Справа № 683/3165/25

УХВАЛА

08 грудня 2025 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглядаючи у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Старокостянтинів клопотання прокурора про обрання щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді домашнього арешту у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На розгляд до Старокостянтинівського районного суду надійшов обвинувальний акт відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , дії якого кваліфіковані за ч.4 ст.191 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

В обґрунтування клопотання зазначає, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України, що виразилось у розтраті чужого майна шляхом зловживанням службовою особою своїм службовим становищем, вчинена у великих розмірах.

У клопотанні прокурор зазначає, що підставою застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України, а також наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії передбачені п.1 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі до 8 років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю на строк до 3 років, є особою пенсійного віку (62 років), до якого не застосовується мобілізація, а тому є всі підстави вважати, що він може залишити межі території України за віком, на утримані не має малолітніх або неповнолітніх дітей, а тому існують обґрунтовані підстава вважати, що ОСОБА_4 , розуміючи ступінь тяжкості інкримінованого йому кримінального правопорушення буде намагатися уникнути кримінальної відповідальності, тим самим переховуватись від суду.

Таким чином, більш м`який запобіжний захід ніж домашній арешт, не забезпечить належної поведінки обвинуваченому під час судового розгляду. В зв`язку із чим необхідно обмежити обвинуваченого ОСОБА_4 у цілодобовому пересуванні та здійснювати контроль за його поведінкою органами поліції.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просить задовольнити клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 заперечують проти задоволення клопотання. Захисник посилається на те, що обвинувачений не переховувався від органів досудового розслідування та не переховується від суду, а тому такі ризики відсутні. Крім того, відносно обвинуваченого ОСОБА_4 був застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту, який ОСОБА_4 виконував та домашній арешт закінчився 20.10.2025 року.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважаю, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України, що виразилось у розтраті чужого майна шляхом зловживанням службовою особою своїм службовим становищем, вчинена у великих розмірах.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України з метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 1 статті 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи, що у підготовчому судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд доходить до висновку про наявність підстав для застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу.

Разом з тим, суд враховує заперечення обвинуваченого та його захисника на застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, які вважають, що наразі об`єктивно відсутні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, для застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Враховуючи вищенаведене, суд вбачає підстави для застосування запобіжного заходу, проте, суд не вбачає підстав, для застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту. На переконання суді, зважаючи на поведінку обвинуваченого, який не переховується від органів досудового розслідування та суду, а тому доведеним ризикам спроможний запобігти запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

За приписами статті 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Застосовуючи менш обтяжливий для обвинуваченого запобіжний захід, суд вважає за необхідне покласти на нього процесуальні обов`язки, передбачені п.2, п.3 ч.5 ст.194 КПК України, що будуть покликані на мінімізацію ризиків та забезпечення обвинуваченому належної процесуальної поведінки.

На переконання судді, такий запобіжний захід як особисте зобов`язання, з покладенням на обвинуваченого зазначених вище обов`язків, є обґрунтованою мірою для забезпечення процесуальної поведінки для обвинуваченого ОСОБА_4 , зможе в повній мірі забезпечити виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, зокрема, можливості переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

З огляду на викладені обставини у клопотані прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слід відмовити, та до обвинуваченого застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Строк дії відповідних обов`язків слід визначити, згідно ч.7 ст.194 КПК України, а саме на строк два місяці по 07.02.2026 року включно.

Керуючись ст. ст. 177-179,193,194,196, 331, 395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити прокурору в задоволенні клопотання про застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , наступні обов`язки:

- не відлучатися з місця проживання без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну місця проживання;

Ухвала про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання щодо ОСОБА_4 чинна до 07 лютого 2026 року включно.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що у разі не виконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід і накладено грошове стягнення.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням вказаної ухвали у відповідності до ч. 3 ст. 179 КПК України, покласти на прокурора.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити обвинуваченому та прокурору.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: