Провадження №1-кс/523/1/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 січня 2026 року м. Одеса

Слідчий суддя Пересипського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_4 , в присутності підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_6 , погоджене начальником Подільського відділу Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину 2013 року народження, яка є інвалідом 2-групи(зі слів підозрюваного), працюючого на виробництві м`ясних виробів, маючого низку тяжких захворювань (зі слів підозрюваного), не маючого реєстрації та тимчасово проживаючого (оренда) за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст.89 ККУкраїни, не маючого судимості,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002074 від 11.05.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням здійснюється групою прокурорів Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону.

Так, органами досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, у невстановлений у ході досудового слідства дату та час, але не пізніше 14.05.2025, у невставленому місці та у невстановленої особи, незаконно придбав наркотичний засіб - кокаїн який незаконно зберігав з метою подальшого збуту. При цьому, ОСОБА_5 став підшукувати покупців наркотичного засобу, пропонувати його придбати мешканцям м. Одеси, у тому числі ОСОБА_7 .

13.05.2025 ОСОБА_5 , попередньо домовившись з ОСОБА_7 про придбання останнім у нього наркотичного засобу кокаїну у кількості 30 грам за ціною 120 доларів США за 1 грам, на загальну суму 3600 доларів США, діючи умисно, з корисливих мотивів, повідомив ОСОБА_7 про необхідність його прибуття 14.05.2025 до будівлі розташованої за адресою м. Одеса, провулок Успенський, 14, офіс 14.

Надалі, 14.05.2025 о 14 год 30 хв. ОСОБА_7 прибув за вказаною адресою та передав ОСОБА_5 в якості оплати за наркотичний засіб - кокаїн грошові кошти у сумі 3600 доларів США, з яких 200 доларів США ОСОБА_5 повернув ОСОБА_7 , шляхом передачі з рук в руки.

Після чого, ОСОБА_5 зателефонував невстановленій особі, з якою мав попередню домовленість та яка була обізнена про необхідність привезти ОСОБА_5 обумовлену кількість наркотичного засобу кокаїну за адресою: м. Одеса, провулок Успенський, 14, офіс 14, після отримання ОСОБА_5 оплати.

Через деякий час, ОСОБА_5 залишив приміщення офісу та, отримавши від невстановленої особи наркотичний засіб кокаїн у раніше обумовленій кількості, зберігаючи його при собі, повернувся до приміщення офісу, де на нього чекав ОСОБА_7 .

У той же, день приблизно о 15 год. 00 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні офісу за адресою: м. Одеса, провулок Успенський, 14, офіс 14, передав ОСОБА_7 , який діяв під контролем правоохоронних органів, з метою документування злочинної діяльності вказаних осіб, полімерний пакет, в якому знаходилась порошкоподібна речовина білого кольору, що є наркотичним засобом кокаїном, який віднесений до наркотичних засобів обіг яких обмежено, маса кокаїну в речовині становить 24,986 грамів (згідно наказу МОЗ України № 188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» є особливо великим розміром), тим самим незаконно збув наркотичний засіб ОСОБА_7 в особливо великих розмірах.

Крім того, 13.06.2025 ОСОБА_5 , діючи повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, попередньо домовившись з ОСОБА_8 про придбання останнім у нього наркотичного засобу кокаїну у кількості 20 грамів, за ціною 80 доларів США за 1 грам, діючи умисно, з корисливих мотивів, о 16 год. 00 хв. прибув до громадського закладу «М1 Club Hotel» за адресою: м. Одеса, Лідерсівський бульвар, 1, де зустрівся з ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , та приблизно о 20 год. 20 хв. отримав від ОСОБА_8 в якості оплати за наркотичний засіб - кокаїн грошові кошти у сумі 1600 доларів США, шляхом передачі з рук в руки.

Далі, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 покинули приміщення вищезначеного громадського закладу, та сівши в автомобілі марки «Mercedes», д.н.з. НОМЕР_1 , який перебував у користуванні ОСОБА_8 , під керуванням ОСОБА_5 , направилися до закладу громадського харчування за адресою: м. Одеса, вул. Польська, буд. 16.

Прибувши до місця призначення, ОСОБА_5 , залишивши в салоні автомобіля ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , зайшов до приміщення закладу громадського харчування, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Польська, буд. 16.

Приблизно о 20 год. 50 хв. ОСОБА_5 , зберігаючи при собі наркотичний засіб - кокаїн, повернувся до припаркованого поруч з вищевказаним закладом громадського харчування автомобіля марки «Mercedes», д.н.з. НОМЕР_1 , в якому на нього чекали ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , дістав та поклав в бардачок салону автомобіля ОСОБА_8 , прозорий полімерний пакет з завчасно розфасованою порошкоподібною речовиною білого кольору, яка є наркотичним засобом - кокаїном, який віднесений до наркотичних засобів, обіг яких обмежено, з масою кокаїну у складі речовини 15,2608 грамів (згідно наказу МОЗ України № 188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» є особливо великим розміром), тим самим незаконно збув наркотичний засіб ОСОБА_8 в особливо великих розмірах.

01.01.2026 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, та того ж дня останнього в порядку ст. 208 КПК України було затримано..

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме:

- протоколами допиту свідка ОСОБА_7 від 12.05.2025 року, 14.05.2025 року, 15.05.2025 року та 16.06.2025 року, який повідомив про обставини придбання у ОСОБА_5 наркотичного засобу - кокаїну вартістю 100 доларів США за грам такої речовини;

- протоколом огляду та вручення грошових коштів від 14.05.2025 року - грошових коштів у розмірі 3600 доларів США, наданих свідку ОСОБА_7 з метою документування протиправної діяльності осіб, якими збуваються наркотичний засіб - кокаїн на території міста Одеси;

- протоколом огляду та добровільної видачі від 14.05.2025 року - прозорого поліетиленового пакету, в якому міститься невідома речовина білого кольору у сухому подрібненому стані, видана свідком ОСОБА_7 , який з його злів, йому передав ОСОБА_5 за раніше надані грошові кошти у розмірі 3600 доларів США;

- висновком експерта СЕ-19/116-25/12001-НЗПРАП від 16.05.2025 року, згідно якого у речовині, яка була придбана ОСОБА_7 у ОСОБА_5 та добровільно видана працівникам правоохоронного органу, кількісний вміст кокаїну складає 24, 986 грамів (згідно наказу МОЗ України № 188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» є особливо великим розміром);

- протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 13.06.2025 року, який повідомив про обставини придбання у ОСОБА_5 наркотичного засобу - кокаїну;

- протоколом огляду та вручення грошових коштів від 13.06.2025 року - грошових коштів у розмірі 1600 доларів США, наданих свідку ОСОБА_8 з метою документування протиправної діяльності осіб, якими збуваються наркотичний засіб - кокаїн на території міста Одеси;

- протоколом огляду та добровільної видачі від 13.06.2025 року - прозорого поліетиленового пакету, в якому міститься невідома порошкоподібна речовина білого кольору у сухому подрібненому стані, видана свідком ОСОБА_8 , який з його злів, йому передав ОСОБА_5 за раніше надані грошові кошти у розмірі 1600 доларів США;

- висновком експерта КСЕ-19/115-25/10131 від 10.07.2025 року, згідно якого у речовині, яка була придбана ОСОБА_8 у ОСОБА_5 та добровільно видана працівникам правоохоронного органу, кількісний вміст кокаїну складає 15,2608 грамів (згідно наказу МОЗ України № 188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» є особливо великим розміром).

- матеріалами Другого оперативного відділу (з дислокацією у місті Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві за вих. №7328/16-08/25 від 12.05.2025, вих. № 7688/16-08/25 від 17.05.2025 року, вих. № 8773/16-08/25 від 03.06.2025, вих. № 10362/16-08/25 від 07.07.2025 року здобутими за результатами виконання доручення слідчого;

- матеріалами регіонального управління (з оперативно-розшукової діяльності) ІНФОРМАЦІЯ_2 від 18.06.2025 року вих. № 05/311 здобутими за результатами виконання доручення слідчого;

- протоколами від 15.05.2025 року та 16.06.2025 року про результати контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки;

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 01.01.2026 року, згідно якому у вказаний день о 09 год. 25 хв. ОСОБА_5 затримано за адресою: АДРЕСА_1 , за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

-іншими зібраними у кримінальному провадженні доказами у своїй сукупності.

02.01.2026 року до Пересипського районного суду міста Одеси надійшло клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_6 , погоджене начальником Подільського відділу Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону, щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , яке обґрунтоване тим, що він може:

- переховуватись від органу досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку особливо сильно підвищують ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду на початкових етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Зазначені обставини самі по собі можуть бути мотивом для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, що узгоджується із позицією ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» (рішення від 26.06.2001 заява № 33977/96), де зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування, а також у рішенні ЄСПЛ по справі «Пунцельт проти Чехії» (рішення від 25.04.2000 заява № 31315/96), відповідно до якого при оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Також у рішенні ЄСПЛ по справі «Бессієв проти Молдови» вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Усвідомлюючи тяжкість покарання та невідворотність кримінальної відповідальності, ОСОБА_5 може використати наявні у нього засоби та можливості для переховування від правоохоронних органів і суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

На даний час, ОСОБА_5 також достатньо обізнаний зі змістом отриманих результатів проведених слідчих (розшукових) дій стосовно нього, іншими доказами у кримінальному провадженні, що створює додатковий ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, у зв`язку з чим, застосування більш м`якого запобіжного заходу не є виправданим.

Крім того, внаслідок збройної агресії російської федерації проти України з 24.02.2022 Україною згідно відкритих даних не контролюється орієнтовно 15-20% власної території, що створює додаткові можливості для залишення території України, в тому числі поза офіційними пунктами пропуску.

Наведені вище обставини дають достатні підстави вважати про наявність ризику втечі з метою ухилення від кримінальної відповідальності та переховування від органів досудового розслідування та суду підозрюваного;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки характер інкримінованого підозрюваному злочину має корисливу спрямованість.

Застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, може надати можливість підозрюваному вчинити зазначені дії з такими речами

у кримінальному провадженні, з огляду на викладені обставини.

Підозрюваний ОСОБА_5 володіє інформацією про кримінальне провадження стосовно нього, обставин, що є предметом доказування у кримінальному провадженні, а тому може безперешкодно знищити, сховати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження.

- незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, оскільки відповідно до передбаченої КПК процедури показання свідків отримуються спочатку на стадії досудового розслідування шляхом їх допиту слідчим чи прокурором, а згодом після направлення обвинувального акта до суду такі показання отримуються та перевіряються на стадії судового розгляду шляхом безпосереднього допиту особи в судовому засіданні (статті 23, 224, 352 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК), оскільки жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Тобто ризик впливу на свідків існує до моменту безпосереднього надання під час судового розгляду показань свідками, й тому заборона спілкуватися з певними особами як наслідок можливості ймовірного впливу на них - це об`єктивна необхідність забезпечення показань учасників кримінального провадження, які мають доказову силу.

Враховуючи викладені обставини вчинення кримінального правопорушення, з метою уникнення кримінальної відповідальності

ОСОБА_5 може здійснювати вплив на свідків у даному кримінальному провадженні, які ще не допитані органом досудового розслідування, з метою зміни чи відмови від наданих ними показань, тобто є наявним ризик незаконного впливу підозрюваним на таких осіб.

Таким чином, не будучи обмеженим у спілкуванні із свідками, ознайомившись зі змістом їх показань, протоколи допиту яких є у додатках до клопотання про застосування запобіжного заходу, ОСОБА_5 матиме можливість з метою уникнення кримінальної відповідальності сам або за допомогою третіх осіб впливати на свідка у вказаному кримінальному провадженні.

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки як вже зазначалося вище, ОСОБА_5 може вжити заходів щодо перешкоджання кримінальному провадженню (штучне затягування досудового розслідування; розголошення відомостей результатів досудового розслідування, що призведе до його неповноти, втрати доказів вини підозрюваних тощо).

Крім того, наразі у кримінальному провадженні заплановано призначення судових експертиз проведення яких буде доручено експертним установам в Одеській області, а тому існує ризик перешкоджанню кримінальному провадженню шляхом впливу на експертів, враховуючи стійкі зв`язки підозрюваного з іншими структурними підрозділами органів державної влади.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання, просив його задовольнити з підстав, викладених в ньому;

захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_4 заперечував щодо задоволення клопотання прокурора, просив додати документи до матеріалів справи, якими обґрунтовує обрання особистої поруки відносно ОСОБА_5 ;

підозрюваний ОСОБА_5 підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали додані до клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрювана може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Згідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України при застосуванні запобіжного заходу суд враховує наявність обґрунтованої підозри, доведених прокурором ризиків, передбачених ст.177 КПК України, неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, а також інші обставини, зазначені ст.178 КПК України.

Відповідно до ст.17 Закону України №3477-IV від 23.02.2006 року «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду з прав людини, як джерело права.

Відповідно до ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із ч.2 ст.8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім цього, відповідно до ч.5 ст.9 КПК України Кримінальне Процесуальне Законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

За Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод на державу покладається обов`язок вжити заходи щодо забезпечення прав людини, яка тримається під вартою.

Крім того, суд враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинувачених, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Доцільність тримання підозрюваного під вартою повинна забезпечувати не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Так, у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем ймовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилитись від слідства.

Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції» зазначав, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Слідчий суддя вважає, що запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, неможливо, зважаючи на вище перелічені ризики.

Вказані обставини дають обґрунтовані підстави вважати, що перебуваючи на свободі, підозрюваний ОСОБА_5 буде перешкоджати виконанню покладених на нього процесуальних обов`язків.

На даний час є достатні підстави вважати, що підозрюваний перебуваючи на свободі, переховуватиметься від органів досудового розслідування та суду, впливатиме на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та перешкоджатиме проведенню досудового розслідування іншим чином.

Зазначені ризики існують, що, згідно ст. 177 КПК України, є підставою для застосування підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу тримання під вартою.

Обставин, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, не встановлено.

З урахуванням суспільної небезпеки злочину, у скоєнні якого ОСОБА_5 пред`явлена підозра, усіх обставин справи, особи підозрюваного, який є особою згідно ст.89 КК України не маючої судимості, одруженим, маючим на утриманні малолітню дитину 2013 року народження, яка є інвалідом 2-групи(зі слів підозрюваного), працюючим на виробництві м`ясних виробів, маючим низку тяжких захворювань (зі слів підозрюваного), не маючого реєстрації та тимчасово проживаючим (оренда) в м. Одесі, останньому було повідомлено про підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, слідчий суддя вважає, що потрібно застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Будь-яких доказів, які б давали підстави слідчому судді застосувати стосовно підозрюваного більш м`який запобіжний захід, надано не було, а зазначені в клопотанні ризики існують та є обґрунтованими.

Крім того, слід звернути увагу, що відповідно до п.5 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, слідчий суддя приходить до висновку про застосування запобіжного заходу без визначення розміру застави.

Таким чином, дотримуючись завдань кримінального провадження, передбачених ст.2 КПК України, враховується необхідність дотримання справедливого балансу між інтересами суспільства та держави та забезпечення охоронюваних прав та свобод і законних інтересів учасників кримінального провадження.

Керуючись ст.ст.176, 177, 183, 309, 376 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів - до 01.03.2026 року включно, в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1