Справа № 750/5145/25 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/4823/556/25
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали провадження за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 жовтня 2025 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_9 про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000043 від 18.03.2025, відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, непрацюючого, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України,

Продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 до 07 грудня 2025 року, з подальшим утриманням в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор», без визначення розміру застави.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя, дійшовши до висновку про необхідність продовження запобіжного заходу відносно підозрюваного у вигляді тримання під вартою, мотивував це рішення тим, що доведено обставини, які виправдовують продовження підозрюваному строку застосування запобіжного заходу. Зокрема, врахував тяжкість кримінального правопорушення та дані про особу підозрюваного, те, що у судовому засіданні доведено наявність ризиків, визначених п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України і з метою дотримання балансу між суспільним інтересом та правом особи на особисту свободу, слідчий суддя дійшов висновку, що для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та уникнення встановлених судом ризиків доцільно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Не погоджуючись з ухвалою суду, підозрюваний ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою обрати відносно нього більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що у слідчого судді були відсутні підстави робити висновки про обґрунтованість підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України, так як всі матеріали кримінального провадження свідчать про його непричетність до даного злочину. Наголошує, що доводи, покладені в основу ризиків, передбачених п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України при продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ґрунтуються виключно на припущеннях і не підтверджені жодними доказами.

Заслухавши доповідача, пояснення адвоката ОСОБА_7 , підозрюваного ОСОБА_8 , які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити з вказаних в ній підстав, думку прокурора, який просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги сторони захисту, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступного висновку.

У відповідності з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 197 КПК України.

З наданих суду матеріалів вбачається, що слідчим відділом Управління СБ України в Чернігівській області проводилося досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000043 від 18.03.2025 за підозрою ОСОБА_10 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України.

20.02.2025 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України. Того ж дня о 22 год. 38 хв. його затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення на підставі п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 21.02.2025 до підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 20 квітня 2025 року, який продовжено ухвалою слідчого судді від 17.04.2025 до 19.06.2025; ухвалою слідчого судді від 17.06.2025 до 17.08.2025 та ухвалою слідчого судді від 15.08.2025 до 13.10.2025.

Досудове розслідування кримінального провадження закінчено та 03.10.2025 обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 скеровано до Броварського міськрайонного суду Київської області, відповідно до копії супровідного листа № 10-1020-25. На день розгляду слідчим суддею клопотання підготовче судове засідання за обвинувальним актом не призначено.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Перевіривши матеріали справи, слідчий суддя дійшов правильного висновку про те, що заявлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не зменшились та продовжують існувати, так ОСОБА_8 усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, що загрожує йому в разі визнання його винуватим, у вчиненні особливо тяжкого злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, попередити невстановлених на даний час спільників, зокрема, представника спеціальних служб рф, з яким підтримував зв`язок, про його викриття, тим самим завдати шкоду кримінальному провадженню, а також продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, та вчинити інші кримінальні правопорушення, зокрема продовжити надавати допомогу спецслужбам рф в проведенні підривної діяльності проти України.

Досудове розслідування закінчено та справу передано до суду, однак підготовче судове засідання ще не проведено, а строк дії попередньої ухвали закінчується, тож є всі підстави для продовження строку запобіжного заходу слідчим суддею у порядку, передбаченому ч. 6 ст. 199 КПК України.

При цьому слідчим суддею враховано особу підозрюваного, вік та стан здоров`я, його соціальні зв`язки та не знайшовши підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу, обґрунтовано продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави у відповідності до ч. 4 ст. 183 КПК України.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

За змістом ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до ч. 6 ст. 199 КПК України, у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

На момент розгляду слідчим суддею Деснянського районного суду м. Чернігова клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 підготовче судове засідання у Броварському районному суді Київської області не було призначено.

Колегія суддів приходить до висновку, що слідчим суддею при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу ОСОБА_8 у виді тримання під вартою дотримано вимог статей 177, 178, 194, 199 КПК України.

Апеляційний суд вважає, що розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного, слідчий суддя дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою. Прокурором доведено у судовому засіданні місцевого суду, що заявлені слідчим у клопотанні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися і виправдовують подальше тримання ОСОБА_8 під вартою.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах Мюррей проти Об`єднаного Королівства, Чеботарь проти Молдови зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Європейська комісія з прав людини у своєму рішенні за скаргою Феррарі-Браво проти Італії також зазначила, що затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі є метою досудового розслідування, а саме встановлення реальних збитків та кваліфікуючих ознак, досягненню цілей якого і є тримання під вартою. Тому факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку, чи для складання обвинувального акту, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.

На даний час таке обмеження права ОСОБА_8 на свободу не суперечить положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, так як існують ознаки суспільного інтересу, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи.

Наведені доводи апеляційної скарги не дають підстав для зміни чи скасування ухвали слідчого судді і застосування іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, оскільки всі вони були враховані при прийнятті рішення слідчим суддею.

Враховуючи викладене, рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджуються достатніми даними, а тому апеляційна скарга, з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.

Істотних порушень норм Кримінального процесуального кодексу України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається.

Керуючись ст. ст. 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 жовтня 2025 року про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4