Справа №: 398/8018/25
провадження №: 1-кс/398/1919/25
УХВАЛА

Іменем України

"19" грудня 2025 р. слідчий суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, клопотання слідчого, погоджене прокурором, в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000452 від 13.03.2025 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Новий Стародуб Олександрійського району (колишній Петрівський район) Кіровоградської області, українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, військовослужбовця, який проходить службу на посаді оператора-кулеметника 3-го стрілецького відділення 1-го стрілецького взводу 3-ї стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 строком на 60 (шістдесят) днів.

Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні у період з березня по вересень 2025 року шести епізодів кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану та таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у житло, в умовах воєнного стану.

Підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , слідчий зазначив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих з метою уникнення покарання та вчинити інші кримінальні правопорушення.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали та просили його задовольнити з підстав викладених у клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання, зазначивши, що не має на меті ухилятися від суду, впливати на потерпілих чи свідків або вчиняти інші кримінальні правопорушення. Пояснив, що до 2010 року проходив військову службу за контрактом, проте звільнився у зв`язку з хворобою матері. На той час був зареєстрований та проживав у військовій частині за адресою: АДРЕСА_1 . За цією адресою проживав ще декілька років після звільнення, однак більше десяти років вже не проживає там, проте залишається зареєстрованим. Після цього проживав у АДРЕСА_3 , біля матері та вітчима, однак на цей час відносини з ними не підтримує. В той час він був одружений, у 2011 році у нього народилася донька, яка на цей час проживає з колишньою дружиною в м. Мала Виска, а він сплачує аліменти. У 2021 році він одружився вдруге та від другого шлюбу дітей не має, з 2023 року стосунки з дружиною не підтримує. В 2022 році пішов добровольцем до ЗСУ та в серпні 2023 року отримав поранення і з того часу на військову службу не повертався, оскільки лікувався у різних медичних закладах. На цей час оформлює документи для інвалідності. Певний період у 2024 році, після виходу з госпіталю, проживав де доведеться, а останні три місяці проживає за адресою: АДРЕСА_2 , у квартирі матері його побратима, який в цей час на фронті. Крім матері побратима, у квартирі також проживає брат побратима. Зазначив, що усвідомлює протиправність своїх дій, однак в деяких епізодах він не вчиняв крадіжки, а брав речі на зберігання, частину з яких повернув потерпілим. Працює по найму робить ремонти людям. У зв`язку із зазначеним просив обрати йому більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 також заперечував проти задоволення клопотання, оскільки наявність ризиків прокурором не доведена, ОСОБА_5 від явок до слідчого не ухилявся, на потерпілих та свідків не впливав. Підозрюваний добровільно став на захист Батьківщини та отримав поранення, проте на цей час не отримує жодних виплат від держави. Просив обрати відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

29.09.2025 року ОСОБА_5 в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001284 від 04.08.2025 року, повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, в умовах воєнного стану, та таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, поєднану з проникненням у житло, в умовах воєнного стану.

31.10.2025 року ОСОБА_5 в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000452 від 13.03.2025 року, повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, в умовах воєнного стану, та таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, поєднану з проникненням у житло, в умовах воєнного стану.

11.12.2025 року постановою прокурора кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001284 та №0000452, об`єднані в одне провадження, яке зареєстроване в Єдиному державному реєстрі досудових розслідувань за №0000452.

Оскільки, поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, то суд бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, №182).

Внесене на розгляд слідчого судді клопотання, відповідає як вимогам ст. 184 КПК України, так і практиці застосування рішень Європейського суду з прав людини, оскільки обставини зафіксовані в протоколах слідчих дій: огляду місця події, пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, допиту свідків, потерпілих, висновків експерта тощо, в сукупності містять достатньо даних, які дають можливість зробити висновок про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України. Від слідчого судді, на початковій стадії досудового розслідування, не вимагається визначати правильність кваліфікації, а також: достатність, належність, допустимість, достовірність доказів. Остаточною оцінкою доказів займається суд під час судового провадження. Для вирішення цього клопотання достатньо встановити наявність обґрунтованості пред`явленої підозри, що виконали слідчий з прокурором.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Пунктом 4 частини 2 статті 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 є військовослужбовцем, відносно якого проводиться службова перевірка за фактом самовільного залишення військової частини ІНФОРМАЦІЯ_2 . Підозрюваний зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , у військовій частині, проте понад 10 років там не проживає. З першою та другою дружиною, а також дитиною від першого шлюбу і своєю матір`ю близьких сімейних відносин не підтримує. У період 2023-2024 років перебував у госпіталях, де лікувався у зв`язку з отримання поранення, після чого проживав де доведеться, а останні декілька місяців проживає у квартирі матері свого знайомого. Офіційно не працює, підробляє по найму. Зазначене в сукупності свідчить, що у підозрюваного відсутні міцні соціальні зв`язки. ОСОБА_5 перебуває на обліку в лікаря-нарколога з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання канабіноїдів, опіоїдів, синдром залежності з 2024 року.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні шести епізодів кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке є тяжким злочином, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Суд враховує, що тяжкість покарання не є визначальним елементом при обранні відносно особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Разом з цим, врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем ймовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилятись від суду, про що зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «W проти Швейцарії» від 26 січня 1993 року.

Отже ОСОБА_5 , усвідомлюючи ступінь тяжкості інкримінованих йому кримінальних правопорушень та суворість можливого покарання, а також не маючи постійного місця роботи та міцних соціальних зв`язків у місці свого проживання, яке неодноразово змінював протягом останнього часу, в тому числі родини та утриманців, може без перешкод залишити своє місце проживання та переховуватись від органів досудового розслідування та суду, що буде перешкоджати кримінальному провадженню (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Крім того, ОСОБА_5 , маючи можливість вільного пересування та підтримання контактів зі своїми знайомими, може незаконно впливати прямо чи опосередковано на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, з метою зміни ними своїх показань та уникнення кримінальної відповідальності (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

У підозрюваного відсутнє постійне та стабільне законне джерело одержання доходу чи/або заробітної плати. ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні шести епізодів кримінального правопорушення проти власності у період з березня по вересень 2025 року, при цьому вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24.11.2025 року він визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, йому призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування показання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік. Тобто в період розгляду справи в суді та до моменту винесення вироку вчинив нові злочини проти власності. Ці обставини в сукупності дають обґрунтовані підстави вважати, що існує ризик вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим та прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Взявши до уваги дані, що характеризують особу підозрюваного, відсутність у нього постійного місця роботи та міцних соціальних зв`язків в місці його проживання, відсутність родини та утриманців, кількість епізодів кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, а також тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 , у разі визнання його винним у вчиненні злочинів, слідчий суддя вважає, що відносно підозрюваного не може бути застосовано більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, через наявність ризиків, передбачених у пунктах 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У даному конкретному випадку наявні реальні ознаки суспільного інтересу та необхідність забезпечення завдань кримінального провадження і завершення досудового розслідування по кримінальному провадженню (ст. 2 КПК України), які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.

У разі обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, вказане не забезпечить на етапі досудового розслідування та у подальшому, належного виконання останнім його процесуальних обов`язків і надасть йому змогу переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зазначені обставини виправдовують тримання ОСОБА_5 під вартою та вказують на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного для запобігання наведеним вище ризикам, на які вказали у клопотанні та в судовому засіданні слідчий і прокурор.

Стороною захисту не надано доказів того, що підстави та ризики, якими обґрунтовується обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не існують та не наведено доводів і не надано належних та допустимих доказів, які дають підстави для застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів.

Статтею 205 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню та відповідно підозрюваного ОСОБА_5 слід взяти під варту негайно в залі суду.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

За приписами ч. 4 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів. При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається. Під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402 405, 407, 408, 429, 437 442 Кримінального кодексу України. Розмір застави не визначається під час розгляду питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідно до статей 629 631 цього Кодексу.

Тобто, чинний КПК України покладає на суд обов`язок визначити розмір застави, крім вищезазначених випадків, передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, в умовах воєнного стану, та таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, поєднану з проникненням у житло, в умовах воєнного стану, не пов`язаного із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Отже, відсутні випадки, передбачені ч. 4 ст. 183 КК України, за наявності яких суд має право не визначати розмір застави, а відтак у цьому кримінальному провадженні, у зв`язку з обранням підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, визначення застави є обов`язковим.

Відтак, суд вважає за необхідне визначити заставу, яка становить 30 (тридцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка буде достатньою для забезпечення належної поведінки обвинуваченого, та зумовлена ступенем довіри до нього, при якому перспектива втрати внесеної застави, буде стримуючим фактором, щоб у особи, щодо якої застосовано заставу, не виникло бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини по кримінальному провадженню. Враховуючи дані про особу обвинуваченого, обставини кримінального провадження, тяжкість та кількість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він підозрюється, правильним буде визначити підозрюваному саме такий розмір застави, як того вимагають положення п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесят днів.

В той же час, постановою прокурора від 24.11.2025 року строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні продовжено до 29.12.2025 року.

Згідно з частинами 3, 5 статті 115 КПК України при обчисленні строку днями, строк закінчується о двадцять четвертій годині останнього дня строку; при обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк, за винятком строків тримання під вартою, до яких зараховується неробочий час та які обчислюються з моменту фактичного затримання чи взяття під варту.

Керуючись ст. ст. 176 178, 183, 193, 194, 196, 197, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Кропивницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_8 , в об`єднаному кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000452 від 13.03.2025 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши його негайно під варту в залі суду.

Початок строку тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 19 грудня 2025 року.

Строк дії ухвали про застосування відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 29 грудня 2025 року включно.

Визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суму застави в розмірі 30 (тридцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 90 840 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок) грн 00 коп.

Застава може бути внесена обвинуваченим або заставодавцем за наступними реквізитами: отримувач ТУ ДСА України в Кіровоградській області, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26241445, банк отримувача ДКСУ, м. Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок отримувача UA0002505. Призначення платежу: забезпечення виконання рішення згідно статті 182 КПК України по справі.

У разі внесення застави, звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти та покласти на нього наступні обов`язки: прибувати за викликом до слідчого та/або прокурора, та/або суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого та/або прокурора, та/або суду; повідомляти слідчого та/або прокурора, та/або суд про зміну свого місця проживання; утримуватись від спілкування з потерпілими та свідками у цьому кримінальному провадженні, крім участі у процесуальних діях; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити протягом двох місяців з моменту внесення застави.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що за умови сплати застави та відповідно до ч. ч. 8, 10 ст. 182 КПК України, у разі невиконання покладених на нього цією ухвалою обов`язків, застава буде звернена в дохід держави, а судом буде вирішено питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави в більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали оголошено 19 грудня 2025 року о 14 год 00 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1