ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2026 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_5

за участі: прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Полтаві матеріали провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах скаржника ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Полтави від 08 грудня 2025 року,

ВСТАНОВИЛА :

Цією ухвалою відмовлено задоволенні скарги адвоката ОСОБА_7 в інтересах скаржника ОСОБА_8 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м. Полтаві щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою про вчинення кримінального правопорушення від 03 листопада 2025 року.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив, що відсутні підстави для внесення відомостей до ЄРДР за вказаною заявою/зверненням, оскільки в даній заяві не наведено формальних ознак злочину, які заявник вважає вчиненим. При цьому, заявником в поданій заяві/зверненні наводяться виключно власні міркування та припущення щодо вчинення, на його думку, злочину прокурором відділу Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_9 .

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою:

- визнати бездіяльність уповноваженої службової особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви ОСОБА_8 , неправомірною;

- зобов`язати уповноважену службову особу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_8 від 03.11.2025 за ч. 2 ст. 372 КК України та розпочати досудове розслідування у встановленому законом порядку;

- зобов`язати уповноважену службову особу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, надати ОСОБА_8 витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, розпочатого за його заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 372 КК України.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, щоч. 1 ст. 214 КПК України не передбачає жодних винятків щодо обов`язку внесення відомостей до ЄРДР у разі отримання заяви, яка містить обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Вважає, що слідчий суддя у даній справі фактично замінив досудове розслідування попередньою оцінкою доказів, чим вийшов за межі повноважень, визначених ст. 303306 КПК України.

Стверджує, що наявні достатні підстави для внесення даних до ЄРДР, адже заява ОСОБА_8 містить достатні дані про ознаки злочину. У заяві, визначено конкретних службових осіб (прокурор та працівники поліції); наведено конкретні процесуальні дії, які заявник вважає злочинними (повідомлення про підозру, ініціювання тримання під вартою, арешт майна); зазначено час, спосіб та наслідки притягнення до кримінальної відповідальності; викладено конкретні фактичні дані, що спростовують наявність події злочину за ст. 191 КК України.

У заяві від 03.11.2025 було викладено достатню кількість ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 372 КК України.

Заслухавши доповідь судді, захисника на підтримку апеляційної скарги, заперечення прокурора щодо апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

На підставі ч.1 ст.214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Частиною 4 цієї статті Кодексу передбачено, що, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.

При цьому, за вимогами ч. 5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених заявником, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, прокурор.

Таким чином, внесенню до ЄРДР підлягають відомості із заяв, в яких міститься виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а не із заяв чи повідомлень про події, у яких немає достатньої інформації, що вказує на вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення (затверджене наказом Генеральної прокуратури України від 30.06.2020 року №298).

Згідно з п.1 Глави 2 Розділу 1 цього Положення, до реєстру вносяться відомості прокороткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела;попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п.п.4, 5 ч.5 ст.214 КПК України.

Аналіз положень КПК України дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення (внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, передбачено положеннями ч.1 ст.214 КПК України, а прийняття і реєстрація заяв, передбачено положеннями ч.4 ст.214 КПК України).

Як вбачається з матеріалів провадження ОСОБА_8 звернувся до Територіального управління ДБР, розташованого у м. Полтаві із заявою про вчинення прокурором віддлілу Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 372 КК України, а саме за притягнення ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності за ч.5 ст. 191 КК України у кримінальному провадженні № 0000764 від 05.08.2024, як завідомо невинуватого, поєднена з обвинуваченням у вчиненні тяжкого злочину та з іншою фальсифікацією.

Свою заяву ОСОБА_8 мотивував тим, що притягнення завідомо невинного полягає у тому, що діяння, про які відображено у первісній підозрі та в подальшому у новій та зміненій підозрі, полягають у обвинуваченні щодо протиправного заволодіння газом-метаном в об`ємі 297911,65 метрів кубічних, але самого факту «протиправного заволодіння» відповідної кількості газу метану не було встановлено взагалі, у тому числі не було встановлено на момент пред`ялення первісної підозри 15.08.2025 факт «протиправного заволодіння» газу метану та відтак спричинення майнової шкоди АТ «Оператор газорозподільної системи «Лубнигаз», так і не було встановлено спричинення майнової шкоди ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» на момент повідомлення про нову підозру від 21.10.2025.

Зазначає, що посилання у повідомленні про підозру про факт «приваласнення» газу метану у кількості 297911,65 метрів кубічних є явною фальсифікацією інформації, змісту висновків спеціаліста №1 від 12.03.2025, так як висновками спеціалістів № 1 віцд 12.03.2025 не підтверджується об`єм газу, який було привласнено, у відповідному висновку питання об`єму привласненого газу взагалі не досліджувалося, що на думку заявника, є фальсифікацією.

Проявом фальсифікації є створення доказів, яким є висновок спеціаліста №1 від 12.03.2025 у спосіб, який явно суперечить вимогам чинного процесуального законодавства.

Також зазначає, що у повідомленнях про підозру вказується про завдання значної майнової шкодиАТ «Оператор газорозподільної системи «Лубнигаз» та ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», які не зверталися до правоохоронних органів із заявами про вчинення кримінальних правопорушень.

Частина 2 статті 372 КК України передбачає кримінальну відповідальність за притягнення завідомо невинного до кримінальної відповідальності слідчим, прокурором чи іншою уповноваженою на те законом особою, поєднане з обвинуваченням у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, а також поєднане зі штучним створенням доказів обвинувачення або іншою фальсифікацією.

Детально вивчивши заяву ОСОБА_8 та долучені до провадження матеріали, колегія суддів звертає увагу, що ОСОБА_8 подав заяву про вчинення кримінального провадження прокурором ОСОБА_9 , який є процесуальним прокурром у кримінальному провадженні № 0000764 від 05.08.2024, досудове розслідування вказаного кримінального провадження, у якому ОСОБА_8 оголошено про підозру за ч.5 ст. 191 КК України триває, підозра, повідомлена ОСОБА_8 не скасована та кримінальне провадження щодо нього не закрито.

Із заяви ОСОБА_8 та досліджених матеріалів вбачається, що скаржник не погоджується з процесуальними рішеннями прокурора у кримінальному провадженні № 0000764 від 05.08.2024, у якому ОСОБА_8 є підозрюваним, та звертаючись до правоохоронних органів із заяваю про вчинення прокурором протиправних дій, таким чином намагається вплинути на рішення та дії прокурора у кримінальному провдженні № 0000764.

З оскаржуваної ухвали вбачається, що слідчий суддя з`ясував належним чином обставини та мотиви, з яких відповідні відомості про кримінальне правопорушення не були внесені до ЄРДР за заявою ОСОБА_8 , повно і об`єктивно дослідив матеріали провадження та дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення поданої скарги.

Колегія суддів, перевіривши всі доводи апеляційної скарги, дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги вмотивованих висновків слідчого судді не спростовують, а фактично зводяться лише до констатації існування незгоди з прийнятим слідчим суддею рішенням, без конкретизації обставин та фактів, які не були враховані слідчим суддю при прийнятті рішення.

Будь-яких доводів щодо можливої невідповідності оскаржуваного рішення приписам ст.370 КПК України апеляційна скарга не містить.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя місцевого суду повно і об`єктивно дослідив матеріали провадження та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_8 на бездіяльність уповноважених службових осіб ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві щодо невнесення відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР за його заявою від 03.11.2025.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді. Тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах скаржника ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Полтави від 08 грудня 2025 року без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4