Справа № 442/911/26
Провадження № 1-кс/442/163/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2026 року Слідчий суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі клопотання слідчого СВ Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дрогобицької окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна,

в с т а н о в и в:

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, а саме: банківську картку банку «Ощадбанк» № НОМЕР_1 дійсну до 06/30, з заявою про добровільну видачу якої звернувся ОСОБА_5 , повідомивши про знахідку на вул. Коваліва у м.Борислав 10.12.2025.

В обґрунтування клопотання зазначає, що 02.01.2026 до Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області надійшли матеріали про те, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 просить прийняти міри до невідомої особи, яка в період часу з 10.12.2025 по 12.12.2025 вчинила крадіжку грошових коштів з її банківської карти банку «Ощадбанк» № НОМЕР_1 чим спричинила майнову шкоду.

28.01.2026 у Дрогобицький РВП із заявою про добровільну видачу речей звернувся ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець м.Трускавець, який добровільно видав працівникам поліції банківську карту банку «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , дійсну до 06/30, жовтого кольору, яку він знайшов 10.12.2025 на вул. Коваліва у м.Борислав.

Цього ж дня, проведено огляд предмета в службовому кабінеті Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області, який знаходиться за адресою: м.Дрогобич вул. 22 Січня,30 за участю ОСОБА_5 , його законного представника ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 , в ході якого було вилучено: банківську карту банку «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , дійсну до 06/30, яку було поміщено у спецпакет CRS1095846.

Постановою слідчого від 28.01.2026 вищевказане майно вилучене у ОСОБА_5 визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Враховуючи, що вилучені речі підпадають під ознаки речей, визначених у ст.98 КПК України, тому вбачаються достатні підстави для накладення на них арешту з метою забезпечення їх збереження.

Крім цього, вказані речі після їх огляду самі по собі, матимуть доказове значення у кримінальному провадженні, оскільки підтверджують обставини, які підлягають встановленню у кримінальному провадженні.

Подане клопотання слідчий просить розглядати без його та прокурора участі.

Відповідно до вимог статті 172 КПК України неявка осіб за участю яких розглядається клопотання про арешт майна не перешкоджає розгляду такого.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, доходжу висновку про таке.

Витягом з ЄРДР №0000008 від 03.01.2026 підтверджується те, що здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення, зазначеного у клопотанні слідчого. Правова кваліфікація ч. 4 ст. 185 КК України.

З протоколу огляду предмета від 28.01.2026 вбачається, що ОСОБА_5 , в приміщенні службового кабінету Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області, добровільно видав працівникам поліції банківську картку банку «Ощадбанк» № НОМЕР_1 дійсну до 06/30, яку він знайшов 10.12.2025 на вул. Коваліва, у м.Борислав, біля будівлі бібліотеки.

Постановою слідчого від 28.01.2026 вищевказане майно вилучене у ОСОБА_5 визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно зі ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно із п. 2 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу).

Згідно з п.5 ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

КПК у ч.4 ст.173 визначає, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що слідчим повністю доведено правову підставу для арешту майна, можливість використання вилучених речей як доказ у кримінальному провадженні, а також те, що накладення арешту на зазначене у клопотанні майно буде мати вагоме значення для швидкого, повного та неупередженого розслідування вищевказаного кримінального правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що слідчим повністю доведено правову підставу для арешту майна, можливість використання такого як доказ у кримінальному провадженні, а також те, що накладення арешту на зазначене у клопотанні майно буде мати вагоме значення для швидкого, повного та неупередженого розслідування вищевказаного кримінального правопорушення. Отже, з метою попередження негативних наслідків, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

Клопотання слідчого - задовольнити.

Накласти арешт, шляхом тимчасового позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування, на майно, а саме на: банківську картку банку «Ощадбанк» № НОМЕР_1 дійсну до 06/30, яка поміщена у спецпакет CRS1065846, добровільно видану 28.01.2026 ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Копію ухвали надіслати, у відповідності до ч. 7 ст. 173 КПК України слідчому, прокурору не пізніше наступного дня після її постановлення.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом 5 дів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1