№ провадження 1-кп/646/644/2026
У Х В А Л А

09 лютого 2026 року м. Харків

Основ`янський районний суд міста Харкова у складі колегії суддів : головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , за участю секретаря ОСОБА_4 , розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові у режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження, внесеного 23.05.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000559з обвинувальним актом щодо ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 152, ч. 6 ст. 152 Кримінального кодексу України,

сторін кримінального провадження : прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_9 , законного представника малолітньої потерпілої ОСОБА_10 , представника малолітньої потерпілої ОСОБА_11

У С Т А Н О В И В :

У судовому засіданні з метою забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, впливати на потерпілу та свідків, а також вчинити інші кримінальні правопорушення та продовжити кримінально-протиправну діяльність, враховуючи обґрунтовану підозру у вчиненні ним особливо тяжких злочинів проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи та, зважаючи на реальність зазначених ризиків, які на цей час не зменшилися та продовжують існувати, прокурором заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення застави.

Обвинувачений ОСОБА_5 не заперечував проти задоволення клопотання прокурора.

Захисник підтримала позицію обвинуваченого.

Представник малолітньої потерпілої адвокат ОСОБА_11 підтримала клопотання прокурора, посилаючись на те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого та захистить права, свободи та інтереси неповнолітньої потерпілої.

Законний представник підтримала позицію адвоката ОСОБА_11 .

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, з урахуванням обставин справи, тяжкості пред`явленого обвинувачення, особи обвинуваченого, вважає клопотання прокурора таким, що підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Ухвалою слідчого судді Основ`янського районного суду міста Харкова від 24.05.2025 ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, тобто до 21.07.2025, який у подальшому ухвалами слідчого судді від 16.07.2025, 19.08.2025, 14.10.2025 продовжено в межах строку досудового розслідування, на строк до 23.11.2025.

Ухвалою суду від 19.11.2025 обвинуваченому ОСОБА_5 строк тримання під вартою продовжено на 60 днів, тобто до 17.01.2026 включно.

Ухвалою суду від 19.12.2025 строк тримання під вартою ОСОБА_5 продовжено на 60 днів, тобто до 17.02.2026 включно.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінальних правопорушень, а також, наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Судом при вирішенні питання про необхідність продовження застосованого запобіжного заходу у виді тримання під вартою встановлена наявність ризиків, визначених п. п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: ризик чинення тиску на потерпілу та свідків; реальна можливість переховування обвинуваченого від суду; ризик повторного вчинення злочину.

Обґрунтованих доводів того, що ці ризики на теперішній час зменшилися чи перестали існувати, у судовому засіданні при розгляді цього клопотання стороною захисту не надано та не встановлено судом.

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду, впливати на потерпілу чи свідків, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих йому злочину може вдатися до відповідних дій.

При вирішенні клопотання про доцільність продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд враховує, що у обвинуваченого відсутні міцні соціальні зв`язки, існує велика ймовірність впливу на свідків кримінального правопорушення, зокрема, ОСОБА_12 , яка є матір`ю потерпілої та його колишньою співмешканкою, при цьому фактичні обставини кримінального правопорушення свідчать про те, що він скористався малолітнім віком потерпілої, її залежністю від нього, як члена сім`ї, викликав у неї відчуття невпевненості та страху.

Крім того. ризик чинення тиску на потерпілу, яка за своїм віком є безпорадна по відношенню до дорослого та є залежною від волі матері, яка знаходиться у фактичних шлюбних відносинах з обвинуваченим, отже, питання захисту дитини, яка є потерпілою, від повторної травматизації, у даному випадку є досить актуальним.

У п. 73 рішення Європейського суду від 27.02.2018 у справі «Сінькова проти України» (CASE OF SINKOVA v. UKRAINE), (Заява № № 39496/11) зазначено, що тривале тримання під вартою може бути виправданим у конкретній справі тільки за наявності чітких ознак існування суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до особистої свободи.

Зважаючи на обґрунтовану підозру ОСОБА_5 у вчиненні особливого тяжких злочинів проти статевої свободи малолітньої потерпілої, їх системний характер, суд вважає, що свідоме ігнорування мотиву та способу вчинення кримінальних правопорушень, є найбільш руйнівним для основоположних прав людини та неприпустимим з боку держави, тому суд доходить висновку, що у даному випадку необхідність вжиття заходів, спрямованих на захист інтересів дитини від кримінально-протиправних посягань зі сторони обвинуваченого, переважає принцип поваги до його особистої свободи, адже має серйозні наслідки для розвитку особистості, психічного і фізичного здоров`я дитини.

Ризик втечі оцінюється судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти. Крім того, суд при оцінці ризиків враховує У Рішенні Конституційного Суду України від 23.11.2017 у справі № 1-28/2017 зазначено, що коли кримінальна справа знаходиться у провадженні суду першої інстанції, то тепер уже суд має перебирати на себе як ризики можливої втечі обвинуваченого, так і забезпечення його участі в судових засіданнях.

Враховуючи, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, за відсутності будь-яких стримуючих факторів запобігання ризиків, зазначених прокурором, приймаючи до уваги, що розгляд кримінального провадження на цей час триває, свідки не допитані, докази сторони обвинувачення та захисту не досліджені, суд доходить висновку про наявність високого ступеня ймовірності позапроцесуальних дій обвинуваченого та реально існуючий ризик його неправомірної поведінки.

Відтак, з огляду на зазначені вище обставини, з урахуванням суспільної небезпеки інкримінованих злочинів, які визначаються не лише посяганням на статеву свободу та статеву недоторканість малолітньої особи, а й заподіянням шкоди іншим суспільним відносинам та соціальним цінностям, зокрема фізичному й психічному розвитку, честі і гідності особи, з метою унеможливлення контакту обвинуваченого з потерпілою, яка є фізично слабшим та залежним у зв`язку зі своїм малолітнім віком та соціальним статусом членом його сім`ї, суд дійшов висновку, що поведінка ОСОБА_5 потребує виняткового контролю, у зв`язку з чим не вбачає підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, та відсутність підстав для визначення розміру застави.

Суд зазначає, що наразі достатніми та належними підставами продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є не лише очікування розгляду справи в суді, а і дотримання балансу між можливими наслідками звільнення обвинуваченого та безпекою суспільства, яке вимагає ізоляції осіб, які з встановленою вірогідністю здатні завдати істотної шкоди правам та свободам інших осіб, що в даному випадку повністю виправдовує утримання обвинуваченого під вартою.

З огляду на викладене, суд приходить до переконання, що наведені прокурором ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають на даний час можливість зміни запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який, адже може створити в очах суспільства уяву безкарності та свавілля.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 197, 331, 350, 369-372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання його під вартою на 60 днів, тобто до 09.04.2026 включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а ОСОБА_5 - у той же строк з моменту вручення йому копії цього судового рішення.

Головуючий ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_3

Суддя ОСОБА_2