САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/3731/25
Провадження №1-кс/726/1189/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2025 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 розглянувши клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів ТУ БЕБ України Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР за №0000015 від 02.04.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

Підрозділом детективів Територіального управління Бюро економічної безпеки у Чернівецькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000015, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що Службові особи ТОВ «ТОР-ЗАХІД» () з метою ухилення від сплати податку на доходи фізичних осіб, військового збору, протягом 2024 року шляхом здійснення виплати реальної заробітної плати готівковими коштами та/або у вигляді перерахуванням на особисті банківські картки працівників із призначенням «поповнення власних коштів», без належного відображення у бухгалтерській та податковій звітності підприємства, занизили розміри нарахування заробітної плати працівникам підприємства, що призвело до ухилення від сплати податку на доходи фізичних осіб, військового збору на загальну суму понад 8 млн грн, що є у великих розмірах.

Штатна чисельність працівників ТОВ «ТОР-ЗАХІД» становить близько 510 осіб, які щомісячно отримують заробітну плату у вигляді готівкових коштів «в конверті» та частина з яких офіційно не працевлаштовані. Така злочинна схема діє по теперішній час та щомісячно призводить до ухилення від загальнообов`язкових державних платежів в сумі понад 700 000 грн. Вказана інформація підтверджується громадянином ОСОБА_5 , який в 2024 році був офіційно працевлаштований в супермаркетах мережі, який зазначив, що під час роботи отримував кошти в якості заробітної плати на власну банківську карту, реквізити якої надав адміністратору магазину в розмірі близько 6300 грн, за місяць, решту заробітної плати в розмірі близько 12000 грн. йому видавала адміністратор магазину на ім`я « ОСОБА_6 » готівкою наприкінці робочого місяця «на руки» в кабінеті директора магазину.

За результатами проведеного аналітичного дослідження №23.22/2.2/18-25 від 24.03.2025 щодо оцінювання ризиків та/або виявлення правопорушень у фінансово-господарській діяльності ТОВ «ТОР-ЗАХІД», встановлено що посадовими особами підприємства порушено вимоги: пп. 164.2.1 п.164.2 ст. 164, пп.168.1.1, пп.168.1.2, п.168.1 ст. 168, п. 171.1 ст.171, п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-VI із змінами та доповненнями, а саме ТОВ «ТОР-ЗАХІД» за період з 01.01.2024 по 31.12.2024 не нараховано та не утримано та відповідно не перераховано до бюджету податок з доходів фізичних осіб із заробітної плати, яку виплачено найманим працівникам готівковими коштами в сумі 7 546 770 грн; та п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України від 02.12.2010р № 2755-VI (зі змінами та доповненнями), в результаті виплати заробітної плати найманим працівникам готівковими коштами, ТОВ «ТОР-ЗАХІД» за період з 01.01.2024 по 31.12.2024 ймовірно не нараховано та не утримано та відповідно не перераховано до бюджету військовий збір в сумі 628 897,50 грн.

14.11.2025 на підставі ухвали слідчого судді Садгірського районного суду м. Чернівці від 05.11.2025 справа (№726/3731/25) проведено обшук нежитлового приміщення за адресою: м. Чернівці, пров. Складський, буд 1, кв.1, (магазин мережі «Торба», які на праві приватної власності належать ТОВ «РЕНТСМАРТ» ) під час проведення слідчої дії було виявлено та вилучено банкноти у національній валюті гривня у загальній кількості 122 875 (сто двадцять дві тисячі вісімсот сімдесят п`ять) гривень, а також, крім іншого, відомість про виплату заробітної плати із підписами працівниками. Таким чином, з огляду на місце та спосіб зберігання грошей, очевидним є факт, що вказані готівкові кошти були призначені для видачі заробітної плати співробітникам магазину в неофіційній формі без подальшого належного відображення у бухгалтерській та податковій звітності підприємства.

14.11.2025 року у кримінальному провадженні №0000015 від 02.04.2025 винесено постанову про визнання речовими доказами вищезазначених вилучених грошових коштів.

В органу досудового розслідування наявні достатні підстави вважати, що вилучені під час обшуків не житлових приміщень, які використовує для своєї діяльності мережа магазинів «Торба», під час яких вилучені грошові кошти здійснювалися для виплати реальної заробітної плати, без належного відображення у бухгалтерській та податковій звітності підприємства, чим здійснено заниження розмірів нарахування заробітної плати працівникам підприємства

Таким чином, вищевказане майно має відношення до кримінального провадження і, таким чином, може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні вказаного майна до встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, а тому просить слідчого суддю постановити ухвалу, якою накласти арешт на на тимчасово вилучене майно банкноти у національній валюті гривня у кількості 122 875 (сто двадцять дві тисячі вісімсот сімдесят п`ять) гривень, що вилучені під час вищевказаної слідчої дії.

У судовому засіданні прокурор надав пояснення аналогічні викладеним у клопотанні, просив клопотання задовольнити та накласти арешт на вказане майно.

У відповідності до ч. 2 ст 172 клопотання розглянуто без повідомлення власника майна чи його представника у зв`язку з метою забезпечення арешту такого майна.

Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя доходить висновку про необхідність задоволення клопотання враховуючи таке.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

За змістом чинного законодавства, зокрема, ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

За змістом ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт майна арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди

Частиною 3 статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя,суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи положення ст. 173 КПК України, слідчим суддею встановлено правову підставу для арешту майна, а саме здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000015, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212 КК України.

Встановлено також, що 14.11.2025 на підставі ухвали слідчого судді Садгірського районного суду м. Чернівці від 05.11.2025 справа (№726/3731/25) проведено обшук нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , (магазин мережі «Торба», які на праві приватної власності належать ТОВ «РЕНТСМАРТ» ).

Під час проведення слідчої дії було виявлено та вилучено банкноти у національній валюті гривня у загальній кількості 122 875 (сто двадцять дві тисячі вісімсот сімдесят п`ять) гривень, а також, крім іншого, відомість про виплату заробітної плати із підписами працівниками. Орган досудового розслідування стверджує, про те, що вказані готівкові кошти були призначені для видачі заробітної плати співробітникам магазину в неофіційній формі без подальшого належного відображення у бухгалтерській та податковій звітності підприємства, що потребує перевірки та доведення.

У зв`язку із цим, 14.11.2025 року у кримінальному провадженні №0000015 від 02.04.2025 винесено постанову про визнання речовими доказами вищезазначених вилучених грошових коштів.

На переконання слідчого судді, вилучені грошові кошти відповідають критеріям щодо речових доказів та підлягають збереженню в цілях проведення подальшого досудового розслідування та встановлення всіх обставин вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень.

Таким чином доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України, а саме те, що накладення арешту на вказане майно зможе запобігти можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження речових доказів, тобто забезпечить мету застосування таких заходів збереження речових доказів.

За вказаних обставин, арешт є найбільш доцільним та ефективним способом збереження речових доказів, які мають значення для досудового розслідування, а потреби досудового розслідування в даному випадку, виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого. У свою чергу, незастосування такого виду забезпечення кримінального провадження може унеможливити збереження речових доказів, призвезти до їх втрати. Відтак, з метою, та запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вищевказаного майна, слідчий суддя вважає, що клопотання про накладення арешту на вказаний обсяг рухомого майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Крім того, слідчий суддя вважає, що застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження відповідатиме принципу розумності та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, заборона користування, відчуження та розпорядження майном не понесе надмірного обтяження для особи та, напротивагу, забезпечить виконання завдань кримінального провадження.

Будь-які інші обставини, існування яких унеможливлює задоволення заявленого клопотання та/чи ставлять під сумнів необхідність застосування такої слідчої дії відсутні.

Відтак, враховуючи положення ст.ст. 170-173, 175 КПК України, слідчий суддя висновує, що заявлене клопотання є обґрунтованим, відповідає встановленим вимогам щодо форми, змісту та суті, а захід забезпечення кримінального провадження, який просить застосувати сторона обвинувачення, в даному випадку відповідає критеріям законності, переслідує легітимну мету, є виправданою, доцільною, достатньою, пропорційною втручанню у право на мирне володіння майном, а тому клопотання підлягає задоволенню в повному обсязі.

Разом із тим, слідчий суддя вважає за необхідне наголосити, що застосування такого західу забезпечення як арешт майна не є статичним та арешт може втратити своє правове значення з плином часу. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження упродовж досудового розслідування, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності. Безперервне, тривале утримання майна під арештом, якщо при цьому досудове розслідування не є ефективним, може нести надмірний тягар для власника.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 370-371 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно банкноти у національній валюті гривня у кількості 122 875 (сто двадцять дві тисячі вісімсот сімдесят п`ять) гривень, що вилучені під час слідчої дії, за адресою: м. Чернівці, пров. Складський, буд.1 (магазин мережі «Торба», яке на праві приватної власності належать ТОВ «РЕНТСМАРТ» ) для забезпечення їх зберігання як речових доказів у кримінальному провадженні №0000015 від 02.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212 КК України, заборонивши вчиняти дії щодо користування, відчуження та розпорядження вказаним майном.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1