Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________________
Справа № 299/4961/25
Номер провадження 1-кп/299/260/25
У Х В А Л А

28.11.2025 року м. Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області

в особі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

при проведенні відкритого підготовчого судового засідання в залі судового засідання у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.08.2025 року за № 0000352, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Квасово Берегівського району Закарпатської області, місце проживання: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 286 Кримінального кодексу України (надалі - КК України),

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

обвинувальний акт, яким ОСОБА_3 висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 286 КК України, складено 29.09.2025 року заступником начальника відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_8 , затверджено 29.09.2025 року прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_9 .

Відповідно до формулювання обвинувачення, викладеного в обвинувальному акті, ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що він 07.08.2025 року близько 12:00 год, керуючи технічно справним автомобілем марки «ВАЗ» моделі «21093», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою в с-щі Вилок Берегівського району Закарпатської області, здійснив маневр повороту ліворуч, на територію автозаправної станції № ЗК27 Товариства з обмеженою відповідальністю «Окко-Драйв», що розташована за адресою: Закарпатська область, Берегівський район, с-ще Вилок, вул. Ференца Ракоці, 59, де перебуваючи на території перед адміністративною будівлею автозаправної станції, зупинив автомобіль, в подальшому, маючи за меті розвернути автомобіль в протилежному напрямку, розпочав рух заднім ходом. У цей же час позаду автомобіля марки «ВАЗ» моделі «21093», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , на території автозаправної станції з правого на лівий бік, зі сторони адміністративної будівлі в бік вул. Ференца Ракоці, рухалася пішохід ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В свою чергу водій ОСОБА_3 , здійснюючи рух автомобіля заднім ходом, не звернувся за допомогою до інших осіб для безпечного руху транспортного засобу, не був достатньо уважним та не стежив належно за дорожньою обстановкою, щоб своєчасно реагувати на її зміну та не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху, хоча мав об`єктивну можливість з робочого місця водія своїми односторонніми діями забезпечити безпеку дорожнього руху в частині виявлення в полі зору пішохода, не врахував дорожню обстановку і не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху, не маючи для цього будь-яких перешкод технічного чи фізичного характеру для безпечного забезпечення руху заднім ходом, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки, не переконавшись у безпеці виконуваних дій, чим грубо порушив вимоги пунктів 1.3, 1.5, підпункту а) пункту 2.1, підпункту б) пункту 2.3, пункту 10.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, внаслідок чого допустив наїзд задньою частиною автомобіля на пішохода ОСОБА_7 .

За наслідками дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у виді закритої черепно-мозкової травми, перелому лобної кістки справа з переходом на орбіту, множинних переломів кісток лицевого черепа, набряку мозку, забою головного мозку середнього ступеня важкості, старечої ядерної катаракти. Враховуючи характер та локалізацію тілесних ушкоджень, вони утворилися в умовах дорожньо-транспортної пригоди, а саме: синці, забійні рани, перелом лобної кістки з переходом на орбіту та множинні переломи кісток лицевого черепа, заподіяні тупим твердим предметом, де місцями прикладання травмуючої сили була передня поверхня тіла, які утворилися в результаті наїзду на пішохода автомобілем, що рухався назад. Тілесні ушкодження у виді важкої закритої черепно-мозкової травми у вигляді перелому лобної кістки справа з переходом на орбіту із забоєм мозку середнього ступеня важкості є небезпечними для життя в момент їх спричинення і за цією ознакою згідно підпункту а) пункту 2.1.1, підпунктів б), в) пункту 2.1.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.1995 року № 6, кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження.

Невиконання водієм ОСОБА_3 вказаних вимог Правил дорожнього руху знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками, які настали, внаслідок яких потерпіла ОСОБА_7 отримала тяжкі тілесні ушкодження.

За таких обставин ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 286 КК України, - порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони заподіяли тяжке тілесне ушкодження.

Згідно частини четвертої статті 110 Кримінального процесуального кодексу України (надалі - КПК України) обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Відповідно до положень пункту 5 частини другої статті 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Згідно частини першої статті 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

У формулюванні обвинувачення повинні бути викладені дані про подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету вчинення кримінального правопорушення, які відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення, зазначається у мотивувальній частині вироку у разі визнання особи винуватою (пункт 2 частини третьої статті 374 КПК України).

Формулювання обвинувачення в обвинувальному акті не містить зазначення форми вини обвинуваченого.

Із врахуванням того, що саме обставини, вказані в обвинувальному акті, підлягають доведенню в ході судового провадження та визначають формулювання діяння, у вчиненні якого особа визнається винуватою у разі ухвалення обвинувального вироку чи невинуватою при її виправданні, то за відсутності в обвинувальному акті викладу необхідних обставин щодо винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення нівелюється ефективність судового провадження, оскільки немає доцільності у частковому встановленні обставин кримінального правопорушення та перевірці їх доказами.

Відповідно до положень пункту 3 частини третьої статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

У зв`язку з невідповідністю обвинувального акта вимозі пункту 5 частини другої статті 291 КПК України обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору.

28.11.2025 року в суд поступило клопотання захисника ОСОБА_5 від 10.11.2025 року про скасування арешту автомобіля марки «ВАЗ» моделі «21093», реєстраційний номер НОМЕР_1 , застосованого ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.08.2025 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.08.2025 року за № 0000352, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 286 КК України, який слід повернути ОСОБА_3 як законному володільцеві.

Клопотання мотивовано тим, що вказаний транспортний засіб було вилучено 07.08.2025 року під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 07.08.2025 року о 12:00 год на території автозаправної станції «Окко», що розташована за адресою: Закарпатська область, Берегівський район, с-ще Вилок, вул. Ференца Ракоці, 59, за участю даного транспортного засобу, яким керував ОСОБА_3 , зокрема наїзду на пішохода ОСОБА_7 . 07.08.2025 року слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_10 виніс постанову, якою автомобіль визнано речовим доказом.

Автомобіль поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів відділення поліції № 1 Берегівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, що знаходиться за адресою: Закарпатська область, Берегівський район, м. Виноградів, вул. Миру, 57. Власником автомобіля є ОСОБА_11 .

Транспортний засіб необхідний ОСОБА_3 для забезпечення щоденних особистих потреб та потреб його родини, які полягають в тому, що на утриманні ОСОБА_3 перебуває непрацездатна баба, за якою він здійснює постійний догляд, та малолітня дитини, яку потрібно доставляти на консультації до закладів охорони здоров`я, що знаходяться в м. Берегове Закарпатської області, на відстань, що становить приблизно 20 км.

Крім того, досудове розслідування завершено, під час досудового розслідування транспортний засіб оглянуто, проведено всі слідчі дії та експертизи, тому потреба в арешті транспортного засобу відпала.

Відповідно до частини першої статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно частини першої статті 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження (частина друга статті 91 КПК України).

До клопотання не додано копію ухвали слідчого судді про накладення арешту на транспортний засіб. Відомості щодо застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, які містяться в реєстрі матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000352 від 07.08.2025 року, складеному заступником начальника відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_8 , не є достатнім доказом для встановлення відповідної обставини.

У зв`язку з недоведеністю обставини, викладеної в клопотанні, щодо арешту транспортного засобу, клопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 174, 291, 314, 372 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 286 КК України, складений 29.09.2025 року заступником начальника відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_8 , затверджений 29.09.2025 року прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_9 , повернути прокурору.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 від 10.11.2025 року про скасування арешту майна відмовити.

В частині повернення обвинувального акта ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено вважається, що ухвала не набрала законної сили.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом семи днів з дня її оголошення до Закарпатського апеляційного суду через Виноградівський районний суд Закарпатської області.

В частині відмови у задоволенні клопотання ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню не підлягає.

Cуддя ОСОБА_1