Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/9056/25
Провадження № 1-кп/644/904/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2025 року м. Харків

Індустріальний районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

розглянувши в залі судових засідань Індустріального районного суду м. Харкова в порядку спрощеного кримінального провадження без проведення судового розгляду за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000148 від 05.04.2025, за обвинувальним актом від 27.09.2025 стосовно:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, українка, уродженка с. Букове Виноградівського р-н Закарпатської обл., військовослужбовеця, перебуває на посаді оператора-фотограмметриста відділення збору та обробки інформації взводу розвідки та корегування 1 роти ударних безпілотних авіаційних комплексів батальйону безпілотних систем військової частини НОМЕР_1 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

у скоєнні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

29 вересня 2025 року до Індустріального районного суду м. Харкова надійшли матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000148 від 05.04.2025, стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі за текстом ОСОБА_2 /обвинувачена), за обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, з обвинувальним актом, затвердженим прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону від 27.09.2025, реєстром матеріалів досудового розслідування (т. 2 а.с. 1-9) та розписками про отримання обвинуваченою копій обвинувального акту та доданих до нього матеріалів досудового розслідування (т. 2 а.с. 10, 11), та її захисником адвокатом ОСОБА_3 (т. 2 а.с. 10, 11), який діє в інтересах обвинуваченої на підставі ордеру серії АХ № 1281691 від 27.09.2025 (т. 1 а.с. 93).

Ухвалою Індустріального районного суду м. Харкова від 03.10.2025 призначено проводити розгляд у кримінальному провадженні № 0000148 від 05.04.2025, стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими КПК України, з урахуванням положень параграфа № 1 цього кодексу (т. 2 а.с. 18-19).

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_2 , обвинувачується у тому, що, проходячи військову службу на посаді оператора-фотограмметриста відділення збору та обробки інформації взводу розвідки та корегування 1 роти ударних безпілотних авіаційних комплексів батальйону безпілотних систем військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні солдат ОСОБА_2 , відповідно до вимог ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Проте, солдат ОСОБА_2 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, свідомо допустила їх порушення та скоїла кримінальний проступок, а саме незаконно придбала, зберігала та перевозила психотропну речовину без мети збуту.

Судом установлено, що у ОСОБА_2 - військовослужбовця, яка перебуває на посаді оператора-фотограмметриста відділення збору та обробки інформації взводу розвідки та корегування 1 роти ударних безпілотних авіаційних комплексів батальйону безпілотних систем військової частини НОМЕР_1 , при невстановлених обставинах, виник умисел на придбання, зберігання та перевезення психотропної речовини PVP для особистого вживання, без мети збуту.

Реалізуючи свій умисел, направлений на придбання, зберігання та перевезення психотропної речовини PVP, з метою подальшого вживання, без мети збуту, 4 квітня 2025 року, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_2 , перебуваючи у рейсовому автобусі сполученням «Ізюм-Харків», на підлозі автобусу побачила полімерний пакет з порошкоподібною речовиною, а саме психотропна речовина PVP, загальною масою 0,4859 грам, яку вона 04.04.2025 близько 05 год 00 хв замовила у месенджері «Телеграм» у невстановленому судом телеграм каналі. В подальшому перебуваючи у автобусі сполученням «Ізюм-Харків», точної адреси не встановлено, забрала полімерний пакет в середині якого знаходилась психотропна речовина PVP, та з вказаного моменту придбала та почала зберігати вказану психотропну речовину при собі. Отже, ОСОБА_2 у зазначений спосіб почала незаконно зберігати придбану нею психотропну речовину PVP, масою 0,4859 грам для власного вживання без мети збуту.

Після чого, 04.04.2025 близько 10 год 30 хв було зупинено рейсовий автобус за адресою: 516 км автодороги Київ-Харків-Довжанський, де працівниками поліції УПП в Харківській області, та працівниками ВСП відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 № 1455 «Про затвердження Порядку встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан», п. 7 постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 № 1456 «Про затвердження Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану», ст. 23, 24, 32 ЗУ «Про Національну поліцію», на пасажирському сидінні якого знаходилась ОСОБА_2 , так як остання поводила себе підозріло, та на запитання працівника ВСП щодо наявності у ОСОБА_2 заборонених предметів або речовин, остання повідомила, що має при собі полімерний пакет з психотропною речовиною PVP, яку придбала для власного вживання без мети збуту. Отже, ОСОБА_2 , у зазначений спосіб почала незаконно перевозити придбану нею психотропну речовину PVP, масою 0,4859 грам для власного вживання без мети збуту.

Вказану психотропну речовину ОСОБА_2 зберігала до моменту її виявлення та вилучення працівниками поліції в ході проведення 04.04.2025, в період часу з 11 години 04 хвилин до 11 години 25 хвилини, огляду місця події (за адресою: 516 км автодороги Київ-Харків-Довжанський).

Таким чином, ОСОБА_2 в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» незаконно придбала, зберігала та перевозила психотропну речовину без мети збуту.

Отже, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення-проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання та перевезення психотропної речовини без мети збуту

Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Дії обвинуваченої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що виразились у незаконному придбанні, зберіганні та перевезенні психотропної речовини без мети збуту, суд кваліфікує як кримінальне правопорушення-проступок, відповідальність за який передбачена ч. 1 ст. 309 КК України.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

Суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими КПК, з урахуванням положень цього параграфа (ч. 2, 3 ст. 381 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 382 КПК України суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку, а в разі затримання особи у порядку, передбаченому ч. 4 ст. 298-2 цього Кодексу, невідкладно вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок.

Відповідно до ч. 1 ст. 302 КПК України встановивши під час досудового розслідування, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, а потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, не заперечують проти такого розгляду, прокурор має право надіслати до суду обвинувальний акт, в якому зазначає клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно з ч. 3 ст. 302 КПК України до обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні повинні бути додані: 1) письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 2) письмова заява потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 3) матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.

Прокурором в обвинувальному акті заявлено клопотання про розгляд обвинувального акта від 27.09.2025 у кримінальному провадженні за № 0000148 від 05.04.2025, стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні на підставі ч. 1 ст. 302 КПК України, мотивуючи тим, що обвинувачена ОСОБА_2 за участі захисника ОСОБА_3 , який діє в інтересах обвинуваченої на підставі ордеру серії АХ № 1281691 від 27.09.2025 (т. 1 а.с. 93), беззаперечно визнала свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і згодна на розгляд обвинувального акту за її відсутності, що підтверджується наданою суду заявою щодо визнання своєї винуватості, згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні (т. 2 а.с. 6, 12-14).

Відтак, вищевказані обставини, які встановлені органом досудового розслідування у формі дізнання, відповідно до ч.2 ст.382 КПК України, судом не досліджувалися з огляду на те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до її письмової заяви (т. 2 а.с. 12-14), яка складена в присутності захисника адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах обвинуваченої на підставі ордеру серії АХ № 1281691 від 27.09.2025 (т. 1 а.с. 93), на ім`я прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону повідомила, що вину у скоєнні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання та перевезення наркотичних засобів без мети збуту, у кримінальному провадженні №0000148 від 05.04.2025 беззаперечно визнає, згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами (т. 2 а.с. 12-14), а також ознайомлена та обізнана з обмеженнями права на апеляційне оскарження вироку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, надала згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні, її згода є добровільною (т. 2 а.с. 12-14). Крім того, у цій заяві захисником ОСОБА_2 адвокатом ОСОБА_3 , підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості обвинуваченої, її згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами та добровільність згоди ОСОБА_2 на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні за її відсутності (т. 2 а.с. 14).

За приписами ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд бере до уваги, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у скоєнні кримінального проступку, заяву обвинуваченої, складену в присутності її захисника адвоката ОСОБА_3 , щодо визнання нею своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, у зв`язку з чим, у суду відсутні підстави піддавати сумніву добровільність такої позиції обвинуваченого, тому з урахуванням клопотання прокурора, добровільності та щирості зазначеної вище позиції обвинуваченої, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт підлягає розгляду в порядку, визначеному ст. 381, 382 КПК України, тобто без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У рішенні у справі «Бортнік проти України» від 27.01.2011 (п. 40), суд зазначав, що стаття 6 Конвенції не перешкоджає особі добровільно відмовитись відкрито чи опосередковано від свого права на деякі гарантії справедливого суду (див. рішення щодо прийнятності у справі «Квятковська проти Італії» від 30.11.2000 та рішення у справі «Піщальніков проти Росії» від 24.09.2009). Проте, для того, щоб відмова від права брати участь у судовому розгляді була дійсною для цілей Конвенції, вона має бути встановлена у недвозначній формі і супроводжуватись мінімальними гарантіями, співмірними з її важливістю (див. рішення у справі «Пуатрімоль проти Франції» від 23.11.1993, пункт 31).

Відтак, спрощене провадження щодо кримінального проступку, регламентоване главою 30 КПК України, не порушує прав сторін кримінального провадження, з врахуванням того, що обставини вчинення ОСОБА_2 кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, не оспорюються учасниками судового провадження та їх позиція є добровільною (т. 2 а.с. 12-14), у зв`язку із чим суд вважає, що наявні підстави для розгляду обвинувального акту у порядку, встановленому ст. 381-382 КПК України.

Отже, враховуючи викладене вище, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження №0000148 від 05.04.2025, оцінивши зібрані в ході досудового розслідування докази, їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд дійшов висновку, що події кримінального проступку та діяння, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_2 , мають місце, це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, вина ОСОБА_2 у скоєнні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, знайшли своє підтвердження та доведені доказами, встановленими органом досудового розслідування, поза розумним сумнівом.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 07.10.2021 у справі №166/361/19, стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване кримінальне правопорушення було учинене і обвинувачений є винним у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Відповідно до обвинувального акту від 23.09.2025, обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_2 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення (т. 2 а.с. 6).

Так, ч. 6 ст. 368 КПК України визначено, що обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З правового висновку Верховного Суду у постанові від 20.04.2021 в справі № 457/529/20 вбачається, що щире каяття це обставина, яка відображає психічний стан особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, і передбачає глибокі внутрішні переживання особою того, що сталося, моральне засудження своєї кримінально караної поведінки, почуття сорому, докорів сумління і готовність нести кримінальну відповідальність. Щире каяття проявляється у самозасудженні особою вчиненого кримінального правопорушення, його наслідків, прагненні усунути нанесену шкоду та рішенні не вчиняти більше кримінальних правопорушень. Вказана форма посткримінальної поведінки особи свідчить про те, що в особи відбулися суттєві позитивні зміни соціальних орієнтацій, які знижують ступінь її соціальної небезпечності.

Каяття передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, відверту негативну оцінку своєї злочинної поведінки, визнання тих обставин, які ставляться в провину, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2019 кримінальне провадження № 629/847/15-к).

Судом враховано вимоги постанови Верховного Суду від 30.10.2018 у справі №559/1037/16-к, де надано роз`яснення, що активне сприяння розкриття злочину і щире каяття є окремими обставинами, що пом`якшують покарання, у зв`язку з чим суд розцінює щире каяття і активне сприяння розкриттю злочину альтернативними, незалежними, окремо існуючими обставинами, що пом`якшують покарання.

Отже, суд бере до уваги, що обвинувачена ОСОБА_2 щиро покаялася, визнала свою вину, активно розкривала деталі скоєного діяння задля забезпечення сприяння установлення усіх обставин, що мають значення для справи, що вбачається із матеріалів кримінального провадження, адже доведеність винуватості та активне сприяння розкриттю злочину ґрунтується, зокрема й на зізнавальних показаннях обвинуваченої (т. 1 а.с. 76, 95-97, т. 2 а.с. 14), що свідчить про належну критичну оцінку своєї протиправної поведінки та готовність нести кримінальну відповідальність, що також підтверджує наявність вищевказаної пом`якшуючої обставини.

З огляду на зазначене вище, при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_2 суд враховує таку пом`якшуючу покарання обставину, як щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів, що відповідає правовому висновку Верховного Суду у постанові від 30.10.2018 у справі №559/1037/16-к та від 20.04.2021 у справі № 457/529/20.

Обставини, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_2 судом не встановлено.

На підставі наведеного, суд дійшов переконання, що підстав сумніватися в правдивості й достовірності показань обвинуваченого не має.

Мотиви призначення покарання.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченій ОСОБА_2 , згідно з вимогами ст. 65-67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винної, обставини, що пом`якшують покарання, та вимоги ч.2 ст.50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03.10.2002 ЄСПЛ зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.

Вивченням відомостей про особу обвинуваченої ОСОБА_2 судом установлено, що ОСОБА_2 має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 (т. 1 а.с. 98), на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, що підтверджується довідками № 94 від 17.04.2025 та № 102 від 18.04.2025 відповідно (т. 1 а.с. 74).

Крім того, судом установлено, що згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 03.01.2025 № 4, солдата ОСОБА_2 , дешифрувальника розвідувальних матеріалів з безпілотних літальних апаратів відділення збору та обробки інформації взводу розвідки та корегування 2 роти ударних безпілотних авіаційних комплексів батальйону безпілотних систем військової частини НОМЕР_1 призначено з 03.01.2025 оператором-фотограмметристом відділення збору та обробки інформації взводу розвідки та корегування 1 роти ударних безпілотних авіаційних комплексів батальйону безпілотних систем військової частини НОМЕР_1 , ВРС 600543/967А (т. 1 а.с. 61).

З медичної характеристики на солдата ОСОБА_2 від 17.04.2025 вбачається, що за період проходження військової служби у в/ч НОМЕР_1 (з 03.10.2024 по теперішній час) зі скаргами на здоров`я не зверталась, 08.03.2025 зверталася до медичного пункту батальйону безпілотних систем в/ч НОМЕР_1 з діагнозом «Цефалгічний синдром». Загальний стан задовільний (т. 1 а.с. 62).

За інформацію службової характеристики від 16.04.2025 ОСОБА_2 зарекомендувала себе добре, до виконання службових обов`язків ставиться відповідально, морально стійка, об`єктивно оцінює свою діяльність, на критику з боку начальників реагує правильно. У військовому колективі користується повагою, керівні накази, постанови знає достатньо та завжди керується їх вимогами в повсякденному житті (т. 1 а.с. 63). Як вбачається з військового квитка серії НОМЕР_3 ОСОБА_2 з 15.07.2024 на підставі контракту зарахована на військову службу за контрактом (т. 1 а.с. 65-70)

Крім цього, судом установлено, що згідно з вимогою від 050.04.2025 про судимість ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остання раніше не судима (т. 1 а.с. 75).

Санкцією ч. 1 ст. 309 КК України передбачено покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до двох років, або пробаційний нагляд на строк до п`яти років, або обмеження волі на той самий строк.

Згідно з ч. 6 ст. 368 КПК України, обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у своїй постанові від 02.11.2021 (справа № 750/5031/18, провадження № 51-2761км21) зазначив, що процес призначення покарання, а саме врахування усіх факторів, які мають бути взяті до уваги для обрання виду та розміру покарання, слід розцінювати як сукупність етапів, послідовність яких має значення для прийняття обґрунтованого судового рішення в цій частині. При цьому первинним етапом має бути оцінка ступеня тяжкості злочину, який має значною мірою звузити межі для прийняття конкретного рішення щодо виду та розміру покарання. Наступним етапом вже є врахування обставин, які позитивно або негативно характеризують особу винного, та обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Водночас, визначені у ст. 65 КК загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадках, якщо призначено покарання певного виду і розміру, враховано тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, і всі ці дані у сукупності спонукають до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Суд наголошує, що повноваження суду (його права та обов`язки), надані державою, щодо обрання між альтернативними видами покарань у встановлених законом випадках та інтелектуально-вольова владна діяльність суду з вирішення спірних правових питань, враховуючи цілі та принципи права, загальні засади судочинства, конкретні обставини справи, дані про особу винного, справедливість обраного покарання тощо, визначають поняття «судова дискреція» (судовий розсуд) у кримінальному судочинстві. Дискреційні повноваження суду повинні відповідати принципу верховенства права з обов`язковим обґрунтуванням обраного рішення у процесуальному документі суду.

Судом не встановлено підстав для застосування ст. 69 та 75 КК України.

Суд бере до уваги, що ОСОБА_2 проходить службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 , раніше не судима, на обліку у лікаря психіатра і нарколога не перебуває, за місцем служби характеризується позитивно, суд, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_2 кримінального правопорушення, особу винної, обставини, які пом`якшують її покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, вважає, що виправлення обвинуваченої можливо при призначенні їй покарання за скоєння кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу, в межах санкції ч.1 ст.309 КК України, в мінімальному розмірі, зокрема однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

На переконання суду, призначення обвинуваченій такого покарання як штрафу є справедливим, співмірним і достатнім для її виправлення, кари та запобігання вчинення нових злочинів як обвинуваченою, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Конвенції, як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета і невідворотність покарання.

Підстав для застосування до обвинуваченої більш тяжкого покарання чи менш тяжкого, з врахуванням тяжкості скоєного, її особи, суд не знаходить.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Підстави застосування до юридичної особи заходів кримінально-правового характеру відсутні.

Розмір пропонованої винагороду викривачу відсутній.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_2 у межах кримінального провадження №0000148 від 05.04.2025 не застосовувався, а суд не вбачає підстав для його застосування.

Питання речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Витрати на проведення експертизи матеріалів, речовин та виробів, що проводились Харківським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України за № СЕ-19/121-25/8831-НЗПРАП від 17.04.2025у сумі 2 674,20 грн (т. 1 а.с. 24), суд, відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, стягує з обвинуваченої ОСОБА_2 на користь держави.

Отже, керуючись ст. 368 - 371, 373-374, 381-382, 394, 395 КПК України, на підставі ст. 70, ч. 1 ст. 309 КК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати за проведення Харківським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром судових експертизматеріалів, речовин та виробів за СЕ-19/121-25/8831-НЗПРАП від 17.04.2025 у сумі 2 674 (дві тисячі шістсот сімдесят чотири) грн 20 коп (код доходів 24060300, отримувач платежу ГУК Харків обл./МТГ, Харків/24060300, п/рахунок UA0020649, код отримувача ().

Матеріали кримінального провадження №0000148 від 05.04.2025 залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням у справі № 644/9056/25.

Речові докази у кримінальному провадженні №0000148 від 05.04.2025, що знаходяться у камері зберігання речових доказів УЛМТЗ ГУНП в Харківські області, після набрання вироком законної сили:

1). знищити:

-порошкоподібна речовина в полімерному пакеті, яка відповідно до висновку експертизи № СЕ-19/121-25/8831-НЗПРАП від 17.04.2025 надана на експертизу речовина, масою 0,6622 г, містить в своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP. Маса PVP в складі наданої речовини становить 0,4859 г, яка поміщена до білого полімерного пакету експертної служби МВС України № 1221540 на якому мається пояснювальний напис: «Харківський НДЄКЦ МВС; Висновок № СЕ-19/121-25/8831-НЗПРАП від 17.04.2025; експерт (спеціаліст): (підпис) ОСОБА_5 ; ЄРДР № 0000148 від 05.04.2025».

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини (ч.1 ст. 394 КПК України).

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Індустріальний районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня отримання копії судового рішення, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки: http://og.hr.court.gov.ua /sud2029/.

Суддя ОСОБА_1