Справа № 171/3347/24
Провадження № 1-кп/211/403/25
В и р о к

і м е н е м У к р а ї н и

01 жовтня 2025 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу кримінальне провадження №0000235 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Балівка, Дніпропетровського району Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, раніше не судимого, військовослужбовця військової служби за призивом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 на посаді « солдата», у військовому званні «рядовий», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою : АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 будучи військовослужбовцем, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період у військовій частині НОМЕР_1 , перебуваючи на посаді солдата, військовому званні «рядовий», 11.10.2022, у світлий час доби, приблизно о 13:30 зі сторони м. Апостолове в напрямку м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області по автодорозі сполученням «Кропивницький-Запоріжжя» рухався технічно справний автомобіль «ВАЗ-2106, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 , який не мав права керування даним транспортним засобом, в якому в якості пасажиру на передньому пасажирському сидінні перебував ОСОБА_7 .

Під час руху водій ОСОБА_6 , повинен був бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі, а також під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху останній повинен враховувати дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

У ході подальшого руху по вказаній автодорозі, водій ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного, метамфетамінового, наркотичного сп`яніння, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я себе та пасажира ОСОБА_7 , в порушення вимог ст. ст. 6, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України № 548-XIV від 24.03.1999, ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого ЗакономУкраїни № 551-XIV від 24.03.1999, ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», пункти 2.3 (б), 2.9 (а), 12.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - Правила дорожнього руху), виявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки - вологе дорожнє покриття і її змін, проявляючи злочинну самовпевненість, не обрав безпечну швидкість автомобіля, яким керував та поблизу м. Апостолове, Криворізького району, Дніпропетровської області, з урахуванням дорожнього покриття не вибрав безпечну швидкість руху, втратив контроль над керуванням автомобілем «ВАЗ-2106», реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок чого виїхав за межі проїзної частини - ліве узбіччя, де сталося перекидання автомобіля.

Таким чином водій ОСОБА_6 , порушив вимоги п. п. 2.3 (б), 2.9 (а), 12.1 Правил дорожнього руху України, в яких вказано:

п. 2.3 (б) «Бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п. 2.9 (а) «Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»

п. 12.1 «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним».

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/112-23/4560-ІТ від 18.05.2023, в даній дорожній ситуації водій автомобіля «ВАЗ-2106» ОСОБА_6 , виконуючи вимоги п. п. 2.3 (б), 12.1 Правил дорожнього руху України, мав у своєму розпорядженні технічну можливість уникнути ДТП. Невідповідність вимогам п. п. 2.3 (б), 12.1 Правил дорожнього руху України в діях водія автомобіля «ВАЗ-2106» ОСОБА_6 , з технічної точки зору, перебувають у причинному зв`язку з ДТП, що сталась.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пасажир зазначеного автомобіля ОСОБА_7 , згідно висновку експерта № 156 отримав тілесні ушкодження у вигляді: перелом 6-7 ребер ліворуч, розрив лівої легені, лівосторонній пневмоторакс; перелом лонних та сідничних кісток з обох сторін, перелом крила і тіла правої здухвинної кістки, перелом крижа праворуч. Заочеревинна гематома з проривом у черевну порожнину, гематома задньої стінки сечового міхура. Гемоперитоніум. Всі виявлені при судово-медичній експертизі тілесні ушкодження виникли від безпосередньої дії тупого твердого предмета (предметів), за механізмом удар (удар-стиснення), який міг мати як обмежену, так і не обмежену травмуючу поверхню або при ударі об такий же предмет (предмети), що могло бути в обстановці дорожньо-транспортної пригоди; за своїм характером, у своїй сукупності, відносяться до категорії тілесних ушкоджень тяжкого ступеня тяжкості, за ознакою як такі, що небезпечні для життя.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні вину визнав повністю, та пояснив, що дійсно, будучи у нетверезому стані 11.10.2022 року, близько 13-30 години він керував транспортним засобом ВАЗ 2106, не маючи права керування, їхав разом із ОСОБА_7 зі сторони м. Апостолове у напрямку м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, не впорався з управлінням та виїхав за межі проїзної частини та автомобіль перекинувся. В результаті ДТП пасажир ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження.В скоєному розкаюється, просить суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_5 суду пояснила, що від свого сина ОСОБА_9 дізналася, що він потрапив у дорожньо транспортну пригоду та перебуває у лікарні. В наслідок ДТП її сину було спричинено тяжкі тілесні ушкодження та всі витрати на лікування ОСОБА_5 несла їх родина. Обвинувачений ОСОБА_6 переслав їй на картку лише 3000,00 грн., на телефонні дзвінки ОСОБА_10 не відповідав та в лікарню до нього не приходив. Син скаржився на біль, не міг спати, приймав знеболювальні препарати. Після реабілітації ОСОБА_10 проходив відновлення, все було добре, та в подальшому коли вона була на роботі, донька їй повідомила, що ОСОБА_10 повісився, залишивши записку у якій зазначив «мама, папа пробачте».

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його вина у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується матеріалами кримінального провадження, однак, за згодою учасників судового провадження, в силу ст. 349 ч. 3 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Свідки не допитувалися, матеріали справи не досліджувалися. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає. При цьому їм було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 в порушенні правил безпеки дорожнього руху особами, які керують транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного сп`яніння, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження, тобто у скоєнні кримінального правопорушенні передбаченого ч.2 ст. 286-1 КК України.

Відповідно до ст.65 КК України та п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" (з наступними змінами), призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про міру покарання, суд виходить із положень ст.65 КК України та враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, та особу обвинуваченого, який повністю визнав себе винним та щиро покаявся в скоєному, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, раніше не судимий, задовільно характеризується за місцем проживання, за місцем проходження служби характеризується позитивно, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не знаходиться.

Обвинувачений ОСОБА_6 по відношенню до інкримінованого йому кримінального правопорушення підпадає під дію ч.1 ст.19 КК України та є осудним.

Обставиною, що пом`якшує покарання у відповідності до ст.. 66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставин, передбачених ст. 67 КК України, що б обтяжували покарання судом не встановлено.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому суд також враховує думку потерпілої, яка при обранні виду покарання поклалася на розсуд суду.

Разом з тим, суд враховує, що ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, в сфері дорожнього руху в стані алкогольного та наркотичного сп`яніння, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

За таких обставин, суд не знаходить підстав для призначення ОСОБА_6 покарання із застосуванням ст. 69, 75 КК України, а саме нижче від найнижчої межі чи звільнення від відбування покарання з випробуванням, оскільки такі підстави у суду відсутні, і вважає, що покарання повинно бути призначено виключно у виді позбавлення волі на певний строк, з позбавленням права керувати транспортними засобами, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним його обставинам, даним про особу обвинуваченого.

Верховний Суд у постанові від 15.06.2023 року по справі № 170/667/21, провадження № 51-2473км22 визначив, що вчинення дорожньої транспортної пригоди водієм, який перебуває у стані алкогольного сп`яніння, унеможливлює звільнення його від призначеного покарання з випробуванням відповідно до вимог ст. 75 КК, оскільки зазначеною статтею передбачена заборона у її застосуванні.

Призначаючи покарання як кару суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України, враховує, що призначення покарання у виді позбавленням волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на рівні мінімальної межі, яка передбачена санкцією ч.2 ст.286-1 КК України, буде необхідним та достатнім покаранням для виправлення засудженого.

Запобіжний захід обраний відносно ОСОБА_6 27 12 2024 року у виді домашнього арешту до 23 02 2025 року та надалі не продовжувався.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України. Оскільки транспортний засіб ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_2 знятий з обліку у зв"язку з вибраковкою у зв"язку з чим не може бути повернутий користувачу, даний транспортний засіб слід звернути у дохід держави.

Зі ОСОБА_6 підлягають стягненню витрати на проведення експертиз.

Цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 ( три ) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років.

Запобіжний захід обраний відносно ОСОБА_6 27 12 2024 року у виді домашнього арешту до 23 02 2025 року та надалі не продовжувався.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту його фактичного затримання в порядку виконання цього вироку.

Речовий доказ транспортний засіб - автомобіль " ВАЗ -2106" реєстраційний номер НОМЕР_2 , який знаходиться на зберіганні на майданчику ВП № 8 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області звернути в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави :

956 ( дев`ятсот п`ятдесят шість ) грн. в рахунок відшкодування витрат на проведення судової інженерно- транспортної експертизи № СЕ-19/112-23/4560-ІТ від 18 05 2023 ;

1434 ( одна тисяча чотириста тридцять чотири ) грн. в рахунок відшкодування витрат на проведення судової експертизи технічного стану ТЗ № СЕ-19/104-23/27781-ІТ від 30 08 2023 ;

1434 (одна тисяча чотириста тридцять чотири) грн. в рахунок відшкодування витрат на проведення судової експертизи технічного стану ТЗ № СЕ-19/104-23/27782-ІТ від 30 08 2023.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Згідно ст. 376 ч. 6 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення засудженому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1