Житомирський апеляційний суд
Номер провадження №11-сс/4805/6/26
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючої судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря: ОСОБА_5

підозрюваного: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

прокурора: ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 24 грудня 2025 про застосування підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 24 грудня 2025 року клопотання слідчого задоволено.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту до 19 лютого 2026 року в межах строків досудового розслідування.

Заборонено ОСОБА_6 залишати житло за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 у період часу з 22:00 год до 06.00 год. та покладено обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України.

Своє рішення слідчий суддя обґрунтував тим, що на момент розгляду клопотання прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України. Також стороною обвинувачення доведено наявність ризиків, зазначених у клопотанні, передбачених п.п. 2, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання із покладенням наступних обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора, що здійснюватимуть досудове розслідування у кримінальному провадженні, за першим викликом на визначений ним час та до суду за кожною вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , іншим підозрюваним у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_11 ; здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд за межі України.

Зазначає, що наразі відносно ОСОБА_6 відсутні будь-які прямі докази вчинення ним інкримінованого йому злочину, а всі доводи слідства базуються лише на припущеннях.

Зазначає, що судом першої інстанції не було враховано обставини, що характеризують ОСОБА_6 : відсутність судимостей; наявність сім`ї; наявність на утриманні неповнолітньої дитини; наявність постійного місця проживання; офіційно працевлаштований, працює в правоохоронних органах; не притягувався до адміністративної відповідальності; наявність матері - інваліда другої групи пожиттєво.

Твердить, що перебування ОСОБА_6 під домашнім арештом унеможливлює здійснення ним трудової діяльності, і відповідно отримання коштів для свого утримання, а також утримання своєї сім`ї, оскільки він є єдиним утриманцем, так як його дружина вагітна та на даний момент не працює.

На думку захисника, наразі відсутні будь-які підстави обрання запобіжного заходу саме у виді домашнього арешту, оскільки інші запобіжні заходи здатні в повній мірі забезпечити належну поведінку останнього.

Сторона захисту зазначає, що ні в повідомленні про підозру, ні в клопотанні про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, не вказано жодного реального конкретного ризику щодо підозрюваного.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, заперечення прокурора на апеляційну скаргу, перевіривши ухвалу слідчого судді в межах ст. 404 КПК України та в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 24 грудня 2025 року не в повній мірі відповідає вимогам закону з огляду на наступне.

За змістом ст. 131 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ч. ч. 1-2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно до ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язків, передбачених статтею 194 цього Кодексу.

Положеннями ч. ч. 1-2 ст. 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчинені підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Згідно з ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність у підозрюваного постійного місця роботи, репутацію підозрюваного, майновий стан підозрюваного, наявність судимостей, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Як вбачається з матеріалів даного клопотання, у провадженні Другого СВ (з дислокацією у місті Житомирі) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР під №0000135 від 22.12.2025 року.

Зі змісту доданих до клопотання матеріалів слідує, що відповідно до розстановки сил та засобів, поліцейські роти №4 батальйону управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції України - ОСОБА_6 та ОСОБА_11 , у складі екіпажу 203, 21.12.2025 року несли чергування на блокпості, розташованому на 236 км а/д Київ-Чоп, окружна дорога за м. Звягель Житомирської області.

Приблизно о 22 год. 25 хв., 21.12.2025 року працівниками УПП НПУ в Житомирській області - ОСОБА_6 та ОСОБА_11 на вказаному блокпості, у зв`язку з можливим порушенням Правил дорожнього руху, а саме: руху у лівій смузі, за наявності вільної правої смуги, зупинено автомобіль марки BMW 3-ї серії, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням керівника управління Волинської обласної прокуратури ОСОБА_10 , який рухався у напрямку м. Рівне.

Під час виконання вимоги щодо надання для перевірки документів на право керування автомобілем та після ознайомлення зі службовим посвідченням, працівники УПП повідомили про перебування ОСОБА_10 у розшуку, згідно з відомостями бази ТЦК.

В подальшому, незважаючи на наявність військово-облікових документів та посвідчення про відстрочку від призову на військову службу від 13.11.2025 року, яке є дійсним на весь строк проведення мобілізації, та ознайомлення ОСОБА_6 і ОСОБА_11 із вказаними документами, останні запросили ОСОБА_10 та пасажира вказаного автомобіля - начальника відділу Волинської обласної прокуратури ОСОБА_9 до приміщення стаціонарного блокпосту, на що вони погодились.

Незважаючи на наявність необхідного переліку чинних військо-облікових документів та прохання з`ясувати причину невідповідності у базі даних ТЦК відомостей щодо розшуку ОСОБА_10 , ОСОБА_6 і ОСОБА_11 висловили вимогу про необхідність його доставки до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після цього, ігноруючи зауваження працівників Волинської обласної прокуратури - ОСОБА_10 та ОСОБА_9 щодо неправомірності дій працівників поліції та їх прохання діяти у межах чинного законодавства, зокрема, шляхом складання протоколу затримання, ОСОБА_6 , у присутності ОСОБА_11 , висловив у бік ОСОБА_10 погрозу застосування спецзасобу - «кайданки» для доставки до РТЦК та СП, складання матеріалів про вчинення адміністративного правопорушення та інформування по місцю роботи, з метою настання для ОСОБА_10 негативних наслідків у подальшій роботі.

Усвідомлюючи реальність погроз працівників поліції щодо застосування спецзасобів та примусового доставлення до приміщення РТЦК та СП, ОСОБА_10 погодився прослідувати до ІНФОРМАЦІЯ_1 на власному автомобілі, на що отримав відмову від працівників поліції.

Незважаючи на підкорення неправомірним вимогам працівників поліції, останні, обступивши ОСОБА_10 , тобто фактично перешкоджаючи йому у можливості вільно обирати напрямок руху, супроводили його до службового автомобіля марки «Renault Duster», після чого, у безпосередньому фізичному супроводі поліцейського, який знаходився поруч на задньому сидінні автомобіля, ОСОБА_10 був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_1 , де, без складання будь-яких документів щодо підстав затримання і доставки, всупереч власної волі, знаходився близько однієї години.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, а саме: у перевищенні службових повноважень, тобто в умисному вчиненні працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав та повноважень, що супроводжувалися діями, що ображають особисту гідність потерпілого.

22.12.2025 року про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, повідомлено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якого було затримано, у порядку статті 208 КПК України, того ж дня.

Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 24 грудня 2025 року ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби з 22 год 00 хв. до 06 год. 00 хв., строком на 60 (шістдесят) діб, тобто до 19 лютого 2026 року включно.

Згідно до ст. 194 КПК України, покладено на підозрюваного ОСОБА_6 відповідні обов`язки.

Перевіряючи доведеність ризиків передбачених ст. 177 КК України, колегія суддів не повністю погоджується з висновками слідчого судді, оскільки доводи наведені в апеляційній скарзі дають підстави для зміни запобіжного заходу на більш м`який.

Враховуючи доводи апеляційної скарги та наявні в матеріалах справи аргументи на її підтвердження, колегія суддів вважає, що застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного у вигляді домашнього арешту у нічний час доби є невмотивованим, оскільки враховуючи специфіку роботи ОСОБА_6 , введення військового стану та загальної мобілізації з метою забезпечення оборони Держави, а також того, що наведені прокурором ризики знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином саме в нічний час доби є мінімальними хоча і не виключаються.

Крім того, судова колегія звертає увагу на те, що виклад обставин, на підставі яких слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання слідчого та відповідно обґрунтованість наведених ним ризиків, є надто стислим та загальним.

Колегія суддів також враховує, що ОСОБА_6 раніше не судимий, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, має постійне місце проживання, офіційно працевлаштований, працює в правоохоронних органах, не притягувався до адміністративної відповідальності, має матір - інваліда другої групи пожиттєво.

Апеляційний суд, також, зазначає, що стороною обвинувачення не доведено, що інший, більш м`який запобіжний захід, зокрема такий як особисте зобов`язання не здатний забезпечити в належному обсязі виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків.

При цьому судова колегія наголошує, що слідчий суддя при задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, прийшов до передчасного висновку та не врахував обставин, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

За наведених обставин, колегія суддів приходить до висновку, що зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких скаржник просить скасувати ухвалу слідчого судді, знайшли своє підтвердження в суді апеляційної інстанції, відтак ухвала слідчого судді суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про часткове задоволення клопотання прокурора та застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків визначених ст. 194 КПК України.

Керуючись ч. 2 ст. 376 ст. ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 24 грудня 2025 року, якою задоволено клопотання прокурора та застосовано підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Застосувати підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

В порядку ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за викликом;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну місця проживання та роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , іншим підозрюваним у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_11 ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт та інші документи, які дають право для виїзду за кордон.

Строк дії обов`язків до 19 лютого 2026 включно.

Контроль за виконанням запобіжного заходу покласти на органи Національної поліції.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4