Провадження 1-кс/127/5605/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Вінницького міського суду Вінницької області клопотання прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження № 0000606 внесеного до ЄРДР 08.10.2023, про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Приморськ Запорізької області, жителю АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 ..

Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за вчинення корисливих злочинів, маючи не зняту та не погашену судимість, на шлях виправлення не став та повторно вчинив новий корисливий злочин за наступних обставин.

Так, 08.10.2023, близько 02 години 30 хвилин, ОСОБА_4 маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення майна прийшов до приміщення магазину «ШИК і БЛИСК» що розташований за адресою: вул. Миколи Ващука, буд. 22, в м. Вінниця, у якому свою підприємницьку діяльність здійснює товариство з обмеженою відповідальністю «ШИК і БЛИСК». Будучи обізнаним в тому, що відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан, дія якого неодноразово продовжувалась, зокрема Указом Президента України від 26.07.2023 № 451/2023, строк дії воєнного стану продовжено в Україні з 05 години 30 хвилин 18.08.2023, строком на 90 діб.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно та з корисливих мотивів, будучи підбуреним жагою до особистої наживи та незаконного збагачення, підійшов до металопластикових дверей, пересвідчившись у відсутності сторонніх осіб, які б могли перешкодити вчиненню злочину, шляхом розбиття скла вхідних дверей проник всередину до приміщення вказаного магазину.

В подальшому, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання та, перебуваючи у торгівельній залі, підійшов до касової зони магазину, де виявив мобільний телефон марки «Infinix, SMART 6, x6511, 2/32 GB», вартістю 2167,56 грн, який і викрав.

Після цього, ОСОБА_4 вийшов із приміщення магазину та разом із викраденим, залишивши місце вчинення кримінального правопорушення та заподіявши таким чином ТОВ «ШИК і БЛИСК», матеріальної шкоди на суму 2167,56 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за вчинення корисливих злочинів, маючи не зняту та не погашену судимість, на шлях виправлення не став та повторно вчинив новий корисливий злочин за наступних обставин.

Так, 09.10.2023, близько 03 години 42 хвилини, ОСОБА_4 , маючи злочинний умисел спрямований на таємне викрадення майна, прийшов до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , у якому свою підприємницьку діяльність здійснює фізична особа-підприємець ОСОБА_6 . Будучи обізнаним в тому, що відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан, дія якого неодноразово продовжувалась, зокрема Указом Президента України від 26.07.2023 № 451/2023, строк дії воєнного стану продовжено в Україні з 05 години 30 хвилин 18.08.2023, строком на 90 діб.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно та з корисливих мотивів, будучи підбуреним жагою до особистої наживи та незаконного збагачення, підійшов до металопластикових дверей, пересвідчившись у відсутності сторонніх осіб, які б могли перешкодити вчиненню злочину, за допомогою молотка розбив скло вхідних дверей, після чого проник всередину до приміщення вказаного магазину.

В подальшому, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання та, перебуваючи у торгівельній залі, підійшов до каси магазину, де зберігались грошові кошти в сумі 1500 гривень, які і викрав.

Після цього, ОСОБА_4 вийшов із приміщення магазину разом з викраденими грошовими коштами, залишивши таким чином місце вчинення кримінального правопорушення та заподіявши ФОП ОСОБА_6 матеріальну шкоду в сумі 1500 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за вчинення корисливих злочинів, маючи не зняту та не погашену судимість, на шлях виправлення не став та повторно вчинив новий корисливий злочин за наступних обставин.

Так, 09.02.2024, у період з 01:00 год по 06:00 год, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , маючи злочинний умисел спрямований на таємне викрадення майна, прийшов до приміщення закладу швидкого харчування « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , у якому свою підприємницьку діяльність здійснює фізична особа-підприємець ОСОБА_7 . Будучи обізнаним в тому, що відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан, дія якого неодноразово продовжувалась, зокрема Указом Президента України від 06.11.2023 № 734/2023, строк дії воєнного стану продовжено в Україні з 05 години 30 хвилин 16.11.2023, строком на 90 діб.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно та з корисливих мотивів, будучи підбуреним жагою до особистої наживи та незаконного збагачення, підійшов до вікна зачиненого металевим ролетом, з якого здійснюється торгівля, пересвідчившись у відсутності сторонніх осіб, які б могли перешкодити вчиненню злочину, за допомогою невстановленого знаряддя, відважив ролет від вікна, та за допомогою невстановленого знаряддя, розбив вікно, після чого проник всередину до приміщення закладу швидкого харчування.

В подальшому ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання та, перебуваючи у закладі швидкого харчування, підійшов до каси, де зберігались грошові кошти в сумі 3700 гривень, які і викрав.

Після цього, ОСОБА_4 виліз із приміщення закладу швидкого харчування разом із викраденими грошовими коштами, залишивши таким чином місце вчинення кримінального правопорушення та завдавши ФОП ОСОБА_7 матеріальної шкоди в сумі 3700 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за вчинення корисливих злочинів, маючи не зняту та не погашену судимість, на шлях виправлення не став та повторно вчинив новий корисливий злочин за наступних обставин.

Так, 13.02.2024, близько 01 години 30 хвилин, ОСОБА_4 , маючи злочинний умисел спрямований на таємне викрадення майна, прийшов до приміщення кав`ярні « ІНФОРМАЦІЯ_4 », що розташована на території «Вишенського парку» в м. Вінниця, у якому свою підприємницьку діяльність здійснює фізична особа-підприємець ОСОБА_8 . Будучи обізнаним в тому, що відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан, дія якого неодноразово продовжувалась, зокрема Указом Президента України від 06.11.2023 № 734/2023, строк дії воєнного стану продовжено в Україні з 05 години 30 хвилин 16.11.2023, строком на 90 діб.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 діючи умисно, повторно та з корисливих мотивів, будучи підбуреним жагою до особистої наживи та незаконного збагачення, підійшов до вхідних дверей, пересвідчившись у відсутності сторонніх осіб, які б могли перешкодити вчиненню злочину, за допомогою невстановленого знаряддя, відважив металопластикові двері, після чого проник всередину до приміщення кав`ярні.

У подальшому ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, перебуваючи у кав`ярні здійснив крадіжку крапельної кавоварки ТМ «Moccamaster» моделі «KBGT 741 Black», вартістю 9399,31 грн, кавомолки ТМ «Moccamaster» моделі «F64E», вартістю 20125,50 грн, інтелектуального бізнес-терміналу марки «Wiseasy» моделі «WPOS-3», вартістю 13416,90 грн, темперу для кави (53 мм) «VD Coffee» серії «Преміум», вартістю 217,33 грн, порошкового матча чаю «Tsundoku matcha premium» вагою 200 грам, вартістю 500,40 грн.

Після цього, ОСОБА_4 вийшов із приміщення кав`ярні «Pastel» разом із викраденим майном, залишивши таким чином місце вчинення кримінального правопорушення.

Своїми умисними діями, заподіяв ФОП ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 43659,44 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за вчинення корисливих злочинів, маючи не зняту та не погашену судимість, на шлях виправлення не став та повторно вчинив новий корисливий злочин за наступних обставин.

Так, 24.02.2024, у період часу з 01:00 год по 05:00 год, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення майна, прийшов до приміщення кав`ярні « ІНФОРМАЦІЯ_5 », що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , у якій здійснює підприємницьку діяльність фізична особа - підприємець ОСОБА_9 . Будучи обізнаним в тому, що відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан, дія якого неодноразово продовжувалась, востаннє Указом Президента України від 05.02.2024 № 49/2024, строк дії воєнного стану продовжено в Україні з 05 години 30 хвилин 14.02.2024 строком на 90 діб.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, будучи підбуреним жагою до особистої наживи та незаконного збагачення, підійшов до металопластикових дверей, пересвідчившись у відсутності сторонніх осіб, які б могли перешкодити вчиненню злочину, шляхом розбиття скла вхідних дверей, проник всередину до приміщення кав`ярні «Coffee bar».

В подальшому ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, перебуваючи у торгівельній залі, підійшов до каси кав`ярні, звідки здійснив крадіжку грошових коштів у сумі 1500 гривень та мобільного телефону торгової марки «Xiaomi» моделі «Redmi 9С» NFC, з об`ємом пам`яті 2/32 GB, у силіконовому чохлі, вартістю 833 грн, який знаходився поряд.

Після цього, ОСОБА_4 вийшов із приміщення магазину, разом із викраденим майном, залишивши таким чином місце вчинення кримінального правопорушення.

Своїми умисними діями, заподіяв потерпілій ОСОБА_9 , матеріальної шкоди на загальну суму 3333 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за вчинення корисливих злочинів, маючи не зняту та не погашену судимість, на шлях виправлення не став та повторно вчинив новий корисливий злочин за наступних обставин.

Так, 24.02.2024, близько 04 години 20 хвилин, ОСОБА_4 , маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення майна, прийшов до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_6 », що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , у якому свою підприємницьку діяльність фізична особа-підприємець ОСОБА_10 . Будучи обізнаним в тому, що відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан, дія якого неодноразово продовжувалась, востаннє Указом Президента України від 05.02.2024 № 49/2024, строк дії воєнного стану продовжено в Україні з 05 години 30 хвилин 14.02.2024 строком на 90 діб.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, будучи підбуреним жагою до особистої наживи та незаконного збагачення, підійшов до металопластикових дверей, пересвідчившись у відсутності сторонніх осіб, які б могли перешкодити вчиненню злочину, шляхом розбиття скла вхідних дверей, проник всередину до приміщення вказаного магазину.

У подальшому ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання та, перебуваючи у торгівельній залі, підійшов до каси магазину, звідки здійснив крадіжку грошових коштів у сумі 3000 гривень, 500 доларів США (згідно офіційного курсу НБУ еквівалентно 19240,15 грн), 30 Євро (згідно офіційного курсу НБУ еквівалентно 1251,84 грн) та мобільного телефону «Xiaomi Redmi Note 4X», з об`ємом пам`яті 3/32 GB, у силіконовому чохлі чорного кольору, вартістю 798 грн, що знаходився поряд.

Після чого, ОСОБА_4 , продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, перебуваючи в приміщенні магазину, підійшов до вітрин, звідки викрав нові безпровідні навушники «TWS V5.0+DER» білого кольору в кейсі, вартістю 327,17 грн, портативний зарядний пристрій «Power Bank 3-в-1 ємкістю 12000мАг» чорного кольору, вартістю 1911,25 грн, смарт-годинник «Smart bracelet your health steward» сірого кольору з браслетом білого кольору, вартістю 391 грн, кутову шліфувальну машинку (болгарку) ТМ «Baltic» моделі «AG-2512», вартістю 1324 грн, разом із відрізним кругом «Ataman 125х1,2х22,23 мм», вартістю 18,25 грн.

Після цього, ОСОБА_4 вийшов із приміщення магазину разом із викраденим майном, залишивши таким чином місце вчинення кримінального правопорушення та заподіявши потерпілій ОСОБА_10 , матеріальної шкоди на загальну суму 28261,66 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

25.02.2024 ОСОБА_4 повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

28.03.2024 ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення від 25.02.2024 та про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

26.02.2024 до підозрюваного ОСОБА_4 рішенням слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_11 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 16:00 год 23.04.2024. Разом з тим, зважаючи на те, що термін дії обраного запобіжного заходу на даний час завершується, а ризики, які існували на момент його обрання продовжують існувати, виникла необхідність у продовженні терміну його дії.

Вина ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами:

- протоколами прийняття заяв про вчинені кримінальні правопорушення

- протоколами допитів потерпілих;

- протоколами огляду місця події;

- протоколами огляду предметів;

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину;

- протоколами допиту свідків;

- висновками судових експертиз;

- результатами проведених інших слідчих (розшукових) дій;

іншими матеріалами кримінального провадження.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У вказаному кримінальному провадженні існують ризики передбачені п. 1, п. 3 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема:

- п. 1: переховування обвинуваченого від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_4 , усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винним в інкримінованому кримінальному правопорушенні, тобто позбавлення волі на тривалий строк, а саме до восьми років.

Також встановлено, що ОСОБА_4 , неодружений, не має на утриманні непрацездатних осіб та дітей, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків у обвинуваченого, а також про те, що з метою пошуку заробітку останній може в будь-який момент покинути місце проживання та направитись у невідомому напрямку.

Слід зазначити, що враховуючи практику Європейського суду з прав людини, зокрема, у розумінні практики Суду у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Беручи до уваги те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, у зв`язку з чим є достатні підстави вважати, що ризик, визначений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме - переховуватися від суду є достатнім для переконання, що жоден з більш м`яких заходів в даному випадку є недоцільним і саме тримання під вартою може запобігти зазначеному ризику;

- п. 3: незаконно впливати на потерпілих та свідків, оскільки згідно з ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Перебуваючи на волі ОСОБА_4 матиме можливість незаконного впливу на потерпілих та свідків з метою створення сприятливих для себе умов або ж їх залякування;

- п. 5: вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_4 офіційно не працює, в нього відсутнє постійне джерело доходу, що дає підстави слідству вважати, що вчинення злочинів корисливого характеру може являтися засобом для існування останнього і тому, перебуваючи на іншому більш м`якому запобіжному заході, останній продовжить вчиняти нові кримінальні правопорушення.

Застосування до обвинуваченого іншого більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти вищевказаним ризикам, оскільки:

- особисте зобов`язання, є недостатньо суворим запобіжним заходом, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та міру можливого покарання, особу обвинуваченого, його репутацію та соціальні зв`язки;

- домашній арешт, оскільки ОСОБА_4 , зможе переховуватися від органів досудового розслідування суду, а також враховуючи складність контролю за виконанням обвинуваченим покладених на нього обов`язків під час такого запобіжного заходу.

Всі вищевказані обставини, у своїх сукупності свідчать про те, що застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу до обвинуваченого ОСОБА_4 в рамках даного кримінального провадження є недоцільним та малоефективним, оскільки вони не можуть запобігти наявним ризикам.

За викладених обставин, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та забезпечення запобігання зазначеним ризикам, виникла необхідність в продовженні застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись вимогами ст. ст. 40, 131, 132, 176-178, 183, 184, 194 КПК України, прокурор просив слідчого суддю клопотання задовольнити та продовжити ОСОБА_4 строк тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив слідчого суддю клопотання задовольнити та продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , оскільки вчинено повторно умисний тяжкий злочин, заявлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися, зокрема обвинувачений може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, що унеможливлює застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні заперечили проти продовження строку тримання під вартою, просили слідчого суддю застосувати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний із позбавленням волі.

Слідчий суддя, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і в обґрунтування продовження застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам ухилитися від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

З аналізу зібраних по кримінальному провадженню доказів, слідчий суддя дійшов висновку, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Вирішуючи питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 не має жодних законних джерел заробітку та соціально стримуючих факторів (місця роботи, нерухомого майна, з сім`єю не проживає), обвинувачується у вчиненні повторного умисного тяжкого злочинів, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років, що у сукупності та взаємозв`язку свідчить про те, що обвинувачений, через усвідомлення суворого покарання та переконливість доказів може переховуватись від суду, що унеможливить своєчасний розгляд кримінального провадження, ухвалення та виконання вироку.

Не дивлячись на вищенаведене органом досудового розслідування в ході розгляду клопотання наведено низку ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

В ході розгляду клопотання встановлено, що строк тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою закінчується 23.04.2024. Разом з тим, 19.04.2024 органом досудового розслідування завершено досудове розслідування у вказаному провадженні та обвинувальний акт щодо ОСОБА_4 скеровано до суду для розгляду по суті.

Наразі Вінницьким міським судом Вінницької області підготовче судове засідання у кримінальному провадженні не призначено, що перешкоджає своєчасному розгляду судом клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 ..

Поряд з цим, ч. 6 ст. 199 КПК України визначено, що у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Під час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення. Враховуючи обставини кримінального правопорушення, тяжкість покарання за злочин, особу підозрюваного, відсутність у нього соціально стримуючих факторів, тому слідчий суддя вважає, що ризики в обґрунтування тримання під вартою підозрюваного не зменшилися, тривають та ОСОБА_4 може ухилятися від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а тому вказані ризики виправдовують необхідність продовження ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурором в ході розгляду даного клопотання доведено, що вказані в клопотанні ризики не зменшилися та є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку є недоцільним і саме тримання під вартою може запобігти зазначеним в клопотанні ризикам, а тому дане клопотання слідчий суддя вважає обґрунтованим, доведеним, та таким, що підлягає до задоволення.

Слідчий суддя вважає термін продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 є обґрунтованим.

Слідчий суддя при постановленні ухвали про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених названим Кодексом, а тому слідчий суддя вважає, що заставу визначену ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 26.02.2024 слід залишити без змін у тому ж розмірі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 183, 193, 197, 199 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_12 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 (шістдесят) днів, тобто до 21 червня 2024 року.

Заставу визначену ухвалою слідчого судді від 26.02.2024 залишити без змін у тому ж розмірі.

Строк дії ухвали визначити до 21 червня 2024 року.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя