НІКОПОЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/4912/24
Провадження № 1-кп/0182/692/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.10.2025 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Нікополь Дніпропетровської області в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000983 від 04.08.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Нікополь Дніпропетровської області, громадянина України, неодруженого, із середньою спеціальною світою, непрацюючого, на утриманні нікого не має, не є особою з інвалідністю, пенсіонером чи депутатом, зареєстрованого та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 31.03.2006 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, звільнений умовно-достроково 25.12.2007 з Солонянської ВК №21, невідбутий строк 4 місяці 4 дні;

- 25.05.2009 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.309, ст.75,76 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки з іспитовим строком 1рік;

- 06.04.2010 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.263, ч.2 ст.309 ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць, звільнений умовно-достроково 24.11.2011, невідбутий строк 11 місяців 6 днів;

- 24.01.2013 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч.1 ст.187, ст.395, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць. Звільнений 19.04.2014 умовно-достроково, невідбутий строк 8 місяців 23 дні;

- 21.07.2015 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, ч.1 ст.71 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 2 місяці, звільнений 09.07.2018 по відбуттю покарання;

- 24.09.2019 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки;

- 27.06.2022 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1,4 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 10 днів, звільнився 10.11.2023 з Дніпропетровської ВК №89 по відбуттю строку покарання.

- 21.05.2024 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.357 КК України до пробаційного нагляду на строк 2 роки із покладенням обов`язків;

- 12.02.2025 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.4 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 5 років;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_5

в с т а н о в и в:

Формулювання обвинувачення, визнаного Судом доведеним

1.ОСОБА_3 , маючи не зняту і не погашену у встановленому порядку судимість, на шлях виправлення не став та знову, повторно в період пробаційного нагляду вчинив умисний корисливий злочин.

2.Так, 26.07.2024 приблизно о 20 год. 30 хв., знаходився біля будинку №176 розташованого по вул.Шевченка в м.Нікополі Дніпропетровської області, де біля під`їзду №3 побачив потерпілого ОСОБА_6 , який заснув на лавочці. У цей час у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння матеріальної шкоди та бажаючи їх настання, ОСОБА_3 , під час дії Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в цей же день та час, перебуваючи за вище вказаною адресою, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_6 спить, а також зі сторонніх осіб за його діями ніхто не спостерігає, таємно, умисно, повторно з корисливих мотивів, переслідуючи мету особистого незаконного збагачення з його сумки, яка лежала поруч на лавочці, викрав мобільний телефон «РОСО С 65» на 8/256 GB чорного кольору вартістю 4665 грн 00 коп., чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на вищевказану суму. Також, у тому ж місці, у той же час та за тих самих обстави, з сумки, яка належить ОСОБА_6 та лежала поруч з ним на лавочці таємно, умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету особистого незаконного збагачення викрав банківську картку АТ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , яка є офіційним документом, з метою подальшого зняття грошових коштів з вищевказаної банківської картки. Після чого ОСОБА_3 з місця скоєння кримінального правопорушення пішов, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

3.Крім того, 03.08.2024 приблизно о 22 год. 00 хв., ОСОБА_3 знаходився біля будинку №176 розташованого по вул.Шевченка в м.Нікополі Дніпропетровської області, де біля під`їзду №3 побачив потерпілого ОСОБА_6 , який заснув на лавочці. У цей час у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння матеріальної шкоди та бажаючи їх настання, ОСОБА_3 , під час дії Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в цей же день та час, перебуваючи за вище вказаною адресою, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_6 спить, а також зі сторонніх осіб за його діями ніхто не спостерігає, таємно, умисно, повторно з корисливих мотивів, переслідуючи мету особистого незаконного збагачення з його кишені викрав мобільний телефон марки «Хіаоті» моделі «13С» на 8/256 GB темно-синього кольору, вартістю 4033 грн. 33 коп. чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на вищевказану суму.

4.Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану; за ч.1 ст.357 КК України - викрадення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів.

Позиція учасників судового провадження

5.Обвинувачений ОСОБА_3 допитаний у судовому засіданні вину у пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі за обставин зазначених в обвинувальному акті. Повністю підтвердив час, місця, обставини, перелік викраденого майна. Також зазначив, що 26.07.2024 близько 08-30 год. на вул.Шевченко в м.Нікополі він проходив повз будинок №176 де побачив потерпілого, котрий сидів на лавці та був у стані сильного алкогольного сп`яніння. Тому вирішив викрасти у нього телефон який був у чохлі , а також карту «Приватбанк», ці речі він викрав із сумки потерпілого та розпорядився ними на власний розсуд. Крім того, 03.08.2024 приблизно о 22-00 год. він побачив цього чоловіка сплячого, у стані сп`яніння, та викрав мобільний телефон який стирчав з кишені, потім його продав, гроші витратив на власні потреби. Зауважив, що в обвинувальному акті все викладено вірно. Просив суд його суворо не карати, у скоєному розкаюється, запевнив суд, що такого більше не повториться, оскільки став на шлях виправлення.

6.Потерпілий ОСОБА_6 про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, у матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за його відсутності, при призначені покарання поклався на розсуд суд, проти застосування положень ч.3 ст.349 КПК України не заперечує. Цивільний позов потерпілим не заявлявся.

Досліджені в судовому засіданні докази, оцінка та мотиви Суду

7.У зв`язку з визнанням вини обвинуваченим, оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів, які ніким не оспорюються, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд, у порядку ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують обвинуваченого.

8.При цьому судом було роз`яснено, що в цьому випадку сторони будуть позбавлені права оскаржити в апеляційному порядку ці обставини, які не досліджувалися. У відповідності до матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_3 не оспорює пред`явлене йому обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України.

9.Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

10.Також відповідно до п.6 розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Стосовно спрощення кримінального правосуддя» рекомендується, що оскільки при процедурі «заява підсудного про визнання вини» від обвинуваченого вимагається явка до суду на ранній стадії провадження, щоб заявити в суді публічно чи приймає він чи спростовує обвинувачення проти себе, то суд в таких випадках має вирішувати, обійтися без всього процесу розслідування або його частини чи негайно перейти до розгляду особи правопорушника, ухвалення вироку та, по можливості, вирішення питання щодо компенсації.

11.Враховуючи покази обвинуваченого, співвіднісши їх з фактичними обставинами справи, приймаючи до уваги те, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються, суд знаходить, що в діях ОСОБА_3 вбачаються склади інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

12.Вина обвинуваченого у скоєному доведена в повному обсязі.

13.Дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за: ч.4 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану; ч.1 ст.357 КК України - викрадення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів.

Призначення покарання

14.Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_3 суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, а також вимоги, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

15.Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком (ч.1 ст.357 КК України) та тяжким (ч.4 ст.185 КК України) кримінальними правопорушеннями.

16.Обставинами, що пом`якшують покарання, суд вважає щире каяття (ч.2 ст.66 КК України).

17.При цьому, судом враховується, що щире каяття ОСОБА_3 проявилося в критичній оцінці ним свого діяння шляхом визнання вини, запевнення, що він більше подібного не вчинить і бажає виправитись.

18.Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст.67 КК України, суд визнає рецидив злочину.

19.Також, суд враховує особу обвинуваченого, який на утриманні нікого не має, офіційно не працевлаштований, не є пенсіонером чи особою з інвалідністю, має постійне місце проживання, характеризується позитивно (а.п.158), раніше притягалась до кримінальної відповідальності, неодноразово судимий (а.п.141-145), на обліку у лікаря - психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (а.п.153, 155).

20.Враховуючи вищенаведене суд вважає, що необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, покарання повинно бути призначено в межах, встановлених санкціями частин статей, за якими кваліфіковано її дії, у виді позбавлення волі за ч.4 ст.185 КК України та обмеження волі за ч.1 ст.357 КК України.

21.Оскільки ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені різними статтями Особливої частини КК України, за жодне з яких його не було засуджено необхідно застосувати до нього положення частини першої статті 70 КК України і призначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, при цьому суд вважає за можливе керуватись принципом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

22.Саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення ОСОБА_3 нового кримінального правопорушення, досягнення мети, визначеної ст.50 КК України.

23.Крім того, відповідно до ч.4 ст.70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

24.Судом також враховується, вирок Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.02.2025, яким ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за ч.4 ст.185 КК України і призначено покарання, у виді позбавлення волі строком на 5 років.

25.Тому, обвинуваченому ОСОБА_3 слід остаточно призначити покарання з урахуванням положень ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань.

26.Також, судом встановлено, що 21.05.2024 вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за ч.3 ст.357 КК України і призначено покарання, у виді пробаційного нагляду строком на 2 роки із покладенням обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано посаду (роботу). ОСОБА_3 був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у виді пробаційного нагляду (а.п.147). Даний вирок не був врахований при призначені покарання вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.02.2025.

27.Відповідно до ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

28.Оскільки за даним провадженням кримінальні правопорушення ОСОБА_3 вчинив після постановлення вироку від 21.05.2024, тому остаточне покарання ОСОБА_3 слід призначити на підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання за даним вироком невідбутого покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.05.2024, з урахуванням положень п.п.а1 п.1 ч.1 ст.72 КК України (одному дню позбавленню волі відповідають два дні пробаційного нагляду).

29.Підстави для застосування ст.ст.69,75 КК України відсутні.

Мотиви ухвалення інших рішень, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку

30.Цивільні позови по справі не заявлені.

31.Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

32.Щодо ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні було обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний час доби, строк дії якого закінчився. Наразі обвинувачений відбуває покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.02.2025 у виді позбавлення волі.

33.Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

34.Крім того, суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати на залучення експертів, при проведенні судових експертиз: №СЕ-19/104-24/32484-ТВ від 13.08.2024 у сумі 1514 грн 56 коп., №СЕ-19/104-24/32597-ТВ від 13.08.2024 у сумі 1514 грн 56 коп., на загальну суму 3029 гривні 12 копійок, оскільки відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.124, 128, 370, 371, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

1.ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років;

- за ч.1 ст.357 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

2.На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

3.На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.02.2025 та даним вироком, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 10 (десять) днів.

4.На підставі ст.71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.05.2024, яким він засуджений за ч.3 ст.357 КК України, з урахуванням п.п.а1 п.1 ч.1 ст.72 КК України, та остаточно призначити ОСОБА_3 , за сукупністю вироків, покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 15 (п`ятнадцять) днів.

5.Строк покарання рахувати з моменту проголошення вироку.

6.Зарахувати у строк відбування покарання за цим вироком час відбування покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.02.2025 до дня проголошення цього вироку.

7.Строк дії запобіжного заходу у даному кримінальному провадженні у виді нічного домашнього арешту закінчився.

8.Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

9.Цивільні позови не заявлені.

10.Речові докази:

-DVD диск 4,7Gb з 1 файлом запису файлом запису внутрішньої камери відеоспостереження з піцерії «Pizza Day» розташованого за адресою: м.Нікополь, вул.Електрометалургів, буд.9А; DVD диск 4,7Gb з 1 файлом запису файлом запису внутрішньої камери відеоспостереження з супермаркету «Varus» розташованого за адресою: м.Нікополь, вул.Шевченко, буд.223, визнані у якості речових доказів та долучені до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах справи;

-золоту карту «Visa Gold» АТ «Приватбанк» № 586841; мобільний телефон «Poco C 65» чорного кольору, імеі 1: НОМЕР_2 , імеі 2: НОМЕР_3 ; мобільний телефон «Xiaomi 13С», 8/256ГБ вбудованої пам`яті, темно-синього кольру; які визнані у якості речових доказів у кримінальному провадженні та передані на відповідальне зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_6 залишити у його користуванні.

11.Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення експертиз на загальну суму 3029 гривні (три тисячі двадцять дев`ять) гривень 12 копійки.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його оголошення вручити обвинуваченій і прокурору. Сторони кримінального провадження мають право отримати копію вироку у суді.

Головуючий суддя: ОСОБА_1