Справа №: 148/2278/25
Провадження № 1-кс/148/626/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2025 року Тульчинський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тульчин клопотання старшого слідчого СВ Тульчинського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_4 погоджене прокурором Тульчинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді «тримання під вартою» у матеріалах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000127 від 02.05.2025 за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Брацлав, Немирівського району, Вінницької області, громадянина України, неодруженого, непрацюючого зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого.

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий СВ Тульчинського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на 60 днів.

Клопотання погоджено з прокурором. Клопотання мотивовано тим, що у провадженні СВ Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області перебуває кримінальне провадження № 0000127, відомості про яке внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.05.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_2 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи корисливу мету, діючи умисно, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» у невстановлений досудовим розслідуванням час та при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах незаконно придбав особливо небезпечну психотропну речовину PVP, яку розфасував у паперовий згорток, який замотав в ізоляційну стрічку і помістив до пачки з-під цигарок «Sobranie» та продовжував незаконно зберігати за невстановлених обставин з метою її подальшого збуту громадянам, що здійснював з використанням послуг операторів мобільного стільникового зв`язку та безготівкових операцій шляхом їх схову у вигляді «закладок» (схованка з наркотичною речовиною, підготовлена збутчиком для подальшого збуту безконтактним способом, тобто таким, що виключає візуальний контакт між продавцем і покупцем).

В подальшому ОСОБА_5 , 05.09.2025, більш точний час досудовим слідством не встановлено, зберігаючи при собі особливо небезпечну психотропну речовину PVP, упаковану у паперовий згорток, замотаний в ізоляційну стрічку і поміщену до пачки з-під цигарок «Sobranie», підготовлену для збуту в якості «закладки», при невстановлених обставинах перемістив її до автобусної зупинки, яка розташована біля в`їзду в населений пункт Крищинці, Тульчинського району, Вінницької області, де підшукавши місце для схову у вигляді «закладки» під плитою туалету за автобусною зупинкою сховав кристалічну речовину, яка відповідно до висновку експертизи матеріалів, речовин і виробів від 15.09.2025 відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин - PVP масою 0,8954 грам, тим самим незаконно збув особливо небезпечну психотропну речовину. Після чого ОСОБА_5 використовуючи належний йому мобільний телефон, сфотографував місце, де схована вказана особливо небезпечна психотропна речовина та з використанням вищевказаного мобільного телефону увійшов до мережі «Інтернет», де використовуючи месенджер «Telegram» переслав особі під вигаданим ім`ям ОСОБА_7 файл фотографію який містить відомості про місце схову вищевказаної особливо небезпечної психотропної речовини та відомості про місцезнаходження місця схову, тобто незаконно збув ОСОБА_7 особливо небезпечну психотропну речовину - PVP масою 0,8954 грам за грошову винагороду в розмірі 948 гривень, які ОСОБА_5 , ОСОБА_7 04.09.2025 року о 17:37 год., перерахувала на картковий рахунок AT «Ощадбанк» № НОМЕР_1 з платіжного терміналу самообслуговування ТОВ ФК «Контрактовий дім» в м. Тульчин, Вінницької області, по вул. Європейській та яку в подальшому ОСОБА_7 за отриманим від ОСОБА_5 файлом фотографією та місцем розташування відшукала та добровільно видала працівникам поліції.

Після цього ОСОБА_5 продовжуючи свою злочинну діяльність у сфері обігу психотропних речовин, діючи з єдиним злочинним умислом направленим на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечних психотропних речовин з метою збуту, а також збут особливо небезпечних психотропних речовин на території Тульчинського району Вінницької області, шляхом їх схову у вигляді «закладок», у невстановлений досудовим розслідуванням час та при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, у невстановленому місці незаконно придбав особливо небезпечну психотропну речовину PVP, яку розфасував у поліетиленовий пакет, який замотав в ізоляційну стрічку і помістив до пачки з-під цигарок «Sobranie» та продовжував незаконно зберігати за невстановлених обставин з метою її подальшого збуту громадянам, що здійснював з використанням послуг операторів мобільного стільникового зв`язку та безготівкових операцій шляхом їх схову у вигляді «закладок» (схованка з наркотичною речовиною, підготовлена збутчиком для подальшого збуту безконтактним способом, тобто таким, що виключає візуальний контакт між продавцем і покупцем).

В подальшому ОСОБА_5 , 21.11.2025, більш точний час досудовим слідством не встановлено, зберігаючи при собі особливо небезпечну психотропну речовину PVP, упаковану у поліетиленовий пакет, замотаний в ізоляційну стрічку і поміщену до пачки з-під цигарок «Sobranie», підготовлену для збуту в якості «закладки», при невстановлених обставинах перемістив її до автобусної зупинки, яка розташована біля в`їзду в населений пункт Тарасівка, Тульчинського району, Вінницької області, де підшукавши місце для схову у вигляді «закладки» за стіною автобусної зупинки сховав порошкоподібну речовину, яка відповідно до висновку експертизи матеріалів, речовин і виробів від 25.11.2025 відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин - PVP масою 1,2706 грам, тим самим незаконно збув особливо небезпечну психотропну речовину. Після чого ОСОБА_5 використовуючи належний йому мобільний телефон, сфотографував місце, де схована вказана особливо небезпечна психотропна речовина та з використанням вищезазначеного мобільного телефону увійшов до мережі «Інтернет», де використовуючи месенджер «Telegram» переслав особі під вигаданим ім`ям ОСОБА_7 файл фотографію який містить відомості про місце схову вищевказаної особливо небезпечної психотропної речовини та відомості про місцезнаходження місця схову, тобто незаконно збув ОСОБА_7 особливо небезпечну психотропну речовину - PVP масою 1,2706 грам за грошову винагороду в розмірі 1485 гривень, які ОСОБА_5 , ОСОБА_7 19.11.2025 року о 10:21 год., перерахувала на картковий рахунок AT «ПУМБ» № НОМЕР_2 з платіжного терміналу самообслуговування ТОВ ФК «Контрактовий дім» в м. Тульчин, Вінницької області, по вул. Європейській та яку в подальшому ОСОБА_7 за отриманим від ОСОБА_5 файлом фотографією та місцем розташування відшукала та добровільно видала працівникам поліції.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто незаконне придбання і зберігання з метою збуту та незаконний збут особливо небезпечних психотропних речовин.

Далі, 04 грудня 2025 року о 11.11 год. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

04.12.2025 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

В клопотанні ставиться питання про застосування запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_5 тримання під вартою, у зв`язку з тим, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна.

Під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого у ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, те що він може переховуватися від органів досудового розслідування або суду; незаконно впливати на свідків, а також те, що ОСОБА_8 перебуваючи на волі може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме: ухилятись від явки до органів досудового розслідування та/або суду, з метою уникнення відповідальності та вчинити інше кримінальне правопорушення, також може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

З метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження вважає доцільним застосувати вищевказаний запобіжний захід.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання, підозрюваного та його захисника, які вважали достатнім застосування запобіжного заходу не пов`язаного із позбавленням волі, зокрема цілодобового домашнього арешту, суд виходить зі слідуючого.

Згідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Слідчим суддею встановлено, що 04.05.2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Обґрунтованість підозри підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами: а саме: витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000127 від 02.05.2025 року, згідно якого зареєстровано кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України; рапортами працівників Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькі області; протоколами про результати проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, протоколами обшуку, протоколами огляду, постановами про визнання предметів речовими доказами, протоколами допиту свідків, вилученими речовими доказами та проведеними експертизами, а також протоколом затримання особи, підозрюваної у вчинення злочину від 04.12.2025 року в порядку ст. 208 КПК України; повідомлення про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Як слідує із наданих суду матеріалів кримінального провадження, ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливого здійснення обвинуваченим зазначених дій. При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Сама по собі суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. При цьому, слід відмітити, що тяжкість покарання хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Відповідно до вимог п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського Суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Так, із матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення (злочину) передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжкого злочину та за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна, суд враховує тяжкість покарання, яка йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні злочину, особу обвинуваченого, який не працюючий, не одруженний, на утриманні неповнолітніх дітей не має, таким чином не має стійких соціальних зв`язків, та стримуючих факторів. Також суд враховує, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину у сфері незаконного обігу психотропних речовин, що належать до глобальних проблем сучасності і цьому явищу притаманний надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, а також суд враховує розмір вилученої психотропної речовини.

Разом з цим, оцінюючи вищевказані обставини, суд також зважає на практику ЄСПЛ, та те, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення ЄСПЛ «Бекчиєв проти Молдови»).

Окрім того, суд встановив, що ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, незаконного впливу на свідків, а також вчинення нового злочину наявні.

Оцінюючи наявність ризику незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, суд виходить із встановленого КПК України порядку отримання показань зазначених осіб у кримінальному провадженні на різних його етапах, та вважає, що ризик такого впливу зберігається до отримання показань свідків безпосередньо судом під час розгляду справи по суті. Тим самим, не виключена ймовірність того, що обвинувачений не будучи обмежений у спілкуванні зі свідками може здійснювати на них вплив шляхом вмовляння, залякування, підкупу, з метою їх спонукання до ненадання в суді показів, перекручування або спотворення обставин, які їм відомі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності. Таким чином ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів під час проведення досудового розслідування, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та їх дослідження.

Ризик впливу на свідків узгоджуються й з практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Відтак, встановлені в провадженні обставини свідчать про те, що заявлені прокурором ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме, що є достатні підстави вважати, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків та осіб, які можуть бути допитані як свідки, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що підтверджується матеріалами досудового розслідування, та свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, у зв`язку з чим, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, рахуючи строк дії ухвали з моменту затримання.

Що стосуються заявленого клопотання підозрюваного та його захисника, щодо обрання більш м`якого запобіжного заходу, а саме цілодобового домашнього арешту, суд зауважує, що ні обвинуваченим ні його захисником не надано жодних переконливих доказів стосовно відсутності ризиків, передбачені ст. 177 КПК України та обрання більш м`якого запобіжного заходу зможе запобігти ризикам передбачені ст. 177 КПК України.

Крім того, не надано суду переконливих доказів щодо незадовільного стану здоров`я та неможливості подальшого перебування обвинуваченого під вартою, у зв`язку з чим клопотання підозрюваного та його захисника, щодо обрання більш м`якого запобіжного заходу, а саме домашнього арешту не підлягає задоволенню.

При обрані запобіжного заходу слідчий суддя вважає необхідним визначити розмір застави в межах передбачених вимогами ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме в розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 90840,00 гривень.

Керуючись ст.ст. 183, 193-196, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Брацлав, Немирівського району, Вінницької області, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді «тримання під вартою» строком на шістдесят днів, взявши під варту в залі суду.

Строк тримання під вартою обчислювати з моменту затримання з 04.12.2025 року по 11.11 год. 01.02.2026 року.

Визначити розмір застави підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 90840,00 гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА у Вінницькій області.

У випадку внесення застави, зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду та покласти наступні обов`язки:

-заборони залишати межі Тульчинського району, Вінницької області, без дозволу слідчого, прокурора, або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну місця проживання;

- здати до відповідних державних органів паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а підозрюваним який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1