Справа № 354/1291/25
Провадження № 1-кп/354/190/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2025 року м. Яремче

Яремчанський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Яремче матеріали кримінального провадження, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000127 від 03.09.2025, щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця с. Чорна Тиса Рахівського району Закарпатської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, одруженого, чергового відділу пожежної безпеки ТОВ «БУКОВЕЛЬ», на утриманні має одну неповнолітню дитину, депутатом не обирався, раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 263 КК України,

в с т а н о в и в:

Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_4 , у невідомий для досудового розслідування час, не маючи передбаченого законом дозволу на придбання бойових припасів та вибухових пристроїв, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, незаконно придбав 3 (три) військові боєприпаси до військової вогнепальної нарізної зброї, 2 (два) корпуси ручної осколкової гранати типу Ф-1 та 1 (один) уніфікований запал ручних гранат УЗРГМ.

Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_4 , не маючи передбаченого законом дозволу на зберігання бойових припасів та вибухових пристроїв, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, незаконно зберігав у кімнаті свого житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 3 (три) військові боєприпаси до військової вогнепальної нарізної зброї, а також у складському приміщенні, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 2 (два) корпуси ручної осколкової гранати типу Ф-1 та 1 (один) уніфікований запал ручних гранат УЗРГМ.

У подальшому, 29.08.2025 в період часу з 07 год 40 хв по 12 год 49 хв працівниками слідчого відділу відділення поліції № 1 (м. Яремче) Надвірнянського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області на підставі ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області № 354/2412/24

від 27 серпня 2025 року, проведено обшук у господарстві за місцем реєстрації та проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого в кімнаті житлового будинку виявлено та вилучено З предмети, які згідно висновку експерта Івано-Франківського НДЕКЦ МВС України № CE-19/109-2025/13003-БЛ від 10.09.2025 є військовими боєприпасами до військової вогнепальної нарізної зброї - військовими 7,62-мм (7,62?39 мм) патронами центрального бою із звичайною кулею, а також у складському приміщенні виявлено та вилучено два предмети зовні схожих на корпуси гранати Ф-1 та предмет зовні схожий на запал УЗРГМ-2, які згідно висновку експерта Івано-Франківського НДЕКЦ МВС України № CE-19/109-025/13004-ВТ від 12.09.2025 є ручною осколковою гранатою Ф-1, що відноситься до вибухових пристроїв та корпусом ручної осколкової гранати типу Ф-1, який відноситься до конструктивно-оформленого заряду вибухової речовини.

За викладених обставин ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України незаконне придбання, зберігання бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Позиції учасників судового провадження:

Позиція сторони обвинувачення

Позиція сторони обвинувачення викладена в обвинувальному акті, що був складений 26.09.2025 та затверджений прокурором Яремчанського відділу Надвірнянської окружної прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_3 26.09.2025.

В судовому засіданні прокурор зазначив, що під час судового розгляду даного кримінального провадження обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, знайшли своє підтвердження в повному обсязі, його дії кваліфіковано вірно і обґрунтовано, а винуватість обвинуваченого повністю підтверджена отриманими та дослідженими доказами.

Зважаючи на те, що свою вину за інкримінованим обвинуваченням ОСОБА_4 визнав повністю, просив суд здійснювати розгляд кримінального провадження на підставі ч. 3 ст. 349 КК України.

В судових дебатах прокурор просив призначити щодо обвинуваченого, покарання в межах санкції ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки, звільнивши, на підставі ст. 75 КК України, від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 роки, а також покласти обов`язки на підставі ст. 76 КК України.

Позиція обвинуваченого

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю та підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення. У скоєному розкаявся, пояснив суду, що такі боєприпаси йому приніс його товариш на зберігання. Імені товариша і коли це було не пам`ятає, оскільки він на фронті отримав контузії, і має проблеми з пам`яттю. Свою вину визнає, кається, вказавши, що повністю усвідомив протиправність своїх дій, запевнив, що в майбутньому цього не повториться. Просив суворо не карати.

Обсяг та порядок дослідження судом доказів

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 не оспорює фактичні обставини справи, і як встановлено судом, правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності його позиції, за згодою усіх учасників судового провадження, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та вирішив обмежитись допитом обвинуваченого й дослідженням документів, які характеризують його особу.

При цьому, за основу суд бере до уваги покази обвинуваченого, вважає їх належними, допустимими та достовірними, послідовними, котрі у взаємозв`язку доводять фактичні

обставини незаконного придбання, зберігання бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Обвинуваченому судом роз`яснено, що він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, що повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації №6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Висновки суду

Таким чином, розглянувши кримінальне провадження стосовно обвинуваченого, допитавши останнього, дослідивши письмові матеріали, долучені прокурором відповідно до встановленого порядку, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у незаконному придбанні, зберіганні бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу доведена повністю та кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 263 КК України.

Обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання. Мотиви призначення покарання.

Вирішуючи питання про призначення виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд дійшов наступного висновку.

Згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суди в кожному випадку мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно з п. 3 вищевказаної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також з особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Відповідно до вимог ст. 65 зазначеного Кодексу суд призначає покарання, враховуючи характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно з положеннями ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, віднесено до категорії тяжких злочинів.

Відповідно до вимог ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є щире каяття.

Згідно з вимогами ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Загальні засади призначення покарання, визначені у ст. 65 КК України, наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо призначено покарання певного виду і розміру, враховано тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, і всі ці дані у сукупності спонукають до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Процес призначення покарання, а саме врахування усіх факторів, які мають бути взяті до уваги для обрання виду та розміру покарання, слід розцінювати як сукупність етапів, послідовність яких має значення для прийняття обґрунтованого судового рішення в цій частині. При цьому первинним етапом має бути оцінка ступеня тяжкості злочину, який має значною мірою звузити межі для прийняття конкретного рішення щодо виду та розміру покарання. Своєю чергою, наступним етапом вже є врахування обставин, які позитивно або негативно характеризують особу винного, та обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

Європейський Суд з прав людини у рішенні від 03.10.2002 в справі «Бемер проти Німеччини» зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.

У судовому засіданні були досліджені докази, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 та встановлено, що останній раніше не судимий (а.к.п. 35), на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває (а.к.п. 38), одружений, батько чотирьох дітей, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно (а.к.п. 36, 37), має дружину-інваліда ІІ групи (а.к.п.60).

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ставлення обвинуваченого до скоєного, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінальних тяжких злочинів; особу винного та наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Відтак, із врахуванням всіх обставин справи, позиції прокурора, думки обвинуваченого, суд дійшов висновку про необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі у межах санкції інкримінованої статті КК України.

Водночас, оцінюючи конкретні обставини справи, що характеризують вчинені злочинні діяння, їх наслідки, тяжкість вчиненого, особу винного, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання.

З огляду на це суд призначає покарання із застосуванням ст. 75 КК України, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням на строк, достатній для того, щоб він довів своє виправлення. Крім того, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На переконання суду, призначення обвинуваченому такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для його виправлення, запобігання вчинення нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

У справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 (заява № 10249/03) Європейський суд з прав людини зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувався.

Матеріальна шкода кримінальним правопорушенням не заподіяна.

Цивільний позов у справі не заявлено.

На підставі ст. 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на загальну суму 9 359,70 грн на залучення експертів:

за проведення судової вибухово-технічної експертизи № CE-19/109-25/13004-ВТХ від 12.09.2025 в розмірі 6 685,50 (шість тисяч шістсот вісімдесят п`ять гривень п`ятдесят копійок);

за проведення судової балістичної експертизи № CE-19/109-25/13003-БЛ від 10.09.2025 в розмірі 2 674,20 (дві тисячі шістсот сімдесят чотири гривні двадцять копійок).

Окрім того, ухвалою слідчого судді Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 24.09.2025 підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60 560,00 гривень.

Згідно з квитанцією № 9392-1342-2275-5332, застава в розмірі 60 560,00 грн була сплачена 26.09.2025 ОСОБА_5 (а.к.п. 67).

Порядком внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2012 № 15, передбачений і порядок їх повернення, зокрема: кошти, внесені як застава, підлягають поверненню повністю або частково у випадках, передбачених КПК України. Застава повертається особі або заставодавцю у безготівковій формі на зазначений ними банківський рахунок, а у разі відсутності такого рахунка - готівкою через банки або підприємства поштового зв`язку. Для повернення коштів, внесених як застава, особа чи заставодавець подає до органу Казначейства, в якому відкрито депозитний рахунок суду, на який було внесено заставу, такі документи: заява особи чи заставодавця, в якій обов`язково зазначаються реквізити банківського рахунка, на який зараховуватимуться кошти, що підлягають поверненню, а у разі відсутності банківського рахунка - відомості про банк чи підприємство поштового зв`язку; засвідчена судом копія постанови (ухвали) судді чи суду, вироку суду, в якому міститься рішення про повернення застави; копія платіжного або іншого документа, що підтверджує факт внесення коштів як застави. Повернення коштів, внесених як застава, здійснюється протягом п`яти робочих днів з дня надходження зазначених документів до органу Казначейства (пункти 7-8).

Відповідно до ч. 11 ст. 182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Враховуючи зазначене, а також враховуючи те, що підстав для звернення застави в дохід держави, внесеної ОСОБА_4 , судом не встановлено, застава, внесена останнім згідно з квитанцією № 9392-1342-2275-5332 від 26.09.2025 у розмірі 60 560,00 грн, підлягає поверненню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 50, 65, 263 КК, ст. 124, ч. 3 ст. 349, 369, 371, 373-374, 382, 392, 395 КПК України,

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну

місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк ОСОБА_4 відраховувати з дня проголошення вироку.

Запобіжний захід обраний щодо ОСОБА_5 - заставу, до набрання вироком законної сили, залишити без змін.

Речові докази після набрання вироком законної сили:

- Сейф пакет № 300460714, всередині якого два військові боєприпаси до військової вогнепальної нарізної зброї 7,62 мм і попередні упаковки, клапан якого запечатано, що знаходиться на зберіганні у відділенні поліції № 1 (м. Яремче) Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області згідно квитанції № 75 - знищити;

- Спеціальний пакет Експертної служби МВС № 2546143, всередині якого металеві уламки та фрагменти ручної гранати та запалу і попередні упаковки, клапан якого запечатано, що знаходиться на зберіганні у відділенні поліції № 1 (м. Яремче) Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області згідно квитанції №1093 - знищити;

Стягнути зі ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів в загальній сумі 9 359,70 (дев`ять тисяч триста п`ятдесят дев`ять гривень сімдесят копійок).

Заставу в розмірі 60 560,00 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, яка внесена на депозитний рахунок Яремчанського міського суду Івано-Франківської області, код за ; Отримувач: ТУ ДСА України в Івано-Франківській області; Банк отримувача: ДКСУ, м. Київ; код банку отримувача (МФО) 820172, номер рахунку (IBAN): UA 0002265 - повернути ОСОБА_4 після набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Яремчанський міський суд Івано-Франківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Вирок не може бути оскаржений з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуюча суддя: ОСОБА_6