Справа № 539/1686/25
Провадження № 1-кс/539/829/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2025 року

Слідча суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , розглянувши в режимі відеоконференції скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області від 19.05.2025 року про відмову у визнанні потерпілою,

встановила:

18.09.2025 до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 від 19.05.2025 про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 15.04.2025 за № 0000234.

Скарга вмотивована тим, що слідчою слідчого відділу Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000234 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Вище зазначене провадження було відкрито на виконання ухвали Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 07 квітня 2025 року, якою скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого відділу Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, задоволено. 15.04.2025 року слідчим відділом внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР за ч. 2 ст. 190 КК України (шахрайство).

16.05.2025 року було подано слідчій заяву про залучення ОСОБА_3 до провадження як потерпілої (в порядку ч. ч. 1, 2 ст. 55 КПК України). Проте жодної відповіді за результатами розгляду заяви про залучення в якості потерпілої, до того, як ОСОБА_3 самостійно звернулася до поліції, не отримувала. Тільки після того, як вона звернулася до поліції, 08.09.2025 року їй вручили постанову про відмову у визнанні потерпілою. Постановою відмовлено у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000234 від 15.04.2025 року. Так, висновок слідчого ОСОБА_5 про відмову у задоволенні заяви про визнання потерпілою, порушує її право як потерпілої у кримінальному провадженні.

Вважає, що дії слідчого ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження №0000234 є такими, що суперечать нормам чинного законодавства, а відтак постанова про відмову у визнанні потерпілим підлягає скасуванню, оскільки винесена передчасно, всупереч ст. 2 КПК України без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, з огляду на наступне.

28 березня 2025 року, ОСОБА_3 , було подано начальнику Лубенського МРВ України Національної поліції України в Полтавській області заяву за фактом вчинення за попередньою змовою групою осіб у складі гр. ОСОБА_7 та приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України (шахрайство).

А тому, відповідно до ч. 2 ст. 55 КПК України, є всі підстави для залучення ОСОБА_3 до кримінального провадження № 0000234 в якості потерпілої, оскільки: по-перше, нею подано заяву про вчинення кримінального правопорушення та по-друге, наразі подано заяву про залучення до провадження як потерпілої.

В підтвердження обґрунтованості підстав для визнання її потерпілою не лише на підставі ч. 2 ст. 55 КПК України, але й на підставі ч.1 ст. 55 КПК України, в рамках кримінального провадження № 0000234 надала детальний виклад обставин справи.

За попередньою змовою групою осіб у складі гр. ОСОБА_7 та приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області ОСОБА_8 вчинене шахрайські дії по відношенню до її житлової будівлі № 51 та земельної ділянки, що розташовані за адресою: м. Лубни, Полтавська область, вул. Новоселецька.

Так, шахрайство полягало в тому, що ОСОБА_7 у змові з приватним виконавцем провели шахрайську оборудку, що полягала у тому, що ОСОБА_7 разом із приватним виконавцем ОСОБА_8 вступили у злочинну змову для заволодіння майном ОСОБА_3 , замість стягнення коштів, та, з метою унеможливлення оскарження Акту про передачу житла за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки за адресою: м. Лубни, Полтавська область, вул. Новоселецька не направили акт про передачу майна відповідачці у цивільній справі та стороні виконавчого провадження ОСОБА_3 ..

Приватний виконавець ОСОБА_8 , виконуючи злочинні домовленості на користь ОСОБА_7 , всупереч ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» не направив копію Акта, тим самим унеможливив його оскарження, якщо взагалі складання такого Акту мало місце, оскільки про його наявність їй не відомо до теперішнього часу.

ОСОБА_7 звернувся до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області з позовною вимогою про стягнення коштів. В зазначеній справі ОСОБА_3 залучено в якості третьої особи.

Так, до вищезазначеної позовної заяви долучив ксерокопію Свідоцтва про право власності від 30.01.2025 року, зі змісту свідоцтва ОСОБА_3 й стало відомо, що існує акт про передачу майна ОСОБА_7 в рахунок погашення боргу, складеного приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області ОСОБА_8 17 жовтня 2024 року.

Так громадянин ОСОБА_7 , вступив у злочинну змову з приватним виконавцем ОСОБА_8 , який незаконно склав Акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, на підставі чого ОСОБА_7 оформив право власності на майно ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 звернулася з заявою про залучення мене в якості потерпілої у зв`язку з тим, що внаслідок шахрайських дій гр. ОСОБА_7 протиправно заволодів житловою будівлею № 51 та земельною ділянкою, що розташовані за адресою: м. Лубни, Полтавська область, вул. Новоселецька, власницею яких вона виступає.

Внаслідок вказаних шахрайських дій, їй завдано моральну шкоду, яка пов`язана з сильним душевним хвилюванням, спровокованим злочинними діями у відношенні її майна, вона втратила сон через постійний стрес, порушився звичайний уклад її життя.

Також, у неї останнім часом після того, як стало відомо про шахрайські дії у відношенні її майна виникли проблеми зі здоров`ям.

Також, внаслідок вчиненого злочину їй завдано майнову шкоду, через шахрайські дії, підробку документу ОСОБА_7 у змові з приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області ОСОБА_8 , який не має жодного відношення до цієї житлової будівлі та земельної ділянки. Також, майнова шкода полягає у низці витрат на ліки, витрат на послуги адвоката, адже досягти права та справедливості вона можу лише в поліції, а для цього необхідно готувати та подавати заяву про вчинення злочину, приймати участь під час допиту, готувати клопотання слідчому, сплачувати за проведення експертизи, тощо.

З огляду на викладені вище обставини ОСОБА_3 вважає, що в порядку ч. 1 ст. 55 КПК України є всі законні підстави для залучення її до кримінального провадження № 0000234 внесеного до ЄРДР, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України у якості потерпілої, оскільки нею обґрунтовано наявність моральної та майнової шкоди, а також в порядку ч. 2 ст. 55 КПК України, оскільки нею в чіткій відповідності до приписів КПК подано заяву про залучення до провадження в якості потерпілої та врешті-решт подано заяву про вчинення у відношенні неї кримінального правопорушення, що є безумовною підставою для визнання її потерпілою в порядку ч. 2 ст. 55 КПК України.

В судове засідання скаржник ОСОБА_3 не з`явилася.

Представник скаржника ОСОБА_4 в судовому засіданні вимоги скарги підтримала з мотивів викладених в ній.

Слідча в судове засідання не з`явилася, подала через електрону пошту без КЕП до суду заяву в якій просила провести розгляд скарги без її участі. У задоволенні скарги просила відмовити, оскільки в ході досудового розслідування не отримано об`єктивних даних, щодо завдання ОСОБА_3 майнової, фізичної або моральної шкоди. Водночас суд немає змоги пересвідчитися, що саме слідча ОСОБА_9 є в групі слідчих по даному кримінальному провадженню, оскільки оскаржувану постанову виносила слідча ОСОБА_10 .

Заслухавши пояснення представника заявника, вивчивши скаргу та надані матеріали, слідчий суддя доходить наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Окремою формою судової діяльності відповідно до КПК України є судовий контроль за додержанням законів органами досудового розслідування, який реалізує слідчий суддя. Зміст і характер судового контролю в межах кримінального процесу пов`язаний передусім із необхідністю забезпечення прав і свобод людини на стадії досудового розслідування.

Однією з форм такого контролю є розгляд скарг на рішення, дії та бездіяльність слідчого та прокурора у порядку ст. 303 КПК України.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Слідчим суддею встановлено, що на виконання ухвали Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 07 квітня 2025 року, якою скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого відділу Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, задоволено. 15.04.2025 року слідчим відділом внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР за ч. 2 ст. 190 КК України (шахрайство).

16.05.2025 року було подано слідчій заяву про залучення ОСОБА_3 до провадження як потерпілої (в порядку ч. ч. 1, 2 ст. 55 КПК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України «Про ринки капіталу та організовані товарні ринки» діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Згідно ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Постановою ст. слідчого СВ Лубенського РВП ОСОБА_10 19.05.2025 року відмовлено у залученні ОСОБА_3 в якості потерпілої у кримінальному провадженні № 0000234.

Зі змісту оскаржуваної постанови слідчого від 19.05.2025 року вбачається, що підставою для відмови у визнанні заявника потерпілою у кримінальному провадженні є те, що в ході досудового розслідування не отримано об`єктивних даних щодо завдання ОСОБА_3 майнової, фізичної або моральної шкоди.

Слід зазначити, що ч. 5 ст. 55 КПК України надає слідчому, прокурору право винести постанову про відмову у визнанні потерпілим в тому разі, якщо заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілої особи подана особою, якій не завдано шкоди.

Незважаючи на те, що у даному кримінальному провадженні здійснюється розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України та не спростовуючи в постанові про відмову у визнанні потерпілим доводів відносно заподіяння заявниці шкоди, слідчий в порушення вимог ст. 55 КПК України, відмовив у визнанні її потерпілою у кримінальному провадженні.

Разом з тим, процесуальною підставою прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілим відповідно до ст. 55 КПК України є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява подана особою, якій не завдано шкоди. При цьому відповідні підстави згідно із зазначеною статтею мають бути належним чином мотивовані. За умови встановлення того, що зазначені вимоги є недотриманими, слідчий суддя приймає рішення про скасування постанови.

Таким чином, неналежне мотивування постанови про відмову у визнанні потерпілим, з одного боку, не відповідає вимогам процесуального законодавства, а з іншого - не дає слідчому судді змоги перевірити правильність прийнятого рішення про наявність чи відсутність шкоди для конкретної особи у зв`язку із вчиненням кримінального правопорушення.

З огляду на зазначене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для скасування постанови старшого слідчого СВ Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області від 19.05.2025 року про відмову у визнанні потерпілою, у зв`язку з чим скарга ОСОБА_3 є обґрунтованою та підлягає в цій частині задоволенню.

Разом із тим, вимоги скарги щодо зобов`язання визнати ОСОБА_3 потерпілою у даному кримінальному провадженні та допитати її в якості потерпілої, задоволенню не підлягають, оскільки вирішення питання про визнання особи потерпілою у кримінальному провадженні є виключними повноваженнями слідчого, дізнавача, прокурора й не належать до повноважень слідчого судді.

Так, відповідно доч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність підчас досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора ;1-1)скасування повідомлення про підозру; 2)зобов`язання припинити дію; 3)зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Повноваження слідчого судді при розгляді скарг заявника, потерпілого, його представника чи законного представника, підозрюваного, його захисника чи законного представника, володільця тимчасово вилученого майна на стадії досудового розслідування зводяться до права на зобов`язання сторони кримінального провадження (слідчого, дізнавача прокурора), вчинити процесуальні дії, наприклад, розглянути клопотання, проте рішення по суті викладеного приймає слідчий, дізнавач чи відповідно прокурор самостійно.

Таким чином, слідчий суддя не наділений повноваженнями зобов`язувати сторону кримінального провадження задовольняти клопотання (заяву), подані під час досудового розслідування, зокрема зобов`язувати визнати особу потерпілою у кримінальному провадженні та допитати її в якості потерпілої.

На підставі викладеного, скарга ОСОБА_3 є обґрунтованою та підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.55, 214, 303, 307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

постановила:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області від 19.05.2025 року про відмову у визнанні потерпілою - задовольнити.

Скасувати постанову слідчого СВ Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 про відмову у задоволенні заяви, винесену в рамках кримінального провадження №0000234 внесеного в ЄРДР 15.04.2025 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та проголошено 09 грудня 2025 року.

Слідча суддя ОСОБА_1