Провадження № 1-кп/991/146/25
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

05 грудня 2025 року м. Київ

Вищий антикорупційний суд у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акту кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003509 від 17.11.2016, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Красногвардійське, Совєтського району, Автономної Республіки Крим, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (фактичне місце проживання не встановлене), щодо якого здійснювалось спеціальне досудове розслідування,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 366 КК України,

ВСТАНОВИВ:

06.11.2025 до Вищого антикорупційного суду зі Спеціалізованої антикорупційної прокуратури надійшов для розгляду обвинувальний акт від 05.11.2025 з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003509 від 17.11.2016, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 366 КК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.11.2025 для розгляду кримінального провадження визначено суддю ОСОБА_1 .

Ухвалою від 07.11.2025 призначено підготовче судове засідання.

У підготовчому судовому засіданні, згідно з ч. 3 ст. 314 КПК України, суд має з`ясувати, чи наявні підстави для прийняття одного з рішень, передбачених пунктами 1-4 цієї частини, та в разі відсутності таких вирішити питання про призначення судового розгляду.

Прокурор ОСОБА_3 просив призначити судовий розгляд у відкритому судовому засіданні на підставі обвинувального акта, оскільки відсутні підстави для прийняття одного із рішень, передбачених пунктами 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України. Заперечив проти повернення обвинувального акта прокурору, адже щодо підозрюваного ОСОБА_6 здійснювалось спеціальне досудове розслідування і відповідні документи вручені захиснику. Повідомив, що клопотань про виклик осіб як свідків, про витребування документів не заявляє, підстав для застосування або зміни заходів забезпечення кримінального провадження, для складання досудової доповіді не вбачає. Обвинуваченого ОСОБА_6 просив повідомити про судовий розгляд на сайті суду.

Захисник ОСОБА_4 заперечив проти призначення провадження до судового розгляду та заявив клопотання про повернення обвинувального акта прокурору. Свою позицію мотивував тим, що у кримінальному провадженні було безпідставно прийняте рішення про здійснення спеціального досудового розслідування щодо ОСОБА_6 , у зв`язку з чим були порушені права підозрюваного (обвинуваченого), обвинувальний акт не вручений ОСОБА_6 та розписка останнього про отримання обвинувального акта відсутня. Зазначив, що в разі незадоволення клопотання про повернення обвинувального акта, покладається на розсуд суду у вирішенні інших питань, передбачених у ч. 3 ст. 314, ст. 315 КПК України.

Представник потерпілого Національного банку України - ОСОБА_5 заперечив проти повернення обвинувального акта прокурору, повідомив, що до початку судового розгляду має намір заявити цивільний позов в інтересах потерпілого, клопотань, що підлягають розгляду в підготовчому судовому засіданні, не має.

Підготовче судове засідання відповідно до правил ч. 2 ст. 314 КПК України проведене за відсутності обвинуваченого ОСОБА_6 , оскільки в кримінальному провадженні щодо підозрюваного здійснювалось спеціальне досудове розслідування. Інформація про повістку про виклик обвинуваченого ОСОБА_6 у підготовче судове засідання опублікована у номері 237 від 20.11.2025 газети «Урядовий кур`єр» (засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження) та на офіційному вебсайті Офісу Генерального прокурора 12.11.2025. Згідно з актом від 14.11.2025, складеним уповноваженими працівниками управління документообігу та організаційного забезпечення Вищого антикорупційного суду, на останню відому адресу місця проживання ОСОБА_6 направити повістку про виклик до суду засобами поштового зв`язку не можливо через те, що відповідно до офіційного повідомлення АТ «Укрпошта» від 20.12.2018, розміщеного на його вебсайті, поштове співробітництво з поштою АР Крим та м. Севастополя припинене, а поштові відправлення не приймаються.

У підготовчому судовому засіданні, згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд має право прийняти рішення повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу. Тобто підставою для повернення обвинувального акта є виключно його невідповідність вимогам закону.

Обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, та повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу (ч. 4 ст. 110 КПК України). Тобто в підготовчому судовому засіданні суд має перевірити, чи форма і зміст обвинувального акта відповідає вимогам статті 291 КПК України.

До обвинувального акта, згідно з п. 3 ч. 4 ст. 291 КПК України, додається розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу). Надання суду інших документів, окрім зазначених у переліку ч. 4 ст. 291 КПК України, до початку судового розгляду забороняється.

Також у ст. 293 КПК України визначено, що одночасно з переданням обвинувального акта до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати його копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу), його захиснику, законному представнику.

Так, випадком, передбаченим нормами абзаців першого і третього ч. 2 ст. 297-1 КПК України, є здійснення щодо підозрюваного спеціального досудового розслідування на підставі ухвали слідчого судді в кримінальному провадженні щодо кримінального правопорушення, яке належить до визначеного цією частиною статті переліку, або щодо іншого злочину, вчиненого особою, яка переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошена в міжнародний розшук, та розслідуваного в одному кримінальному провадженні із злочинами, зазначеними у цій частині, а виділення матеріалів щодо нього може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 366 КК України. Кримінальні правопорушення, передбачені ст. 255, ч. 2-5 ст. 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем) КК України, є такими, щодо яких нормою абзацу першого ч. 2 ст. 297-1 КПК України допускається здійснювати спеціальне досудове розслідування. Кримінальне правопорушення, передбачене ст. 366 КК України, не належить до переліку, визначеного в абзаці першому ч. 2 ст. 297-1 КПК України, водночас щодо нього рішення про здійснення спеціального досудового розслідування могло бути прийняте на підставі абзацу третього цієї ж частини статті. У обвинувальному акті зазначено, що вчинення службового підроблення, що спричинило тяжкі наслідки (ч. 2 ст. 366 КК України), безпосередньо пов`язане із вчиненням членами злочинної організації шляхом зловживання службовими особами своїм службовим становищем заволодіння коштами Національного банку України в особливо великих розмірах (ч. 5 ст. 191 КК України), що вказує на те, що виділення матеріалів щодо цього кримінального правопорушення могло негативно вплинути на повноту досудового розслідування.

У цьому кримінальному провадженні, відповідно до п. 534 розділу І, п. 261 розділу ІІ реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0003509 від 17.11.2016, за клопотанням сторони обвинувачення від 14.06.2023 ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 20.06.2023 (справа № 991/5192/23) прийняте рішення про здійснення спеціального досудового розслідування щодо підозрюваного ОСОБА_6 , який був оголошений у розшук постановою прокурора від 24.10.2016 (п. 240 розділу ІІ реєстру). Тобто в цьому кримінальному провадженні має місце випадок, передбачений ч. 2 ст. 297-1 КПК України, у зв`язку з чим відповідно до наведених вище правил ч. 3 ч. 4 ст. 291, ст. 293 КПК України до обвинувального акта прокурор не повинен був додавати розписку підозрюваного про отримання копії обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування, водночас такі копії мали бути вручені захиснику ОСОБА_6 . До обвинувального акта додана розписка від 05.11.2025, якою адвокат ОСОБА_4 підтвердив отримання копії обвинувального акта в кримінальному провадженні № 0003509 від 17.11.2016за обвинуваченням ОСОБА_6 на 16 арк., та копію реєстру матеріалів досудового розслідування на 50 арк.

Отже, за встановлених обставин та наведеного правового регулювання суд дійшов висновку про необґрунтованість позиції захисника ОСОБА_4 про те, що прокурор не вручив підозрюваному ОСОБА_6 копію обвинувального акта і копію реєстру матеріалів досудового розслідування, чим порушив права підозрюваного, та не додав до обвинувального акта розписку підозрюваного ОСОБА_6 про отримання копій таких документів, у зв`язку з чим, на думку захисника, необхідно повернути обвинувальний акт прокурору. Тому клопотання захисника про повернення обвинувального акта прокурору задоволенню не підлягає.

Суд встановив, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0003509 від 17.11.2016відповідає вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, і підстав для його повернення прокурору немає. Підстав для закриття кримінального провадження, передбачених пунктами 5-8, 10 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України, суд не встановив. Угоду про визнання винуватості в цьому кримінальному провадженні сторони не уклали і суду не подали. Клопотання про здійснення судового провадження колегіально судом у складі трьох суддів не заявлялося.

Кримінальне провадження підсудне Вищому антикорупційному суду на підставі ч. 1 ст. 33-1, абзаців 1, 3, 11 п. 20-2 розділу ХІ КПК України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 33-1 КПК України Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних кримінальних правопорушень, передбачених в примітці статті 45 КК України, статтями 206-2, 209, 211, 366-2, 366-3 КК України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 ч. 5 ст. 216 КПК України. У абзаці першому примітки до ст. 45 КК України закріплено, що корупційними кримінальними правопорушеннями відповідно до Кримінального кодексу України вважаються, у тому числі, кримінальні правопорушення, передбачені статтею 191 цього Кодексу.

У цьому кримінальному провадженні ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191 КК України. У обвинувальному акті зазначено, що до вчинення цього злочину були залучені, окрім інших, службові особи з числа керівництва Національного банку України та що службові особи НБУ сприяли незаконному заволодінню державними коштами стабілізаційного кредиту, а також, що цим злочином було завдано шкоди державним інтересам у вигляді матеріальних збитків Національному банку України в сумі 787 396 148,99 грн. Вказана сума більше ніж у п`ять тисяч разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на час вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про Національний банк України» № 679-XIV від 20.05.1999 (зі змінами) Національний банк України є центральним банком України, особливим центральним органом державного управління, юридичний статус, завдання, функції, повноваження і принципи організації якого визначаються Конституцією України, цим Законом та іншими законами України.

Ураховуючи вказане, в цьому кримінальному провадженні наявна передбачена п. 2 ч. 5 ст. 216 КПК України умова для віднесення його до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду, а саме: розмір завданої шкоди у кримінальному правопорушенні, передбаченому статтею 191 КК України, у п`ять тисяч і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на час вчинення кримінального правопорушення (якщо кримінальне правопорушення вчинено службовою особою державного органу).

Отже, це кримінальне провадження підсудне Вищому антикорупційному суду за правилами ст. 33-1 КПК України у зв`язку з наявністю умови, передбаченої в пункті 2 ч. 5 ст. 216 КПК України.

Згідно з абзацами 1, 3 п. 20-2 розділу XІ «Перехідні положення» КПК України підсудність Вищого антикорупційного суду, передбачена цим Кодексом як суду першої інстанції, поширюється на кримінальні провадження, відомості за якими про кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо початку роботи Вищого антикорупційного суду» (набрав чинності 22.09.2019), якщо досудове розслідування здійснюється або здійснювалося Національним антикорупційним бюро України та закінчено прокурорами Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.

Абзацом 11 п. 20-2 розділу ХІ КПК України визначено, що в разі об`єднання в одному провадженні матеріалів досудових розслідувань щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, серед яких є кримінальні провадження, підсудні Вищому антикорупційному суду, судове провадження здійснює Вищий антикорупційний суд, якщо виділення в окреме провадження матеріалів кримінального провадження, які не віднесені до підсудності цього суду, може негативно вплинути на повноту судового розгляду.

У кримінальному провадженні № 0003509 відомості про кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР 17.11.2016, тобто до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо початку роботи Вищого антикорупційного суду», проте досудове розслідування в ньому здійснювалося Національним антикорупційним бюро України та закінчено прокурорами Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.

Наведені в обвинувальному акті за обвинуваченням ОСОБА_6 відомості про фактичні обставини вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 366 КК України, дають підстави для висновку, що виділення в окреме провадження матеріалів кримінального провадження щодо цих кримінальних правопорушень, які не віднесені до підсудності Вищого антикорупційного суду правилами ст. 33-1 КПК України, може негативно вплинути на повноту судового розгляду. У зв`язку з цим судове провадження щодо усіх трьох кримінальних правопорушень належить здійснювати Вищому антикорупційному суду.

З огляду на наведене суд дійшов висновку про необхідність призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта та здійснювати його суддею одноособово.

Сторони не заявили клопотань, передбачених пунктами 4, 5 ч. 2, ч. 3 ст. 315 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 314-1 КПК України у цьому кримінальному провадженні відсутні правові підстави для складення досудової доповіді щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , так як злочини, передбачені ч. 1 ст. 255 (у редакції 2001 року), ч. 5 ст. 191 КК України, за правилами ч. 5 ст. 12 КК України (у редакції на час їх вчинення) є особливо тяжкими.

Керуючись статтями 314-316, 372, 376, 392 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_4 про повернення обвинувального акта прокурору залишити без задоволення.

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003509 від 17.11.2016, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 366 КК України (щодо якого здійснювалось спеціальне досудове розслідування),на 10 год 00 хв 12.12.2025 у приміщенні Вищого антикорупційного суду за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 42-А.

Судовий розгляд здійснювати у відкритому судовому засіданні суддею одноособово з участю уповноваженого прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, обвинуваченого і його захисника, представника потерпілого.

У судове засідання викликати учасників судового провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1