Провадження № 1-кс/756/3455/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Оболонської окружної прокуратури м. Києва у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 березня 2025 року за № 0000645,

В С Т А Н О В И В :

До Оболонського районного суду м. Києва надійшла зазначена скарга, у якій скаржник просила скасувати постанову прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва від 03 грудня 2025 року про відмову у визнанні її потерпілою у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 березня 2025 року за № 0000645, та зобов`язати прокурора повторно розглянути її заяву про визнання потерпілою.

Скарга обґрунтована тим, що ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 28 листопада 2025 року була скасована постанова прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілою ОСОБА_3 .

03 грудня 2025 року прокурором Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 було винесено аналогічну постанову.

Посилаючись на те, що кримінальним правопорушенням заявнику було завдано шкоди, зокрема, позбавлено житла, вважає вказану постанову незаконною та необґрунтованою.

ОСОБА_3 у судове засідання не прибула, подала до суду заяву про розгляд скарги без її участі.

Уповноважена особа Оболонського УП ГУНП в м. Києві в судове засідання не прибула, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлена належним чином. Прокурор Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 подав до суду заява про розгляд скарги без його участі, в задоволенні скарги просив відмовити, оскільки з доводів наведених в заяві ОСОБА_3 та доданих до неї матеріалів не встановлено завдання істотної шкоди її інтересам.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України визначено право оскарження бездіяльності слідчого, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк.

Пункт 5 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачає право оскарження рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Частиною 5 ст. 55 КПК України встановлено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Я вбачається з матеріалів скарги, у межах вказаного кримінального провадження розслідуються обставини реалізації квартир гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом зловживання посадовими особами своїм службовим становищем.

Ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 28 листопада 2025 року була скасована постанова прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 про відмову у визнання потерпілою ОСОБА_3 та зобов`язано прокурора у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 березня 2025 року за № 0000645 повторно розгляти заяву ОСОБА_3 про визнання її потерпілою в кримінальному провадженні.

03 грудня 2025 року прокурором Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 було винесено постанову про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим. Постанова мотивована тим, що доводів наведених в заяві ОСОБА_3 та доданих до неї матеріалів не встановлено завдання істотної шкоди її інтересам.

При цьому, звертаючись із вказаною заявою, скаржник повідомила орган досудового розслідування про позбавлення її житла - квартири АДРЕСА_2 , розташованої у вказаному гуртожитку, та фактичне виселення шляхом вибиття замка вхідних дверей та фізичного захоплення квартири. Вказані дії, за твердженням заявника, було вчинено саме внаслідок протиправної реалізації квартир гуртожитку. Заява містить чіткий та в достатній мірі деталізований опис обставин, які можуть вказувати на завдання їй шкоди.

Слідчий суддя зауважує, що вимоги до постанови слідчого визначені ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова, зокрема, складається:

1) вступної частини, яка повинна містити відомості про:

місце і час прийняття постанови;

прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову;

2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про:

зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови;

мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу;

3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про:

зміст прийнятого процесуального рішення;

місце та час (строки) його виконання;

особу, якій належить виконати постанову;

можливість та порядок оскарження постанови.

Окремо вимоги до вмотивованості постанови про відмову у визнанні потерпілим передбачені ч. 5 ст. 55 КПК України.

Відмовляючи у визнанні ОСОБА_3 потерпілим, прокурор зазначив, що істотною шкодою у розумінні примітки до ст. 364 КК України, є шкода, яка в 100 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян. Втім, оцінити факт позбавлення житла ОСОБА_3 у грошовому вимірі не видається за можливе.

Разом з тим, частина 1 ст. 55 КПК України визначає, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Отже, кримінальний процесуальний закон не пов`язує статус потерпілого у кримінальному провадженні із завданням шкоди певного розміру. Крім того, вказана норма передбачає можливість завдання особі моральної шкоди, як передумову набуття такого статусу, тобто шкоди, яка не має грошового еквіваленту на стадії досудового розслідування, та може бути визначена лише рішенням суду.

За таких обставин слід констатувати, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. 55, 110 КПК України, а тому підлягає скасуванню.

Отже, наявні підстави для задоволення скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст. 372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

1. Скаргу - задовольнити.

2. Скасувати постанову прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва від 03 грудня 2025 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілою у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 березня 2025 року за № 0000645.

3. Зобов`язати уповноважених осіб Оболонської окружної прокуратури м. Києва у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 15 березня 2025 року за № 0000645, повторно розглянути у встановлений ст. 220 КПК України триденний строк заяву ОСОБА_3 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1