Провадження № 1-кс/161/6993/25
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2025 року м. Луцьк

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання заступника начальника відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів,

В С Т А Н О В И В:

24 листопада 2025 року заступник начальника відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором у кримінальному провадженні прокурором відділу Волинської обласної прокуратури ОСОБА_4 , звернулась до слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області із клопотанням про надання їй та іншим слідчим групі слідчих: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, яка знаходиться у володінні ОСОБА_9 , а саме, до інформації, належного йому мобільного телефону із встановленою сім картою НОМЕР_1 , з можливістю ознайомлення та зняття копій із залученням спеціалістів, а саме: листування, фото- та відеозображень, які знаходяться у встановлених на телефоні додатках (Viber, Telegram, WhatsApp, Signal, Gmail, Google Фото, Браузерах), електронній пошті та інших програмах, за допомогою яких можна передавати текстові повідомлення, фото- та відеозображення, а також іншу інформацію, яка може мати доказове значення для досудового розслідування.

Своє клопотання мотивує тим, що СУ ГУНП у Волинській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000002 від 03 січня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, а тому з метою досягнення всебічного, повного і неупередженого досудового розслідування, звернулась до слідчого судді із вказаним клопотанням.

В судове засідання прокурор, заступник начальника відділу СУ не з`явились, хоча належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання, водночас, подали суду клопотання про проведення судового засідання за їх відсутності та підтримання поданого письмового клопотання, а тому у відповідності до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України судове засідання проводиться за їх відсутності, а також не здійснюється фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши додані докази до нього, слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити виходячи з наступних підстав.

Виходячи зі змісту вимог ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, одним із яких є тимчасовий доступ до речей і документів.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 163 КПК України, слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 6 ст. 163 КПК України, слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Поряд з цим, слідчий суддя приймає до уваги, що відповідно до ст. 264 КПК України пошук, виявлення і фіксація відомостей, що містяться в електронній інформаційній системі або їх частин, доступ до електронної інформаційної системи або її частини, а також отримання таких відомостей без відома її власника, володільця або утримувача може здійснюватися на підставі ухвали слідчого судді, якщо є відомості про наявність інформації в електронній інформаційній системі або її частині, що має значення для певного досудового розслідування.

Відповідно до вимог п. 8 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах», інформаційна система це організаційно-технічна система, в якій реалізується технологія обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів.

Таким чином, до інформаційних систем відноситься комп`ютерна техніка, мобільні телефони, планшети та інші пристрої, які використовуються для обробки інформації з використанням програмних засобів.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 258 КПК України, ніхто не може зазнавати втручання у приватне спілкування без ухвали слідчого судді.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 264 КПК України, пошук, виявлення і фіксація відомостей, що містяться в електронній інформаційній системі або їх частин, доступ до електронної інформаційної системи або її частини, а також отримання таких відомостей без відома її власника, володільця або утримувача може здійснюватися на підставі ухвали слідчого судді, якщо є відомості про наявність інформації в електронній інформаційній системі або її частині, що має значення для певного досудового розслідування.

Ч. 3 ст. 264 КПК України передбачено, що в ухвалі слідчого судді про дозвіл на втручання у приватне спілкування в цьому випадку додатково повинні бути зазначені ідентифікаційні ознаки електронної інформаційної системи, в якій може здійснюватися втручання у приватне спілкування. Таким чином, без ухвали слідчого судді, ніхто не має права провести огляд комп`ютерної техніки чи мобільного телефону особи з відома, чи без відома власника даної інформаційної системи.

При цьому, ч. 1 ст. 258 КПК України передбачено, що розгляд клопотань, який віднесений згідно з положеннями цієї глави (Глава 21. Негласні слідчі (розшукові) дії) до повноважень слідчого судді, здійснюється слідчим суддею апеляційного суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду (ст.247 КПК України).

Вказані норми національного законодавства узгоджуються з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у рішенні «Сергій Волосюк проти України» ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) від 12.03.2009 року (заява № 1291/03) зазначає, що таке втручання суперечитиме статті 8 Конвенції, якщо воно здійснюється не «згідно із законом», не має однієї або кількох легітимних цілей, зазначених у пункті 2 статті 8 Конвенції, а також не є «необхідним у демократичному суспільстві» для досягнення цих цілей (див. рішення у справах «Сільвер та інші проти Сполученого Королівства» (Silver and Others v. The United Kingdom) від 25.03.1983 року, п. 84, серія А, № 61, «Кемпбелл проти Сполученого Королівства» (Campbell v. The United Kingdom) від 25 березня 1992 року, п. 34, серія А, № 233, «Калоджеро Діана проти Італії» (Calogero Diana v. Italy) від 15.11.1996 року, п. 28, Reports 1996-V, та «Петра проти Румунії» (Petra v. Romania) від 23.09.1998 року, п. 36, Reports 1998-VII).

Словосполучення «згідно із законом» не лише вимагає дотримання національного закону, а й стосується якості такого закону (див., mutatismutandis, рішення у справі «Галфорд проти Сполученого Королівства» (Halford v. theUnitedKingdom) від 25 червня 1997 року, п. 49, Reports 1997-III, та справу «Барановський проти Польщі» (Baranowski v. Poland), заява № 28358/95, п. 52, ECHR 2000-III). Суд нагадує, що національне законодавство має з достатньою чіткістю визначати межі та спосіб здійснення відповідного дискреційного права, наданого органам влади, щоб забезпечувати громадянам той мінімальний рівень захисту, на який вони мають право згідно з принципом верховенства права в демократичному суспільстві (див. рішення у справі «Доменічіні проти Італії» (Domenichini v. Italy) від 15 листопада 1996 року, п. 33, Reports 1996-V).

Таким чином, аналіз норм Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах» та відповідних норм Кримінального процесуального кодексу України, а також практики ЄСПЛ, вказує, що слідчі дії, мета яких є отримання копій будь-яких вхідних та вихідних листів та/або будь якої іншої інформації, що міститься у в електронній інформаційній системі, та доступ до якої обмежується її власником, володільцем або утримувачем або пов`язаний з подоланням системи логічного захисту, можуть бути санкціоновані та проведенні виключно на підставі ухвали слідчого судді апеляційного суду/ Вищого антикорупційного суду.

Враховуючи обставини вчинення злочину, так як вони викладені в клопотанні заступника начальника відділу СУ, обґрунтування клопотання, приходжу до висновку, що вимоги клопотання лежать за площиною повноважень слідчого судді місцевого суду, та в даному випадку таке втручання суперечитиме статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та призведе до порушення права на повагу до приватного і сімейного життя, враховуючи приписи Глави 21 КПК України, а відтак у задоволенні клопотання слід відмовити, з метою забезпечення громадянам того мінімального рівня захисту, на який вони мають право згідно з принципом верховенства права в демократичному суспільстві.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що в порушення вимог КПК України, в клопотанні заступника начальника відділу СУ відсутні ідентифікаційні ознаки електронної інформаційної системи до якої планується здійснити доступ. Саме по собі зазначення виду - мобільний телефон, та номеру сім карти, не дає можливості ідентифікувати електронну інформаційну систему та постановити ухвалу у відповідності до вимог ч. 3 ст. 264 КПК України. Не містить також клопотання та долучені до нього документи і інформації, що доступ до електронної інформаційної системи обмежується її власником, володільцем або утримувачем або пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 163, 258-264, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання заступника начальника відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів - відмовити.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї може бути подано під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя:/підпис/

Згідно з оригіналом:

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1