 травня 2000 року, віднесено до категорії особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено.

Обвинувачений в судовому визнав себе винним у вчинені інкримінованих йому кримінальних правопорушень, фактичні обставини кримінального провадження, викладені в обвинувальному акті, не оспорював. Суду пояснив надав наступні показання.

Наприкінці жовтня 2025 року знайомий військовий віддав йому в рахунок погашення боргу гранату та запал до неї, які він в подальшому продав за 500,00 грн. сусіду по гуртожитку, оскільки йому необхідні були грошові кошти.

Крім того, наприкінці листопада 2025 року він придбав психотропну речовину PVP, яку зберігав дома без мети збуту для власного вживання. 28.11.2025 співробітниками поліції за його місцем проживання було проведено обшук, в ході якого було виявлено та вилучено вищезазначену речовину разом з пристроями для її вживання.

Свої вчинки він засуджує, у вчиненому розкаюється. Просив призначити йому покарання на розсуд суду.

Обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорювали обставини, викладенні у обвинувальному акті, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, а сумніви у добровільності та істинності їх позиції відсутні. Роз`яснивши учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права на оскарження зазначених обставин в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням), обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням документів, що містять дані про його особу та процесуальних документів, необхідних для ухвалення вироку в частині вирішення долі речових доказів та процесуальних витрат.

Заслухавши показання обвинуваченого, суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчинені інкримінованих йому кримінальних правопорушень поза розумним сумнівом та кваліфікує дії останнього наступним чином:

-по епізоду від 30.10.2025 за ч. 1 ст. 263 КК України, як незаконне придбання, зберігання та збут бойових припасів;

-по епізоду 28.11.2025 за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, зберігання психотропної речовини без мети збуту.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України віднесено до тяжких злочинів (ч. 1 ст. 263 КК України) та кримінального проступку (ч. 1 ст. 309 КК України), дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, непрацевлаштований, отримає пенсію, неодружений, дітей не має, під наглядом лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність обставин, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, що його обтяжують, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі, за ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі, оскільки обвинувачений непрацевлаштований та стабільного джерела доходів достатніх для сплати штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 309 КК України, не має.

Підстав для застосування стосовно обвинуваченого ст.ст. 69, 69-1 КК України судом не встановлено.

У відповідності до приписів ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання обвинуваченому необхідно визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Таке покарання суд вважає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

З урахуванням повного та беззастережного визнання вини обвинуваченим, щирого каяття, віку та стану його здоров`я, відсутності обставин, що обтяжують покарання, суд доходить висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування призначеного судом покарання.

З огляду на викладене, обвинуваченого слід звільнити від відбування покарання з випробуванням та покладенням на нього обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. ст. 76 КК України.

На переконання суду таке покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України та є необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до приписів ст. 100 КПК України.

На підставі ст. 124 КПК України з ОСОБА_6 на користь держави підлягають стягненню документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 03.12.2025 (провадження 1-кс/335/3938/2025), підлягає скасуванню.

Необхідності в застосуванні до обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Керуючись ст. ст. 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання:

-за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

-за ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначити ОСОБА_6 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта в розмірі 10696 гривень 80 копійок.

Речові докази: 6 предметів схожі на патрони, упаковано до спец. пакету РSP1172517; зіп-пакет з речовиною білого кольору, схожу на наркотичну, упаковано до паперового конверту; полімерну коробку чорного кольору з пристроєм для паління, зі слідами нашарування речовин темного кольору, упаковано до паперового конверту; пляшку (порізану) зі слідами нашарування речовини темного кольору у верхній частині, упаковано до спец. пакету NPU6291482 знищити.

Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскарженню не підлягає.

В іншій частині вирок може бути оскаржений протягом 30-ти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1