УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2026 року

м. Київ

справа № 523/9205/23

провадження № 51- 295 ск 26

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 01 червня 2023 року та ухвали Одеського апеляційного суду від 28 травня 2024 року стосовно засудженого ОСОБА_5 ,

встановив:

Захисник ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 звернулась з касаційною скаргою,в якій порушує питання про перегляд вищезазначених судових рішень у касаційному порядку та одночасно просить поновити їй строк на касаційне оскарження. В обґрунтування свого клопотання вказує, що її підзахисний намагався подати касаційну скаргу у визначений законом строк, проте, з невідомих причин ця скарга до касаційного суду не надійшла й лише 05 січня 2026 року мати засудженого уклала з нею договір про надання правничої допомоги ОСОБА_5 .

Дослідивши доводи клопотання, наявні у Суді копії оскаржуваних судових рішень, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що у задоволенні клопотання захисника про поновлення строку на касаційне оскарження слід відмовити, а касаційну скаргу повернути виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Правило дотримання тримісячного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності. Воно надає особі, яка має право на касаційне оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати касаційну скаргу, визначитися з своїми аргументами та їх обґрунтуванням.

Так, ухвала апеляційного суду була проголошена 28 травня 2024 року, а тому останнім днем подачі касаційної скарги до суду касаційної інстанції для учасників кримінального провадження, окрім особи, яка тримається під вартою, було 01 липня 2024 року.

Захисник ОСОБА_4 звернулась із касаційною скаргою лише 29 січня

2026 року через систему «Електронний суд», тобто поза межами строку на касаційне оскарження.

Частиною 1 ст. 117 КПК передбачено, зокрема, що пропущений із поважних причин строк має бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.

Наведені захисником обґрунтування про необхідність поновлення їй строку на касаційне оскарження Суд не визнає поважною причиною з огляду на таке.

Верховний Суд виходить із того, що установлений процесуальним законом тримісячний строк для подання касаційної скарги є досить тривалим і достатнім для реалізації права на касаційне оскарження судових рішень. Водночас особа, яка бажає подати касаційну скаргу, має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право.

Хоча ст. 117 КПК містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку. За сталою практикою Верховного Суду під поважними причинами необхідно розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

Колегія суддів відхиляє посилання захисника, як на обґрунтування причин поважності пропуску строку,укладення договору про надання правничої допомоги на здійснення захисту ОСОБА_5 лише 05 січня 2026 року, тобто після закінчення строку на касаційне оскарження, оскільки вступ у справу іншого захисника не може розглядатися як достатня підстава для поновлення строку на касаційне оскарження.

Інші доводи щодо поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження безпідставні, оскільки указані захисником аргументи стосовно порушеного питання стосуються засудженого, який є самостійним учасником кримінального провадження, наділеним правом на касаційне оскарження судових рішень.

З огляду на викладене, Верховний Суд дійшов висновку, що захисник ОСОБА_6 не навела переконливих доводів щодо наявності поважних причин пропуску нею строку на касаційне оскарження оскаржуваних судових рішень.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо її подано після закінчення строку на касаційне оскарження, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.

Враховуючи викладене, Верховний Суд, керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК, вважає за необхідне повернути касаційну скаргу, оскільки захисник подала її після закінчення строку касаційного оскарження, а з клопотання не вбачається підстав для поновлення цього строку.

постановив:

Клопотаннязахисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 про поновлення строку на касаційне оскарження вироку Суворовського районного суду м. Одеси від 01 червня 2023 року та ухвали Одеського апеляційного суду від 28 травня 2024 року залишити без задоволення, а її касаційну скаргу - повернути.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3