Справа № 404/2404/20
Номер провадження 1-кп/404/162/20
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2025 року Фортечний районний суд м. Кропивницького в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому в залі суду кримінальне провадження №0003702 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кіровограда, українця, громадянина України, з професійною освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , судимого:

- 30.03.2021 року вироком Маньківського районного суду Черкаської області за ч.3 ст.286 КК України до 10 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.3 ст.289 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

1. Формулювання обвинувачення, яке визнане судом недоведеним.

Згідно з висунутим обвинуваченням в ході досудового розслідування встановлено, що у ОСОБА_5 спільно із ОСОБА_10 (кримінальне провадження відносно якого зупинено та виділено в окреме провадження відповідно до ухвали Фортечного районного суду м.Кропивницького від 23.09.2025 року), заздалегідь знаючи про те, що їхній спільний знайомий ОСОБА_8 має власний прибутковий бізнес, пов`язаний з роботою електронних валют, з корисливих мотивів та з метою примушування потерпілого ОСОБА_8 до передачі їм частини доходів від бізнесу, виник умисел на вчинення викрадення людини та незаконного позбавлення її волі.

Так, 17.05.2019 року близько 02 год. 00 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу дороги з круговим рухом неподалік АС №1 по вул.Короленка у м.Кропивницькому, помітив автомобіль марки «Audi А6 С7», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який рухався по дорозі та яким керував потерпілий ОСОБА_8 . Після чого ОСОБА_5 зупинив вказаний автомобіль та з погрозою насильства над потерпілим, шляхом демонстрування предмету, схожого на пістолет, проти волі потерпілого сів на переднє пасажирське сидіння вказаного автомобіля, де для підтвердження серйозності своїх намірів наніс ОСОБА_8 руків`ям предмету, схожого на пістолет, декілька ударів в область правого плеча та грудної клітини спереду, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді крововиливів у ділянці грудної клітини спереду та в ділянці правого плеча, які згідно з висновком експерта №321 від 18.07.2019 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, та продовжуючи погрожувати потерпілому ОСОБА_8 , наказав йому рухатись в напрямку території стоянки біля АС №1, тим самим позбавивши його волі та свободи пересування.

Прибувши на територію вищевказаної стоянки, до автомобіля, в якому перебували ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_8 , підійшов ОСОБА_10 , який діючи проти волі потерпілого, сів на заднє сидіння автомобіля.

Продовжуючи реалізовувати узгоджені між собою дії, ОСОБА_5 та ОСОБА_10 змусили потерпілого ОСОБА_8 рухатися в заданому ними напрямку та, прибувши до місця, де знаходився автомобіль марки «Toyota Land Cruiser Prado 200», чорного кольору, ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_10 , з метою примушування потерпілого ОСОБА_8 виконати їхні вимоги щодо передачі їм частини доходів від бізнесу, подавляючи волю останнього, використовуючи свою чисельну перевагу, з погрозою насильства над потерпілим, шляхом демонстрування предметів, схожих на зброю, які перебували у ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , викрали потерпілого ОСОБА_8 , примусивши його сісти до вищевказаного автомобіля «Toyota Land Cruiser Prado 200».

У подальшому, залишивши автомобіль марки «Audi А6 С7», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , належний потерпілому ОСОБА_8 на території АЗС «RUR» по Олександрійському шосе у м.Кропивницькому, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_10 , утримуючи потерпілого ОСОБА_8 , забравши при цьому у нього мобільний телефон та годинник, позбавивши його зв`язку з оточуючим середовищем, не даючи змоги діяти за власною волею або викликати допомогу, тим самим обмежуючи його у свободі пересування та перебування, на автомобілі марки «Toyota Land Cruiser Prado 200», чорного кольору, за кермом якого перебував ОСОБА_10 , перевезли потерпілого ОСОБА_8 до приміщення гаражу, розташованого в садівничому товаристві «АДРЕСА_6 Дніпропетровської області, та незаконно утримували приблизно до 17 год. 00 хв. 17.05.2019 року, позбавивши його права за власним бажанням залишити місце утримання, в якому він не бажав перебувати, тим самим позбавивши його волі.

Відповідно до обвинувального акта вказаними діями ОСОБА_5 , діючи спільно й узгоджено з ОСОБА_10 , захопивши і позбавивши ОСОБА_8 можливості вільного пересування та обрання місця перебування, з метою вимагання у потерпілого частини доходів від прибутку, тобто з корисливих мотивів, вчинив незаконне позбавлення волі та викрадення людини, вчинені з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, із застосуванням зброї, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.146 КК України.

Крім цього, згідно з висунутим обвинуваченням 17.05.2019 року близько 02 год. 00 хв. у ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_10 (кримінальне провадження відносно якого зупинено та виділено в окреме провадження відповідно до ухвали Фортечного районного суду м.Кропивницького від 23.09.2025 року) виник умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом марки «Audi А6 С7», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартістю 679418 грн. 90 коп., який на праві власності належить потерпілому ОСОБА_8 .

Так, ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу дороги з круговим рухом біля АС №1 по вул.Короленка у м.Кропивницькому, помітив автомобіль марки «Audi А6 С7», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який рухався по дорозі та яким керував потерпілий ОСОБА_8 . Після чого ОСОБА_5 зупинив вказаний автомобіль та з погрозою насильства над потерпілим, шляхом демонстрування предмету, схожого на пістолет, проти волі потерпілого сів на переднє пасажирське сидіння вказаного автомобіля, де для підтвердження серйозності своїх намірів наніс ОСОБА_8 руків`ям предмету, схожого на пістолет, декілька ударів в область правого плеча та грудної клітини спереду, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді крововиливів в ділянці грудної клітини спереду та в ділянці правого плеча, які згідно з висновком експерта №321 від 18.07.2019 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Після чого, продовжуючи погрожувати ОСОБА_8 , наказав потерпілому рухатись в напрямку території стоянки біля АС № 1, тим самим пригнічуючи волю останнього, встановив контроль над транспортним засобом потерпілого.

Прибувши на територію вищевказаної стоянки, до автомобіля, в якому перебували ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_8 , підійшов ОСОБА_10 та діючи проти волі потерпілого, сів на заднє сидіння автомобіля.

Реалізовуючи вказаний умисел, діючи цілеспрямовано, з корисливих мотивів та переслідуючи мету власної наживи, ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_10 , змусили потерпілого ОСОБА_8 рухатися в заданому ними напрямку та, прибувши до місця, де знаходився автомобіль марки «Toyota Land Cruiser Prado 200», чорного кольору, ОСОБА_10 за попередньою змовою з ОСОБА_5 , погрожуючи потерпілому застосуванням насильства, шляхом демонстрування предметів, схожих на зброю, які перебували у ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , змусили потерпілого ОСОБА_8 вийти з власного автомобіля та проти його волі сісти до автомобіля марки «Toyota Land Cruiser Prado 200», чорного кольору, за кермо якого сів ОСОБА_10 , тим самим викравши потерпілого ОСОБА_8 та позбавивши його волі.

У подальшому ОСОБА_5 , діючи з єдиним спільним умислом з ОСОБА_10 , узгодивши попередньо спільні дії, утримуючи потерпілого в салоні, почав рух на автомобілі та направився до території АЗС «RUR» по Олександрійському шосе у м.Кропивницькому. У той же час, як продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_11 та попередньо узгодивши дії, ОСОБА_5 , сівши за кермо автомобіля марки «Audi А6 С7», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , належного потерпілому ОСОБА_8 , ключі від якого знаходились в салоні, протиправно заволодів даним транспортним засобом та на вищевказаному автомобілі також направився до території АЗС «RUR» по Олександрійському шосе у м.Кропивницькому та, прибувши за вищевказаною адресою, утримуючи при собі ключі, залишив викрадений автомобіль марки «Audi А6 С7», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , належний потерпілому ОСОБА_8 , після чого сівши в автомобіль «Toyota Land Cruiser Prado 200», чорного кольору, в якому знаходились ОСОБА_10 разом з потерпілим ОСОБА_8 , якого утримували проти його волі, направились до приміщення гаражу, розташованого в садівничому товаристві «АДРЕСА_6 Дніпропетровської області, де потерпілого ОСОБА_8 незаконно помістили та утримували приблизно до 17 год. 00 хв. 17.05.2019 року, позбавивши його права за власним бажанням залишити місце утримання, в якому він не бажав перебувати, тим самим позбавивши його волі.

Після чого, ОСОБА_10 повернувся до території АЗС «RUR» по Олександрійському шосе у м.Кропивницькому, де діючи за попередньою змовою зі ОСОБА_5 , який віддав йому ключі, направився на автомобілі «Audi A6 С7», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_8 , по вул.О.Теліги у м.Кропивницькому, де залишив автомобіль, закривши у ньому двері, тим самим незаконно заволодів транспортним засобом потерпілого, завдавши останньому великої матеріальної шкоди.

Відповідно до обвинувального акта вказаними діями ОСОБА_5 вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з погрозою застосування насильства, що є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, що завдало великої матеріальної шкоди, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.289 КК України.

2. Позиція сторони захисту.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінальних правопорушень не визнав та показав, що 17 травня 2019 року приблизно з 00 год. 00 хв. до 02 год. 00 хв. підвіз свого товариша і їхав на машині «Toyota Land Cruiser Prado 200» додому. Знаходячись на перехресті вулиць Ярославська та Ленінградська (нова назва Павла Сцінара) у м.Кропивницькому, він побачив як з вул. Леваневського виїхав автомобіль «Audi A6», за кермом якого був ОСОБА_8 - власник вказаного транспортного засобу. Транспортний засіб «Audi A6» зупинився біля нього, звідти вийшов потерпілий ОСОБА_8 і почав просити вибачення. Раніше він, ОСОБА_10 та потерпілий нормально спілкувались, проте потім потерпілий почав намовляти на ОСОБА_10 , а ОСОБА_10 у свою чергу казати неправдиві відомості про нього. Вони з ОСОБА_10 з цієї причини часто сварилися, але потім вирішили між собою всі хвилюючі їх питання стосовно вказаної ситуації і ОСОБА_8 в ту ніч просив вибачення саме за це. Він запропонував у вільний час зустрітись з ОСОБА_10 і поговорити всім разом, на що потерпілий відповів, що можна зустрітись сьогодні. Після 5-ої або 6-ої спроби, точно не пам`ятає, він зміг додзвонитись ОСОБА_10 . При собі він не мав пістолету, ОСОБА_8 не примушував їхати до ОСОБА_10 та не погрожував йому. Крім того, потерпілий міг не їхати з ним і в той момент, коли він ставив автомобіль «Toyota Land Cruiser Prado 200» недалеко від свого місця проживання по АДРЕСА_2 , ОСОБА_8 міг поїхати на особистому транспортному засобі «Audi A6» додому.

Перемістивши свій автомобіль поближче додому, щоб не турбувати матір, на автомобілі потерпілого під керуванням останнього, знаходячись поряд на передньому пасажирському сидінні, вони поїхали у напрямку місця проживання ОСОБА_10 в район аеропорту, де знаходились близько півгодини. Після чого ОСОБА_10 вийшов з дому і вони під час спілкування вирішили всі свої питання, проте невирішеною була ситуація з їх другом ОСОБА_12 , якому потерпілий раніше пообіцяв допомогти з ремонтом, так як він ландшафтний дизайнер. ОСОБА_8 сам запропонував поїхати до нього, щоб між ними в подальшому не було ніяких недомовленостей. Під час розмови всі знаходились на вулиці, ключі від автомобіля та особисті речі потерпілого він не забирав. У подальшому ОСОБА_8 всі свої особисті речі поклав у бардачок «Audi A6». Вони не поїхали до м.Кривого Рогу на машині потерпілого у зв`язку з тим, що вона напередодні ламалася і по дорозі з м.Києва у нього щось трапилось з колесом, крім того, в той період часу там була дуже погана дорога і нормально доїхати до м.Кривого Рогу можна було лише на позашляховику.

Вони поїхали до місцезнаходження його автомобіля «Toyota Land Cruiser Prado 200», він сидів на передньому пасажирському сидінні, ОСОБА_10 сів на заднє пасажирське сидіння, а за кермом перебував ОСОБА_8 . Потім ОСОБА_10 пересів за кермо в транспортний засіб «Toyota Land Cruiser Prado 200» і поряд добровільно сів потерпілий, а він, так як вони разом з ОСОБА_8 придбавали йому «Audi A6» за спільні гроші з ОСОБА_10 , сів за кермо вказаного автомобіля проїхатись, тому що після спільної покупки цього автомобіля ОСОБА_8 зламав коробку передач, так як не міг користуватись режимом «Спорт», але потім її відремонтував і вирішив це перевірити, доїхавши до заправки «RUR» на вказаному автомобілі. Ключі йому дав ОСОБА_8 добровільно. Там він залишив транспортний засіб, тому що це було по дорозі через об`їзну дорогу в напрямку до м.Кривого Рогу, віддав ключі потерпілому ОСОБА_8 , сів за кермо «Toyota Land Cruiser Prado 200» і вони поїхали.

По дорозі мали три зупинки: під час першої в 20-30 км від м.Кропивницького - сходили до вбиральні, під час другої - у колесо потрапив дріт, тому вирішили зупинитись і він разом з ОСОБА_10 усунули несправність, а потерпілий в цей час, сидячи на передньому пасажирському сидінні, залишився один в заведеній машині і міг пересісти на місце водія та поїхати. Під час третьої зупинки на в`їзді до м.Кривого Рогу їх автомобіль зупинили працівники поліції у зв`язку з тим, що був вибух банкомату, тому вони зупиняли усі автомобілі чорного кольору. Він вийшов з транспортного засобу, був проведений огляд, відкривали всі двері та багажне відділення, в якому в подальшому було виявлено 2 мішки - один з мукою, а другий з цукром. Наступного дня він мав поїхати в заплановане відрядження до м.Херсона, товариш попросив його завезти батькам 2 мішки з мукою та цукром. Під час огляду транспортного засобу працівники поліції виявили його помпову розряджену рушницю 12 калібру в чохлі, на яку він мав дозвільні документи. Після проведеного огляду і дозволу поліцейських продовжити рух, вони поїхали в сторону будинку ОСОБА_12 , адресу якого він не пам`ятає, проте має гарну візуальну пам`ять. Коли вони приїхали до ОСОБА_12 близько 5 години ранку - той не відчинив ворота, бо скоріше за все не чув, як вони його кличуть, а грошей на сім-картках мобільних телефонів у нього та ОСОБА_10 не було, тому вони поїхали у центр міста в магазин поповнити рахунки, а також взяли води та пачку цигарок, тому що їх попросив ОСОБА_8 . Тілесні ушкодження потерпілому ніхто не наносив та насильно його ніхто не тримав, він не був зв`язаним і міг у будь-який момент втекти і розказати про викрадення поліцейським під час їх зупинки.

Домоволодіння ОСОБА_12 складається з великого паркану, будинку, з правої сторони - гараж, якщо дивитись прямо - велика прибудова з котельнею, літня кухня, бесідка між літньою кухнею і будинком, гойдалка та город. Після того, як приїхали до ОСОБА_12 , попили кави і побули там приблизно годину, йому потрібно було виїжджати в бік м.Херсон, тому вони залишили там потерпілого та повернулись в м.Кропивницький приблизно о 06 год. 30 хв. Він висадив ОСОБА_10 біля аеропорту та віддав йому ключі ОСОБА_8 від автомобіля «Audi A6», заїхав додому переодягнутися, забрав знайомого з центру міста і поїхав по своїх справах. Потім під час перебування в м.Херсоні приблизно об 11 год. 00 хв. йому подзвонив їх з ОСОБА_10 спільний товариш, який на той час працював в поліції і повідомив про наявність інформації з приводу того, що він викрав ОСОБА_8 , що його дуже здивувало. Він планував забрати потерпілого в той же день або на наступний, повертаючись до м.Кропивницького з м.Херсону. Коли вони з ОСОБА_10 виїжджали з м.Кривого Рогу, ключі від транспортного засобу «Audi A6» потерпілий залишив в автомобілі «Toyota Land Cruiser Prado 200» і попросив ОСОБА_10 , щоб той відвіз автомобіль на станцію технічного обслуговування, яка належить його приятелеві.

ОСОБА_8 він знає з самого дитинства, тому що його рідна тітка, яка є сестрою покійного батька, хрестила ОСОБА_8 . До вказаної події відносини з потерпілим та його батьками були гарними, він допомагав йому в складних ситуаціях і потерпілий навіть деякий час проживав у нього вдома. З ОСОБА_8 його пов`язувала дружба, спільні справи, а також те, що вони з ОСОБА_10 переоформили на нього фірму «Нерд і Нерді». Більш конкретних деталей не знає, тому що цим займався ОСОБА_10 , він лише підписав декілька документів. Він був одним із власників цієї фірми, проте зараз власниками є ОСОБА_8 та ОСОБА_13 , а він ніякого відношення до неї вже не має. Ніяких боргових зобов`язань у потерпілого перед ним не було, перед ОСОБА_10 - за договором, пов`язаним з охороною. Стверджує, що у ОСОБА_10 були нормальні відносини з потерпілим ОСОБА_8 . Після вказаних подій вони припинили спілкування з потерпілим. З ОСОБА_12 в нього дружні відносини, його з ним познайомив ОСОБА_10 . У ОСОБА_8 також були нормальні відносини з ОСОБА_12 , його з ним познайомили вони. Колись потерпілий, перебуваючи на території домоволодіння ОСОБА_12 , пообіцяв останньому допомогти з ландшафтним дизайном і той нікого не наймав, чекаючи, коли потерпілий приїде до нього. Проте ОСОБА_8 мав таку рису характеру, що міг щось пообіцяти, а потім про це забути та не виконати.

Стосовно знайденого пороху на футболці ОСОБА_8 зазначає, що в нього також є дозвіл на гладкоствольну рушницю. Після початку досудового розслідування ОСОБА_8 намагався найти з ним спільну мову, він приїздив до м.Кропивницького, запитував як можна владнати цю ситуацію, на що він запропонував поїхати до адвоката, який в свою чергу порадив, що закрити справу можна, забравши заяву про кримінальні правопорушення з поліції. Проте потерпілий не зміг цього зробити через погрози працівників поліції стосовно неправдивих показань. Після чого той повернувся до м.Києва, але через місяць шляхом добровільного волевиявлення підписав заяву, посвідчену нотаріусом, про те, що він обмовив його та ОСОБА_10 з приводу викрадення. Першочергово потерпілому не належав бізнес стосовно електронних валют, він з ОСОБА_10 його переоформили на нього в подальшому, проте ОСОБА_8 не мав права підпису. Вважає, що потерпілий ОСОБА_8 надав такі показання в суді у зв`язку з тим, що на нього був здійснений тиск зі сторони людей, які не брали участі у вказаній справі з метою впливу на нього.

Допитаний у судовому засіданні як обвинувачений ОСОБА_10 (до виділення кримінального провадження відносно нього в окреме провадження та зупинення його відповідно до ухвали Фортечного районного суду м.Кропивницького від 23.09.2025 року) вину у вчиненні кримінальних правопорушень не визнав та показав, що з потерпілим ОСОБА_8 перебував у ділових стосунках протягом півроку, загалом був знайомий з ним близько півтора року, а обвинувачений ОСОБА_5 знав його з дитинства. Спочатку в потерпілого була до них ділова пропозиція, яка їм не сподобалась, а вже в подальшому він підійшов до них з новою пропозицією, надавши їм документи на відповідне підприємство, і таким чином між ними зав`язались ділові відносини. Він разом з обвинуваченим ОСОБА_5 та ще двома особами займалися криптовалютою, в тому числі мали онлайн-магазин продажу та обміну криптовалюти. Під час того, коли була налагоджена робота з програмними спеціалістами, вони разом зі ОСОБА_5 прийняли рішення оформити вказане підприємство на ОСОБА_14 , добре обізнаного щодо криптовалюти, і який в подальшому став підписантом, та на потерпілого ОСОБА_8 для того, щоб підприємство надалі працювало належним чином. Вказані дії були зроблені у зв`язку з тим, що на той час вони із обвинуваченим ОСОБА_5 вважали, що саме ці люди впораються із вищезазначеною роботою.

Крім того, ОСОБА_8 мав клієнтів для залучення коштів та роботи обміну криптовалюти. Перші кошти, зароблені підприємством завдяки потерпілому, були від ОСОБА_15 . Крім цього в них був ще один спільний робочий проект стосовно фірми «Домашній джин», де потерпілий є директором та власником. У нього з потерпілим ОСОБА_8 були близькі відносини, завжди були з ним на зв`язку, тому що стосовно останнього був замах на злочин, у нього стріляли, після чого він близько 2 тижнів проживав в будинку ОСОБА_5 .

У травні 2019 року приблизно о 02 годині ночі йому зателефонував обвинувачений ОСОБА_5 та попросив, щоб він спустився вниз на вулицю, вказуючи, що з ним хочуть поговорити. Він проживає в квартирі багатоповерхового будинку по АДРЕСА_3 . Після того, як одягнувся, він вийшов на вулицю та дійшов до зупинки автовокзалу - побачив там ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_8 , який був за кермом транспортного засобу «Audi A6», державний реєстраційний номер не пам`ятає, належний останньому, однак куплений за кошти, видані з їхнього підприємства та потерпілого ОСОБА_8 . Він помітив, що під час роботи у потерпілого була дуже дивна манера спілкування, він спочатку щось робив, а потім вибачався за свої вчинки та пропонував зробити щось вже інакшим чином. У цей раз він також вибачався перед обвинуваченими у зв`язку з тим, що вчинив неправильні дії щодо них. Періодично він брав на себе обов`язки, які потім не виконував та приховував інформацію, яка стосувалася роботи та подальшого розвитку підприємства. Так, ОСОБА_12 , проживаючому у м.Кривому Розі, потерпілий ОСОБА_8 обіцяв зробити ландшафтний дизайн його домоволодіння та допомогти з укладанням плитки, оскільки мав відповідну вищу освіту, але не дотримався свого слова. Під час спілкування з ним в той день останній сказав, що може поїхати до м.Кривого Рогу, бо до обіду має вільний час, та виправити ситуацію, зробивши ландшафтний дизайн на території домоволодіння ОСОБА_12 . Особисто йому потерпілий ОСОБА_8 нічого не обіцяв з приводу виконання робіт та надання послуг на території домоволодіння ОСОБА_12 .

Потерпілий ОСОБА_8 вибачався перед ним з приводу того, що була ситуація, коли останній обманув його з документами, пов`язаними із роботою підприємства, але деталей він вже не пам`ятає. Він вносив дисбаланс в роботу підприємства, яке вони вважали своїм, оскільки разом із обвинуваченим ОСОБА_5 були його засновниками та думали, що працювати успішніше в ньому буде тим особам, на яких вони юридично переоформили підприємство та яким була відома специфіка відповідної роботи. Потерпілий ОСОБА_8 не мав можливості розпоряджатися активами підприємства, він займався залученням нових клієнтів, отриманням від них грошей та виплатами процентів, тому претензій до нього стосовно цього підприємства не було. Транспортним засобом «Audi A6» вирішили не їхати, оскільки на момент події з м.Кропивницького до м.Кривого Рогу було погане дорожнє покриття, у зв`язку із чим краще було їхати транспортним засобом «Toyota Land Cruiser Prado 200». Тому після цього вони поїхали переставити автомобіль «Audi A6», за кермом якого був ОСОБА_8 , на передньому пасажирському сидінні перебував обвинувачений ОСОБА_5 , а він сидів на задньому пасажирському сидінні. Недалеко від дому ОСОБА_5 стояв транспортний засіб «Toyota Land Cruiser Prado 200», він сів за кермо, а потерпілий сів збоку від нього. Так як у потерпілого напередодні зламалася коробка передач в автомобілі, ОСОБА_5 сів за кермо «Audi A6», щоб перевірити як вона працює. Потім вони вирішили залишити автомобіль «Audi A6» на заправці «RUR» на відповідному майданчику, де приблизно перебували 5-10 хв., точно не пам`ятає. Після чого обвинувачений ОСОБА_5 пересів в транспортний засіб «Toyota Land Cruiser Prado 200» на водійське сидіння і разом вони відвезли потерпілого ОСОБА_8 до м.Кривого Рогу, який сам бажав туди поїхати, поводив себе спокійно. Потерпілий особисто відкрив транспортний засіб «Toyota Land Cruiser Prado 200» та сів на переднє пасажирське сидіння. В останнього була змога кудись втекти, будь-якого примусу стосовно нього ніхто не чинив.

На момент події він знав місце проживання батьків та дівчини потерпілого ОСОБА_8 , а саме його батьки проживали на вул.Чернігівській у м.Кропивницькому, а дівчина в приватному секторі неподалік від вул. Короленка, поруч з місцем проживання батьків потерпілого. ОСОБА_8 проживав у м.Києві, але постійно приїздив до м.Кропивницького. Транспортний засіб потерпілого вони залишили за місцем його зупинки через те, що дуже поспішали до м.Кривого Рогу та були обмежені в часі. Під час руху до м.Кривого Рогу в автомобілі «Toyota Land Cruiser Prado 200» він сидів на задньому пасажирському сидінні, обвинувачений ОСОБА_5 був водієм, а потерпілий ОСОБА_8 сидів на передньому пасажирському сидінні.

По дорозі до м.Кривого Рогу було три зупинки. Перша зупинка була в селі, назву якого він не знає, щоб сходити до вбиральні, друга зупинка була вимушеною через те, що на в`їзді до м.Кривого Рогу до шини їхнього транспортного засобу потрапила проволока, вони зупинились та витягнули її з шини, після чого поїхали далі. Час першої зупинки був приблизно 5-10 хвилин. Друга зупинка тривала приблизно 10-15 хв., оскільки знадобився час, щоб розібратися із колесом, яке було пошкодженим, потерпілий в цей час перебував в машині один і не виходив з неї.

Під час третьої зупинки на в`їзді у м.Кривий Ріг працівниками поліції був зупинений та оглянутий транспортний засіб «Toyota Land Cruiser Prado 200». У ході огляду всі двері транспортного засобу були відчиненими, потерпілий ОСОБА_8 знаходився в автомобілі і на прохання поліцейських відкрив бардачок, щоб його оглянули. Один поліцейський ходив поряд зі ОСОБА_5 під час проведення огляду автомобіля, а інший стояв з іншого боку біля пасажирських дверей. У багажному відділенні транспортного засобу знаходились два мішки з мукою та чохол з помповою рушницею, дозвіл на яку надав ОСОБА_5 , будь-яких заборонених речей в транспортному засобі не було. Рушницю вони не діставали. Він також виходив з автомобіля. Працівники поліції на в`їзді в м.Кривий Ріг оглядали машину через те, що тієї ночі був здійснений вибух банкомату.

Після того, як працівники поліції дозволили їм подальший рух, вони поїхали до їхнього товариша - ОСОБА_12 , який їм відразу не відчиняв, тому їм довелося з`їздити до магазину «Спар», де вони поповнили рахунок мобільного зв`язку та змогли додзвонитись до ОСОБА_12 . Потім вони разом із обвинуваченим ОСОБА_5 залишили потерпілого ОСОБА_8 у товариша та поїхали по своїм справам в м.Кропивницький, а ввечері планували приїхати і забрати його. Крім того, потерпілий попросив їх, щоб вони відвезли його транспортний засіб на станцію технічного обслуговування.

По дорозі до м.Кривого Рогу потерпілого ОСОБА_8 він не бив. Точне місце проживання ОСОБА_12 вказати не може, однак підтверджує, що він проживає в дачному кооперативі в м.Кривому Розі і поїхали вони туди задля того, щоб відвезти потерпілого з метою обіцяної допомоги ОСОБА_12 у дизайні та укладанні плитки на території його домоволодіння. Інших причин їхати в м.Кривий Ріг у нього та обвинуваченого ОСОБА_5 не було. Крім цього вони разом з потерпілим ОСОБА_8 були у ОСОБА_12 приблизно 5-10 разів і часто заїжджали до нього, коли були проїздом у м.Кривому Розі. Іноді траплялось так, що останнього не було вдома. Попередньо з ОСОБА_12 вони про свій приїзд не домовлялися та якби останнього не було вдома в той день, то вони б поїхали назад до м.Кропивницького. Після їхнього приїзду до будинку ОСОБА_12 , намагаючись зателефонувати йому на мобільний телефон, зрозуміли, що на мобільному рахунку відсутні кошти і після його поповнення, вони йому додзвонились. ОСОБА_12 після цього одразу відчинив їм двері і пригостив кавою, поговорили, а потім вони поїхали разом з обвинуваченим ОСОБА_5 по своїм справам, а потерпілий ОСОБА_8 залишився, щоб допомогти ОСОБА_12 . Він не знає, хто був вдома в ОСОБА_12 на момент їхнього приїзду, оскільки вони знаходились в гаражі. Автомобіль, яким вони приїхали до м.Кривого Рогу знаходився біля воріт території домоволодіння ОСОБА_12 . До вказаної території зайшли він, обвинувачений ОСОБА_5 , потерпілий ОСОБА_8 , а також разом з ними перебував ОСОБА_12 .

Приблизно о 07 год. 00 хв. вони виїхали від ОСОБА_12 і в м.Кропивницький приїхали приблизно о 08 год. 30 хв. Вони в подальшому планували забрати потерпілого ОСОБА_8 з м.Кривого Рогу, однак їм зателефонували працівники поліції та почали ставити питання з приводу нього, тому їм стало зрозуміло, що поліцейські заберуть його з м.Кривого Рогу. Також з указаного приводу він зателефонував обвинуваченому ОСОБА_5 та повідомив його щодо цієї ситуації. Чи був у потерпілого ОСОБА_8 із собою мобільний телефон, він не знає. Приїхавши додому, він взяв передані ОСОБА_8 ключі та пішов на подвір`я гуляти із собакою, після чого знаходився в себе вдома. Ключі від транспортного засобу «Audi A6» від самого початку знаходилися у потерпілого ОСОБА_8 , також він бачив, що у нього із собою були грошові кошти, оскільки він їх намагався дати їм під час того, коли останні поповнювали рахунок мобільного зв`язку, однак в них були свої кошти і у нього їх ніхто не взяв.

Ключі від транспортного засобу «Audi А6» були у потерпілого ОСОБА_8 , потім останній передав їх йому, щоб він зустрівся зі спільним знайомим на ім`я ОСОБА_16 після приїзду до м.Кропивницького близько 11 год. та передав їх йому для можливості тестування авто, оскільки були питання щодо його стану та роботи, а ОСОБА_16 безпосередньо має відношення до СТО. Близько 12 год. 00 хв. ОСОБА_16 підвіз його до заправки «RUR», щоб він переїхав на транспортному засобі «Audi A6» на станцію технічного обслуговування в гараж, яка займається газовими установками, проте виявилось, що там все було зайнято і біля гаражу було припарковано багато машин, тому він переїхав на автомобілі на вул. О.Теліги біля п`ятиповерхового будинку в 150-200 метрах від станції технічного обслуговування, де в подальшому вона була виявлена правоохоронними органами. Куди поділися ключі від машини після цього він точно не пам`ятає, могли бути у нього або він міг комусь їх віддати, а можливо після всього того, що відбулось - він їх просто викинув, почувши від працівників поліції про те, що він наче причетний до викрадення потерпілого. Після їхнього приїзду до м.Кропивницького обвинувачений ОСОБА_5 поїхав у відрядження.

Він був свідком того, як потерпілий ОСОБА_8 обіцяв виконати роботи ландшафтного дизайну ОСОБА_12 , про будь-які обумовлені строки та оплату мова не йшла. Потерпілий ОСОБА_8 зі свідком ОСОБА_12 були знайомі приблизно 1 рік, так само як і з ним. Через те, що до ОСОБА_12 мали приїхати родичі, відтягування виконання робіт ОСОБА_8 було неможливе. В гаражі, що знаходився на території домоволодіння останнього, були ворота з ролетів, які відчиняються зсередини, з правого боку двері, які відчиняються зовні і виходять у двір, де також наявні ще одні ворота для виходу на вулицю. З лівого боку наявні також двері для входу у майстерню, вхід в які здійснюється з двору, також наявні засувки, які дають змогу закритися всередині. У дворі є також доступ на вулицю.

Хто був керівником підприємства «Нерд і Нерді», він не пам`ятає. Від самого початку керівниками та засновниками підприємства «Нерд і Нерді» були він та обвинувачений ОСОБА_5 і вже потім, коли налагодили робочий процес, вони вирішили переоформити підприємство на особу, яка займається програмуванням, та потерпілого - відбулась передача 50% корпоративних прав потерпілому ОСОБА_8 . Проте на той час компанія тільки починала працювати і ОСОБА_8 розповів про те, що в нього є друг ОСОБА_17 , за допомогою якого він може залучити грошові кошти. Отже, він сам просив, щоб вони разом із обвинуваченим ОСОБА_5 надали йому можливість заробити кошти. Тому вони вирішили переоформити частину вказаного підприємства та надати можливість потерпілому ОСОБА_8 працювати. Крім того, перший прибуток підприємства належав саме йому, в сумі 150 тисяч доларів, як наслідок того, що було укладено угоду із його знайомим на прізвище ОСОБА_18 .

Мотивом такого неприязного відношення до себе з боку потерпілого вважає фінансові питання, пов`язані з грошима, тому що в нього є розписка про зазначення потерпілим витрат підприємства на суму 80 тис. доларів США, з них - 5600 тис. доларів США він витратив на це кримінальне провадження. З потерпілого ніхто нічого не вимагав. Поїздка до м.Кривого Рогу ніяк не була пов`язана з діяльністю цього об`єкта господарювання. ОСОБА_8 поїхав в м.Кривий Ріг, щоб виконати зобов`язання перед ОСОБА_12 щодо ландшафтного дизайну на території його домоволодіння, до якого до речі ввечері повинні були приїхати родичі дружини для знайомства з ним. Конструкція гаражу і всіх входів та виходів передбачає, що ОСОБА_8 міг замкнутися в цьому гаражі або вийти з нього самостійно. Написання заяви, завіреної нотаріально, про відмову потерпілого від своїх показань стосовно його викрадення ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , яка міститься в матеріалах кримінального провадження, було добровільним та власним волевиявленням потерпілого ОСОБА_8 , у подальшому він відмовився від цієї заяви, тому що на нього натиснули співробітники поліції щодо притягнення його до кримінальної відповідальності за надання неправдивих відомостей. Також в матеріалах справи є договір, згідно з яким він має право їздити на автомобілі «Audi A6».

3. Надані стороною обвинувачення докази.

На переконання сторони обвинувачення вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.3 ст.289 КК України, підтверджується дослідженими судом такими доказами:

- показаннями потерпілого ОСОБА_8 , згідно з якими він пояснив, що 17.05.2019 року о 4 годині ранку він мав забрати свою бабусю і завезти в Київську область, тому що його попросив про це батько, оскільки він знаходився на західній Україні і не міг цього зробити. Зі ОСОБА_5 у нього були дружні відносини, із ОСОБА_10 ділові. Приблизно о 22 год. 00 хв. він разом зі своєю дівчиною виїхав з м.Києва в напрямку м.Кропивницького, проїжджав через м.Бориспіль та м.Черкаси. Прямуючи у вказаному напрямку, він в`їхав у велику яму. Після приїзду в м.Кропивницький о 2 годині ночі, він відвіз свою дівчину до неї додому, оскільки вона родом з м.Кропивницького, потім зателефонував товаришу ОСОБА_19 . Останній повідомив, що їздить на автомобілі по місту зі своєю дівчиною та зможе під`їхати до нього, щоб побачитися. Вони погодились зустрітись на шиномонтажі по вул.Садовій у м.Кропивницькому, навпроти заправки «WOG», у зв`язку із необхідністю відбалансувати колеса на його транспортному засобі «Audi А6 С7» після потрапляння автомобіля в яму, проте він туди не доїхав, а зустрів обвинуваченого ОСОБА_5 та між ними стався неприємний інцидент - почувши звук затвора від зброї, спочатку злякався, але потім зміг заспокоїтись.

Зустріч зі ОСОБА_5 відбулася приблизно о 2 годині ночі, коли останній йшов по вулиці, точну назву якої не пам`ятає, на мікрорайоні Некрасівка, а він в цей час їхав на автомобілі та, побачивши його, зупинився. В той час він подумав, що ОСОБА_5 вигулював собаку, оскільки знав, що вона в нього є. Останній був агресивним, сів до його транспортного засобу та почав вказувати куди необхідно їхати. Потім ОСОБА_5 зателефонував ОСОБА_10 та сказав, щоб той виходив на вулицю. Вони їхали декілька хвилин з мікрорайону Некрасівки у м.Кропивницькому до п`ятиповерхового будинку біля аеропорту, в якому проживає ОСОБА_10 та чекали близько 5 хвилин, поки він вийде. Як указано в обвинуваченні ОСОБА_5 та ОСОБА_10 змусили його сидіти в машині, забравши телефон, гаманець та ключі від належного йому транспортного засобу, а самі спілкувалися на вулиці. В цей час він знайшов в машині інший старий мобільний телефон, яким він не користувався тривалий час, однак батарея телефону була зарядженою і сховав його собі під пояс штанів. Після цього він вийшов з автомобіля, щоб привітатися з ОСОБА_10 , проте отримавши декілька ударів в грудну клітину та плече, відчув, що на нього навели предмет, схожий на зброю.

Надалі він був за кермом свого автомобіля, коли вони направлялись до місцезнаходження транспортного засобу «Toyota Land Cruiser», а ОСОБА_10 та ОСОБА_5 в цей час вказували йому дорогу. Їхати з ними він не бажав і повідомив, що вони можуть зустрітись іншим разом та більш детально поговорити, тому що йому на той час необхідно було поїхати до бабусі. Потім, вже пересівши до автомобіля «Toyota Land Cruiser», він побачив, як його транспортний засіб під керуванням ОСОБА_5 поїхав у невідомому йому напрямку, а він разом із ОСОБА_10 на автомобілі «Toyota Land Cruiser» поїхали, як пізніше стало відомо, на АЗС «RUR», де він побачив свій припаркований автомобіль, який знаходився за межами території заправки і по світлу задніх фар він впізнав свою машину. Згодом всі троє почали рух транспортним засобом «Toyota Land Cruiser», їхали по об`їзній дорозі м.Кропивницького та в цей час ОСОБА_5 та ОСОБА_10 в розмові вирішили відвезти його в м.Кривий Ріг до друга ОСОБА_10 та сховати в гаражі. ОСОБА_10 під час руху транспорту вдарив його в плече та вимагав від нього сказати правду, про що саме йшла мова та що хотів почути від нього ОСОБА_10 , він не знав. Він не пам`ятає, скільки саме разів бив його останній, але від цих ударів він відчував фізичний біль. Лише згодом йому стало відомо, що ОСОБА_10 нібито вважав, що він «замовив» його.

За кермом автомобіля був ОСОБА_5 , на задньому пасажирському сидінні перебував ОСОБА_10 , а він сидів на передньому пасажирському сидінні. Їхали вони до м.Кривогу Рогу півтори чи дві години, точно не пам`ятає. Під час руху було три зупинки. Перша зупинка була тоді, коли ОСОБА_5 побачив на його руці годинник Tissot, який зняв з нього та викинув через вікно, хоча годинник був механічний, без функції геолокації. В цей же час було пошкоджено шину, однак ОСОБА_10 та ОСОБА_5 вирішили, що змінювати шину не найкращий час та поїхали далі. Друга зупинка транспортного засобу відбулася біля м.Долинська, обвинувачений ОСОБА_5 його повторно обшукав, щоб перевірити наявність зайвих предметів. Крім цього ОСОБА_10 повторно наніс йому удари. У зв`язку із чим останній вчиняв вказані дії, йому було не відомо. Третя зупинка була вимушеною, вона відбулася приблизно о 5 годині ранку, оскільки при в`їзді у м.Кривий Ріг транспортний засіб під керуванням ОСОБА_5 було зупинено працівниками патрульної поліції, у зв`язку із чим ОСОБА_10 йому чітко дав зрозуміти жестами та мімікою, що необхідно мовчати, тому він сидів тихо та не рухався. Всі зупинки були короткостроковими. Перша зупинка була приблизно 1 хвилину, друга зупинка продовжувалась хвилин 10, третя зупинка була приблизно 5-7 хвилин. По місту Кривий Ріг вони їхали головною вулицею, потім проїхали «McDonald's» та, рухаючись по колу, повернули праворуч в бік дачного кооперативу. Куди далі рухався транспортний засіб, у якому він знаходився, він точно не запам`ятав. Коли вони приїхали до місця призначення ОСОБА_10 довго стукав у ворота, однак йому ніхто не відчиняв, а зателефонувати вони не могли, оскільки у обох закінчилися кошти на рахунках карток мобільних телефонів. У зв`язку із чим вони повернулися до найближчого магазину, який працював, та поповнили рахунок для користування мобільним зв`язком.

Після цього ОСОБА_10 та ОСОБА_5 зателефонували до ОСОБА_12 , далі відчинились ворота та його завезли в приміщення гаражу на території відповідного домоволодіння та з якого можливості вийти він не мав, оскільки на вулиці була собака та йому погрожували фізичною розправою. Пізніше були погрози застосування фізичного насилля та ОСОБА_12 сказали замкнути його в гаражі, що той і зробив. По дорозі до м.Кривого Рогу ОСОБА_5 телефонували з роботи та запитували, коли саме він зможе з`явитися, у зв`язку із цим у ОСОБА_5 та ОСОБА_10 виникла необхідність залишити його у вказаному домоволодінні, проте, вони попередили, що вирішать свої питання, а після цього повернуться, щоб розібратись з ним. Вони перебували на території вказаного домоволодіння приблизно 20 хвилин.

Коли ОСОБА_10 та ОСОБА_5 поїхали, він з ОСОБА_12 поговорив в альтанці, де останній попросив його, щоб він сидів в гаражі тихо, бо в будинку знаходиться його вагітна дружина, якій не потрібно знати про те, що відбувається. Крім того, на його прохання про можливість залишити вказане місце, викликати таксі та поїхати до м.Кропивницького, ОСОБА_12 заперечив та сказав, що в іншому випадку він вимушений буде закрити його у вигрібній ямі та зверху посадити собаку.

Надалі він періодично повідомляв ОСОБА_12 про необхідність скористатись туалетом, а останній проводив його до бані, де знаходилась вбиральня. Там він мав змогу дістати старий телефон та спробувати зателефонувати комусь, тому що його мобільний телефон «iPhone» з новою сім карткою мобільного оператора Київстар НОМЕР_2 в нього забрали. У зв`язку з тим, що старим мобільним телефоном користувався рідко та він постійно знаходився в його транспортному засобі, коштів на рахунку не було. Його тато ОСОБА_20 на той момент знаходився на території Західної України. Разом з ним там перебували ОСОБА_21 та ОСОБА_17 , які також намагалися йому зателефонувати. У ОСОБА_22 був записаний старий номер його мобільного телефону, саме той, який знаходився в телефоні «Nokia» з номером НОМЕР_3 , який був при ньому та в момент, коли він ввімкнув телефон, останньому відразу прийшло повідомлення, на яке ОСОБА_21 відреагував та у той же час зателефонував, а він під час розмови повідомив йому про те, що з ним відбулось. Після цього ОСОБА_21 все розповів ОСОБА_23 та його батьку ОСОБА_20 , який зателефонував своєму компаньйону ОСОБА_24 , який приїхав до його матері, щоб надати допомогу. Він періодично зв`язувався з ОСОБА_25 , надаючи йому інформацію. Також останній сказав йому про необхідність залишення мобільного телефону включеним для того, щоб під час звернення до працівників поліції, надалі вони змогли відстежити дані його місцезнаходження. У вказаному домоволодінні крім ОСОБА_12 , він також бачив його помічника, ім`я якого не пам`ятає, брата його дружини, який також періодично заходив в гараж і він мав поводити себе так, щоб той нічого не здогадався, також до ОСОБА_12 приїздив невідомий йому чоловік, з яким вони сварились за воротами, після чого ОСОБА_12 повернувся і повідомив, що йому треба поїхати до нотаріуса, наказав чекати та не випускати його з гаража.

У цей час ОСОБА_26 повідомив телефоном, що працівники поліції вже знаходяться біля його приблизного місцезнаходження в м.Кривому Розі, однак паркану, який той їм описав, знайти не змогли. Він в свою чергу повідомив, що власник вказаного домоволодіння ОСОБА_12 поїхав, його дружина з її братом знаходились в будинку, а його помічник десь на території, тому в нього теоретично з`явилась можливість втекти. Телефонні дзвінки з ОСОБА_25 були короткотривалими, приблизно по 1-2 хвилини та в той момент, коли його відпускали до вбиральні. В приміщенні, де його утримували без власної волі, йому не давали пити та їсти, з собою у нього були лише цигарки, трохи пізніше ОСОБА_12 приніс три йогурти: один собі, інший - його працівнику, а третій дали йому. Залишив місце свого утримання таким чином - поки помічник ОСОБА_12 займався укладанням плитки, а саме: різав її болгаркою, він відкрив двері гаражу і хоч на подвір`ї і була велика собака, проте він не злякався, але для сторонніх людей створив таку видимість, наче він її боїться. Він вийшов, погладив собаку та відкрив хвіртку, тим самим залишивши місце свого знаходження. Через 10 хвилин після того, як він втік, натрапив на екіпаж поліції, який його шукав.

18.01.2019 року він придбав у власність автомобіль «Audi А6 С7» за 21000 доларів США. Еквівалент грошової одиниці, якою розраховувався за свій транспортний засіб, не пам`ятає. У виборі транспортного засобу йому надавав допомогу обвинувачений ОСОБА_5 . Після перегляду транспортного засобу у сервісному центрі 17.01.2019 року вони разом зі ОСОБА_5 поїхали на заправку «Socar» випити кави, де останньому зателефонував товариш та повідомив, що в ОСОБА_10 стріляли та його забрали до лікарні. У зв`язку із чим вони разом зі ОСОБА_5 почали телефонувати до лікарні. З ОСОБА_10 у них були розбіжності в поглядах, зокрема, стосовно роботи, у зв`язку із чим вони припинили своє спілкування. З ОСОБА_10 в них колись мав бути спільний робочий проект, але нічого не вийшло, проте знайомство з ним вже відбулось і ОСОБА_5 запевнив його, що він людина, якій можна довіряти.

Після вказаних подій вперше він зміг поспілкуватися із обвинуваченим ОСОБА_5 лише через пів року. Останній зателефонував та запитав, чи не хоче він з ним поговорити. Відповівши йому згодою, вони домовились про зустріч. Після спілкування з ним він зрозумів, що ОСОБА_5 використали і тому шляхом спонукання він робив дії, вказані в обвинувальному акті, несвідомо. Як пізніше стало відомо, ОСОБА_10 сказав ОСОБА_5 , що в нього здійснювали постріли, бо так захотів ОСОБА_8 . Однак йому було відомо, що ОСОБА_10 мав конфлікти із сусідами, через що могли відбутися постріли в нього. Після розмови ОСОБА_5 попросив, щоб він написав заяву про те, що претензій не має і він погодився на вказане, однак пояснив, що з приводу ОСОБА_10 аналогічну заяву він писати не буде. Після чого ОСОБА_5 ще раз попросив написати заяву відносно них двох або не писати її взагалі. Через деякий час йому зателефонувала особа, яка на його думку займається злочинною діяльністю, з проханням написати вказану заяву, також попросила, щоб він зустрівся з ОСОБА_10 . Анкетні дані особи, яка телефонувала йому, він вказувати відмовляється. Після чого вони зустрілися з ОСОБА_10 , який приїхав із пакетом підготовлених документів та попросив, щоб він написав заяву про те, що той працював в нього водієм та його транспортний засіб не викрадав, а лише забрав через те, що він не заплатив йому частину заробітної плати. Він погодився підписати вказані документи, однак на той момент не знав та не був попереджений про відповідальність за надання завідомо неправдивих показань. Проте, після розмови з професійним адвокатом зрозумів, що підписуючи вказані документи, вчинив неправильно та не розумів на той момент, що за такі дії настають відповідні наслідки. Правдивими є показання, надані ним в судовому засіданні, він просить взяти їх до уваги.

Крім побиття, яке здійснював ОСОБА_10 та декількох ударів, які здійснив ОСОБА_5 , на нього чинили психологічне насилля, яке виражалося у вигляді тиску на нього, погроз, в тому числі постріли над його головою. Вказує, що він не бажав їхати з Кропивницького до Кривого Рогу, не бажав віддавати свій транспортний засіб, не бажав залишати його та вважає дії ОСОБА_10 та ОСОБА_5 незаконними по відношенню до нього. Він приїхав до м.Кропивницького саме для того, щоб відвезти свою бабусю на лікування. Події, вказані ним в слідчому експерименті, повністю підтверджує, однак вказує, що на слідчому експерименті вони не доїхали до м.Кривого Рогу.

Вночі 17.05.2019 року він побачив обвинуваченого ОСОБА_5 в сквері біля Некрасівки, коли збирався їхати за бабусею. Він мав відношення до ТОВ «Нерд і Нерді», так як є директором на вказаному товаристві і мав право підпису. З місця, де його утримували, він втік через бокові двері, які виходять у двір. Враховуючи те, що всі двері відкривались з середини, він не міг раніше втекти, тому що на його адресу лунали різні погрози, зокрема вбивства, з боку тої людини, у якої він утримувався, про що попросив його ОСОБА_10 . Він повідомляв про це правоохоронні органи. Протягом всього часу руху з м.Кропивницького до м.Кривого Рогу до нього застосовувалися заходи психічного та фізичного впливу. Біля м.Кривий Ріг їх зупинили працівники поліції, він перебував на передньому пасажирському сидінні. Обвинувачений ОСОБА_5 вийшов з автомобіля, відкрив багажне відділення, показав зброю, яка там лежала і документи, а в цей момент ОСОБА_10 , тримаючи в руках ніж, сказав йому, що якщо ворухнеться, то він його вб`є. Дверцята автомобіля на той час були зачинені, в нього документи не перевіряли.

Вважає, що обвинуваченим за його викрадення заплатили грошей, що це не пов`язано з діяльністю ТОВ «Нерд і Нерді» і незаконним заволодінням транспортним засобом, а через те, що він почав у своїй діяльності заважати іншим особам. Та людина, яка ввела в оману його компаньйонів на велику суму коштів, має мабуть близько десяти таких авто як в нього, цю людину ошукали на вказані гроші, тобто вкрали їх, і коли він про це здогадався, з ним відбулись ці події. На той момент, коли він давав показання слідчому з приводу свого викрадення, він думав, що це пов`язано з власним прибутковим бізнесом, який стосується роботи електронних валют щодо обміну криптовалюти на готівку через інтернет-мережу і примушуванням до передачі обвинуваченим частини доходу від бізнесу. Його викрадення пов`язано з родом його діяльності, через гроші.

Від автомобіля «Audi А6 С7» було дві пари ключів: одні були в нього, а інші - вдома у батьків у м.Кропивницькому. Щодо нотаріальної заяви, яка міститься в матеріалах справи, пояснив, що приїхав до нього ОСОБА_5 і звинуватив у вказаній події ОСОБА_10 і попросив його зустрітись з адвокатом, після чого вони поїхали до нотаріуса, там нотаріально завірили підписану ним заяву стосовно того, що він не має претензій до обвинувачених. Потім вони поїхали з вказаною заявою до відділу поліції, де працівники правоохоронних органів йому сказали, що його можуть звинуватити в наданні завідомо неправдивих показань і тоді обвинуваченим стане він. Його змусили підписати цю заяву шляхом морального та психологічного тиску. Під час зупинки автомобіля поліцейськими біля м.Кривого Рогу, він не залишався в транспортному засобі один. Ключі від автомобіля «Audi А6 С7» обвинувачений ОСОБА_5 віддав ОСОБА_10 . Автомобіль йому було повернуто пошкодженим, проте він не пам`ятає, що саме було пошкоджено. Автомобіль «Audi А6 С7», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , був знищений у зв`язку з бойовими діями та військовим станом;

- показаннями свідка ОСОБА_20 , згідно з якими він показав, що знайомий з обвинуваченими, а потерпілий ОСОБА_8 є його сином. У зв`язку із його перебуванням в м.Яремче на території Західної України близько 2 тижнів, він попросив сина відвезти бабусю до санаторію у с.Циблі у Київській області. Потерпілий ОСОБА_8 мав забрати свою бабусю о 04 годині ранку. Попередньо він телефонував сину пізно ввечері, щоб нагадати про їхню домовленість і останній йому повідомив, що вже виїжджає. Точної дати події не пам`ятає, була тепла пора року.

Приблизно о 05 годині ранку йому зателефонувала його матір та повідомила, що її онук не приїхав до неї та телефонний зв`язок із ним відсутній. Після вказаного він відразу почав телефонувати на всі номери телефонів, які були наявні у його сина ОСОБА_8 та зміг додзвонитися на його старий номер телефону приблизно о 5 годині ранку та почув від сина, що його викрали і вивезли з міста. Потерпілий також попросив, щоб йому зателефонувала матір, так як вона знаходилась в цей час в м.Кропивницькому і мала змогу поїхати забрати його автомобіль, який був десь покинутим. Розмова була недовгою, тому що, як потім він дізнався, телефон міг швидко розрядитись. Син не повідомляв йому, хто його викрав, в подальшому йому телефонувала дівчина сина на ім`я ОСОБА_27 та його дружина. До сина він додзвонися з номеру свого товариша ОСОБА_28 , у якого в телефонній книзі був старий номер потерпілого ОСОБА_8 . ОСОБА_28 з його сином дуже рідко спілкувались, саме через це він не мав його нового номеру, лише старий, в той час як в його телефонній книзі замість попереднього номеру телефону вже був вказаний новий.

У зв`язку із вказаним він почав терміново збиратися їхати додому, однак паркінг (приміщення знайомого для транспортних засобів) відкривався лише з 07 години ранку і до нього треба було добиратися на квадроциклах, так як вони з товаришем перебували в горах. Їхню розмову по телефону з сином чув його товариш ОСОБА_28 . Виїхали вони з м.Яремче приблизно о 08 год. 00 хв. і доїхали до м.Кропивницького приблизно о 17 год. 00 хв.

Після того, як потерпілий ОСОБА_8 приїхав додому, він повідомив, що його викрали ОСОБА_10 та ОСОБА_5 і що він перебував в м.Кривому Розі у їх спільного знайомого. Сказав, що він їхав на своєму автомобілі та його зупинив обвинувачений ОСОБА_5 . Останнього їхня сім`я знає з дитинства, бо дружили сім`ями. Зі ОСОБА_5 до вказаної події були дружні відносини, останній часто приходив до них у гості. ОСОБА_10 він також знав та підтверджує те, що їх познайомив його син - потерпілий ОСОБА_8 та неодноразово перебував у них вдома, через що мав можливість спілкуватися з ним, навіть готували разом шашлик. Після чого викрадення ОСОБА_8 ОСОБА_10 та ОСОБА_5 залишили на СТО «Млабіу» автомобіль «Audi А6 С7», відвезли потерпілого до м.Кривого Рогу на джипі «Toyota Land Cruiser», де тримали його зачиненим в гаражному приміщенні. Син поїхав туди недобровільно, проти своєї волі.

Вранці того дня його дружина ОСОБА_29 поїхала на СТО «Малібу», однак транспортного засобу їхнього сина ОСОБА_8 там не знайшла, в подальшому автомобіль був знайдений в районі Новомиколаївка. Транспортний засіб чорного кольору «Audi A6 С7» належить його синові ОСОБА_8 . Телефонував він потерпілому ОСОБА_8 декілька разів, однак розмову мав лише одну. Він не заперечував, що міг спілкуватися з останнім о 06 год. 22 хв. та вказав, що подія могла мати місце у вказаний час. Також з потерпілим ОСОБА_8 спілкувалися його мама - ОСОБА_29 (номер телефону НОМЕР_4 ) та його дівчина ОСОБА_27 , яка приходила до його дружини додому і допомагала їй (останні цифри її номеру телефону 88). Його дружина ОСОБА_29 звернулася до працівників поліції вранці задля написання заяви про вчинення кримінального правопорушення, щоб правоохоронні органи мали змогу відшукати сина за номером телефону.

Син винаймав житло, потім якийсь період жив в квартирі обвинуваченого ОСОБА_5 . Яке саме підприємство в ресторані «Прага» було переоформлено на його сина та ще на одну особу на ім`я ОСОБА_16 , він не знає. У сина є електронний бізнес, проте останній не брав участі у фінансових питаннях підприємства. Колись обвинувачені повідомили, що його син винен їм грошові кошти, проте, суму не зазначили.

Він особисто та його дружина ОСОБА_29 від ОСОБА_5 отримували повідомлення з проханням не звертатися до працівників поліції, однак в той час його дружина вже подала заяву з вказаного приводу. Крім того, ОСОБА_5 та ОСОБА_10 приходили до нього додому та вказували, що їхній син неправильно себе повів по відношенню до них, однак розповідати, які саме дії його сина ОСОБА_8 були неправомірними, вони відмовлялися.

Надаючи показання під час досудового слідства, він вказував, що ОСОБА_10 та ОСОБА_5 викрали потерпілого ОСОБА_8 через те, що останній має прибутковий бізнес, для можливого заволодіння коштами від підприємства сина, тому що йому про це розповів потерпілий ОСОБА_8 ;

- показаннями свідка ОСОБА_29 , згідно з якими вона пояснила, що її син потерпілий ОСОБА_8 постійно проживає та працює в м.Києві, але в день події 17.05.2019 року він мав приїхати до м.Кропивницького для того, щоб відвезти бабусю до санаторію у Київську область. ОСОБА_8 навчався у будівельному інституті, що знаходиться у м.Києві та на момент допиту працює приватним підприємцем в сферах будування та озеленіння прибудинкових територій. Одночасно потерпілий ще займався біткоїнами з обвинуваченими, вона припускає, що через це могла статись подія, викладена в обвинуваченні. ОСОБА_5 та ОСОБА_10 вона знала до вказаної події: батько ОСОБА_5 - рідний брат її найкращої подруги, у зв`язку із чим вони періодично спілкувалися з його родиною та останнього вона знала з дитинства. Її син ОСОБА_8 також знав ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , зі ОСОБА_5 вони періодично спілкувалися, приходили один до одного додому, підтримували товариські відносини. ОСОБА_10 вона бачила лише один раз, коли вони разом зі ОСОБА_5 були у них вдома. Інформація про притягнення її сина до кримінальної відповідальності їй невідома. Син приїздив до м.Кропивницького один-два рази на місяць, в його користуванні був один автомобіль.

Близько 5-6 години ранку, точного часу вона не пам`ятає, їй зателефонував її чоловік ОСОБА_20 та запитав, чи не знаходиться вдома їх син ОСОБА_8 , у зв`язку із тим, що його бабуся (мати ОСОБА_20 ) повідомила телефоном, що ОСОБА_8 до вказаного часу не приїхав до неї додому та мобільний зв`язок із ним відсутній. Через невеликий проміжок часу зателефонував її син ОСОБА_8 та повідомив про його викрадення. Перший дзвінок від її сина надійшов приблизно о 6 годині ранку, який дав підстави для хвилювання. Вважає, що подія викрадення могла розпочатися приблизно о 2 годині ночі, оскільки в цей час син мав приїхати в м.Кропивницький. Постійно підтримуючи телефонний зв`язок зі своїм чоловіком, який на той час знаходився на території Західної України в с.Яремче, вони серйозно сприйняли повідомлення сина, у зв`язку із чим прийняли рішення про повернення її чоловіка ОСОБА_20 до м.Кропивницького, який приїхав додому приблизно о 22 год. 00 хв. Через деякий час їй знову зателефонував син та повідомив, що свій автомобіль «Audi» залишив біля заправки «RUR» Малібу, що неподалік аеропорту у м.Кропивницькому, вказавши на необхідність його забрати евакуатором. У зв`язку із чим вона поїхала на власному автомобілі на заправку, однак вказаного транспортного засобу не виявила.

Потім ОСОБА_8 знов зателефонував та повідомив, що його викрали ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , інших обставин його викрадення її син телефоном не повідомляв. У зв`язку із вказаними вище подіями вона, написавши заяву, звернулася до працівників поліції. Це було приблизно з 9 до 10 години ранку, точно не пам`ятає. В цей день їй допомагав сусід ОСОБА_26 , у якого був знайомий слідчий і вони поїхали разом у міський відділ поліції, щоб написати заяву про вчинення кримінального правопорушення. Скільки точно разів син телефонував їй, вона не пам`ятає, однак вказує, що в одній із телефонних розмов він повідомив про те, що перебуває в м.Кривому Розі, також пам`ятає, що сказав про автомобіль, залишений на заправці, в якій саме послідовності її син ОСОБА_8 повідомляв інформацію, точно не пам`ятає. Він конкретно не уточнював, де перебував на той момент, коли трапилась подія. Транспортний засіб «Audi» на той момент перебував у власності сина ОСОБА_8 .

Приблизно з 14 до 16 години дня, точного часу вона не пам`ятає, син зателефонував їй та попросив, щоб вони спробували щось зробити, бо його можуть вбити. ОСОБА_8 мав два мобільні телефони, один з яких відразу забрали, а інший телефон залишився у нього та він зміг його використати. Працівники поліції поїхали на місце перебування її сина у м.Кривий Ріг. Останній по телефону їм вказав орієнтування свого місцезнаходження, однак до моменту їх приїзду на місце події, її син втік з того домоволодіння, де його утримували, проте конкретних подій вказаного вона не знає. В день події працівник міського відділу поліції випадково знайшов транспортний засіб її сина, який спочатку було оголошено в розшук, а він, йдучи додому, побачив його у своєму дворі, в районі Новомиколаївки, біля школи-інтернату у м.Кропивницькому та про вказане одразу повідомив.

Із погроз, про які їй розповідав син телефоном, вона пам`ятає про те, що ОСОБА_8 знаходився там, де його били та тримали проти власної волі. Крім цього вважає, що якби не другий мобільний телефон, який не помітили обвинувачені, то його могли б вбити. Мотивом дій осіб, які тримали її сина проти власної волі, могло бути бажання налякати його через питання, пов`язані з бізнесом. Зі слів сина ОСОБА_8 його лякали зброєю та пострілами, однак вона цього чути не могла та свідком вказаних подій не була;

- показаннями свідка ОСОБА_30 , згідно з якими він пояснив, що потерпілий ОСОБА_8 купував у нього транспортний засіб марки «Audi A6», 2017 року випуску. Всередині січня 2019 року, якщо точніше, то в проміжку між 15 та 20 січня, він виклав оголошення про продаж автомобіля на сайті «Auto Ria». З ним вийшов на зв`язок ОСОБА_8 , з яким вони домовились про зустріч, останній приїхав для перегляду транспортного засобу. Через декілька годин ОСОБА_16 зателефонував та вказав, що хоче, щоб огляд автомобіля відбувся на «СТО» повторно. Того ж дня, приблизно через 3-4 години, вони поїхали на сервісний центр технічного огляду транспортних засобів, туди приїхали ОСОБА_8 разом зі ОСОБА_5 , ще раз проїхались на автомобілі та оглянули його. ОСОБА_8 називав ОСОБА_5 братом, радився з ним щодо покупки вказаного автомобіля та задавав питання працівникам «СТО» з приводу стану вказаного транспортного засобу. Наступного дня відбулося переоформлення транспортного засобу. Розрахунок за транспортний засіб з ним проводив саме ОСОБА_8 та він став власником транспортного засобу. Під час передачі коштів ОСОБА_5 не був присутнім. Скільки коштував транспортний засіб, він не пам`ятає;

- показаннями свідка ОСОБА_31 , згідно з якими вона пояснила, що їй була надана путівка для оздоровлення в санаторій у с.Циблі на Київщині та її онук потерпілий ОСОБА_8 мав приїхати, забрати її та повезти на оздоровлення. Але 17.05.2019 року він не приїхав спочатку до 4 години ранку, потім до 6 години ранку та на телефонні дзвінки не відповідав. У зв`язку із чим вона зателефонувала своєму синові ОСОБА_20 та повідомила про вказане. Через невеликий проміжок часу син зателефонував та попросив її не хвилюватися, оскільки ОСОБА_8 пробив колесо. Син їй сказав саме такі слова, оскільки у неї поганий стан здоров`я та їй не можна зайвий раз хвилюватись.

Наступного дня її син повідомив, що ОСОБА_8 відвезти її до санаторію не зможе та вона, скориставшись послугами таксі, поїхала до вказаного місця. Пізніше від ОСОБА_20 їй стало відомо, що на її онука ОСОБА_8 напали та побили, виконували постріли над його головою, обмежили пересування, закривши його у приміщенні, та вимагали з нього 100 тисяч доларів. У день, коли мав приїхати ОСОБА_8 , телефоном з ним не спілкувалася та в марках автомобілів не розбирається, тому марку транспортного засобу, який належить її онукові назвати не може, однак знає, що в нього весь час був один автомобіль, яким він постійно користувався;

- показаннями свідка ОСОБА_28 , згідно з якими він працює директором ТОВ «Індустріальна компанія», обвинувачених не знає, потерпілого ОСОБА_8 знає з дитинства, оскільки приблизно з 1991 року товаришує з його батьком ОСОБА_20 . Точну дату події він не пам`ятає, однак підтвердив, що вказане могло мати місце 17.05.2019 року. У той час він разом з батьком потерпілого ОСОБА_20 перебував у справах три дні в м.Яремче. Під ранок, о 3 чи 4 годині, точно не пам`ятає, пролунав телефонний дзвінок від потерпілого ОСОБА_8 , під час якого останній вказав, що не може додзвонитися до батька і оскільки знав, що вони знаходяться разом, зателефонував саме йому. Чи був внесений номер телефону потерпілого ОСОБА_8 до контактів його мобільного телефону, він не пам`ятає, але одразу впізнав його за голосом. Спілкувався він з потерпілим ОСОБА_8 приблизно 1 раз на рік. У розмові потерпілий ОСОБА_8 повідомив, що його викрали. Також сказав, що його транспортний засіб знаходиться біля СТО «Малібу» та АЗС. Після цього він передав слухавку ОСОБА_20 , який далі вів розмову з сином, самої розмови він не чув, лише деякі відповіді та запитання батька ОСОБА_20 .

Потерпілий ОСОБА_8 йому не повідомляв, хто саме його викрав. Розмова телефоном продовжувалась загалом приблизно 7 хвилин. З телефонної розмови він зрозумів, що потерпілий був дуже наляканим. Після цього ОСОБА_20 почав телефонувати дружині ОСОБА_29 , з їхньої розмови він зрозумів, що їх син мав кудись відвезти бабусю, через це приїхав до м.Кропивницького та батько про це знав, оскільки вони розмовляли з ОСОБА_8 телефоном увечері напередодні. У зв`язку із вказаною ситуацією він та ОСОБА_20 швидко зібралися та поїхали до м.Кропивницького. Поїздка із м.Яремче в м.Кропивницький тривала приблизно 12 годин. Дорогою його дружина в телефонній розмові повідомила, що транспортний засіб їхнього сина ОСОБА_8 на місці, вказаному останнім, не знайшла. Крім того, ОСОБА_20 постійно був на зв`язку та з кимось спілкувався телефоном з вказаного приводу. Поверталися вони до м.Кропивницького на транспортному засобі, який належить ОСОБА_32 , прізвище не знає. Він керував транспортним засобом та під`їхавши до свого місця проживання, пішов додому, а ОСОБА_20 поїхав у невідомому йому напрямку;

- показаннями свідка ОСОБА_12 , згідно з якими він пояснив, що з ОСОБА_10 та ОСОБА_5 перебуває в дружніх стосунках, а з потерпілим ОСОБА_8 в товариських, бачив його три рази, тому що обвинувачені та потерпілий разом приїздили до нього в гості до події, стосовно якої розглядається вказана справа. Один раз приїздили за півтора місяця до події, інший раз - за три місяця до події, в загальному знав його приблизно рік. З ОСОБА_10 та ОСОБА_5 він познайомився приблизно 15-20 років тому, точно не пам`ятає. Раніше проживав в м.Кропивницькому близько 6 років та вони дружили сім`ями.

Подія, стосовно якої розглядається справа, мала місце приблизно о 06 год. ранку навесні 2019 року, але точної дати він не пам`ятає. ОСОБА_10 та ОСОБА_5 з потерпілим приїхали на автомобілі «Toyota Land Cruiser» до нього додому. Автомобілем у двір не заїжджали, він знаходився біля воріт. Потім вони всі разом пили чай в альтанці, а його дружина в цей час спала в будинку, з якого вийшла лише близько 10 год. 00 хв. Потерпілий, ОСОБА_10 та ОСОБА_5 пересувались вільно по вказаному домоволодінню. ОСОБА_8 перебував на його території приблизно до обіду. Потерпілий виявив бажання йому допомогти по озеленінню прибудинкової території через пожовтіння трави та залишився на території його домоволодіння, щоб допомогти з укладанням тротуарної плитки візерунком з залишків, які були наявні. Про допомогу вони домовлялися напередодні, десь за півтора місяця до вказаної події. Знає ОСОБА_8 з його ж слів як дизайнера. На зворотному напрямку його мав забрати обвинувачений ОСОБА_5 , оскільки він мав їхати у відрядження по роботі. У зв`язку із цим у період часу від 06 год. 40 хв. до 07 год. 00 хв. ОСОБА_10 та ОСОБА_5 разом на одному транспортному засобі залишили місце його домоволодіння.

Як він зрозумів, ОСОБА_10 та ОСОБА_5 повинні були повернутись до м.Кропивницького, потім ОСОБА_5 з іншою особою мав поїхати в інше місто для вирішення робочих питань, а повертаючись, ближче до вечора, він мав забрати потерпілого ОСОБА_8 . У чому була нагальна можливість потерпілому їхати до нього робити газон та не відвезти свою бабусю, як це було ним попередньо заплановано, він не знає. Стосунки між ним та потерпілим ОСОБА_8 були товариські, за виконану роботу він мав намір заплатити йому грошові кошти, однак будь-яких договірних стосунків, які б мали документальне підтверджене, не було. Тобто метою перебування останнього на території домоволодіння було надання допомоги.

У домоволодінні він проживає з дружиною ОСОБА_33 . На території його домоволодіння є будинок, гараж та баня. Потерпілий допомагав укладати плитку саме в гаражі, ворота були відчинені та він міг вільно пересуватись по території. Потерпілий міг безперешкодно покинути територію домоволодіння, тому що дверей багато і всі вони були відчиненими: і через гараж, і через одні ворота та через другі. Входів та виходів в гараж декілька, а саме: вхід у двір, вхід в гараж, з якого є прохід у майстерню, а з неї є ще один вихід у двір, а з двору - наявні ще одні ворота, через які є вихід на вулицю, також вихід через ролети (гаражні ворота). Гаражні двері можна відкривати як з середини гаражу, так і з АДРЕСА_4 (гаражні ворота) відкриваються зсередини, треба лише потягнути за мотузку та ворота відкриються з виходом на вулицю. З майстерні також є вихід на двір, шляхом відкриття хвіртки зсередини. У дворі знаходяться металеві ворота, які мають засувку.

На його погляд потерпілий поводився спокійно, посміхався, пив каву/чай, їв печиво, робив постріли по банках з помпової рушниці та нічого йому не вказувало на те, що останній знаходився на території його домоволодіння всупереч власній волі. Крім того з території його домоволодіння він мав змогу вийти без будь-яких обмежень. Під час того як він поїхав до магазину, близько 12 год. 00 хв. того ж дня, а вдома лишилася вагітна дружина та робітник, який займався укладанням плитки та який спілкувався з потерпілим ОСОБА_8 , вони разом робили підрахунки щодо можливої укладки наявної плитки. Саме в цей час останній покинув територію його домоволодіння з невідомих причин.

Після того, як він повернувся додому, побачив налякану дружину, яка шукала собаку у зв`язку із тим, що потерпілий ОСОБА_8 її випустив. Собака породи вівчарка не агресивна і тому не була прив`язаною та вільно бігала двором. Коли разом з дружиною знайшли собаку, приїхала поліція, точний час не пам`ятає. Також, він чув як потерпілий ОСОБА_8 просив ОСОБА_10 або ОСОБА_5 , щоб його машину відвезли до сервісу, віддавши ключі від власного транспортного засобу.

Працівником, який займався укладанням плитки на території домоволодіння був ОСОБА_34 , він приходив на роботу о 06 год. 30 хв. Також близько 09 год. 00 хв. до них приїхав брат дружини, однак до якої години він перебував на території його домоволодіння, він не пам`ятає. Останній також виконував будівельні роботи, але в будинку спілкувався з потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_35 . Він поїхав за покупками до магазину лише через те, що до них в гості мали завітати батьки дружини, які, приїхавши, побачили поліцейських на території домоволодіння. Він особисто відносився до потерпілого ОСОБА_8 аналогічно як і до обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , потерпілий не був наляканий, вони спілкувалися, сміялися, жодних натяків на те, що останній перебуває на території його домоволодіння без власної волі, не було. Протягом дня він робив потерпілому ОСОБА_8 каву та чай, давав пити йогурт та їсти печиво, а останній в свою чергу робив для нього розрахунки та малюнки щодо розподілу плитки, яка залишилась.

Працівникам поліції дозвіл на вхід до свого домоволодіння він надав, оскільки вони повідомили про викрадення особи та вказали на ОСОБА_8 . Також ними були вилучені файли з камер відеоспостереження, відеореєстратори, макети, виготовлені ОСОБА_8 , які стосувались укладання плитки. Надавши поради з приводу озеленіння, потерпілий пів доби займався плиткою, нікуди не поспішаючи;

- показаннями свідка ОСОБА_36 , згідно з якими вона пояснила, що з ОСОБА_10 та ОСОБА_5 знайома, перебуває в дружніх стосунках. Потерпілого ОСОБА_8 бачила приблизно три рази, він приїжджав у гості в 2019 році.

Приблизно три роки вона проживає у домоволодінні свого чоловіка ОСОБА_12 по АДРЕСА_4 (раніше - садівниче Товариство «АДРЕСА_6). До території їхнього домоволодіння входять будинок, гараж та баня. Домоволодіння огороджене парканом. Вхід на територію домоволодіння здійснюється через гаражні ворота (ролети) та через вхідні двері воріт, а пройшовши через гараж, можна вийти у двір. Зайшовши у вхідні двері воріт, поряд можна побачити будинок, баню та вхід в гараж, двері якого зачиняються як ззовні, так і зсередини. Гаражні ворота (ролети) можна відчинити або пультом, або із середини, піднявши засувку. Із гаража є вихід у двір, там також є ворота, які виходять на вулицю. Точну дату події не пам`ятає, однак обставини того дня пам`ятає. Вона прокинулася приблизно о 10 год. 00 хв., потерпілий ОСОБА_8 вже перебував у них в гостях на території їхнього домоволодіння. Також був ще її чоловік та її брат. Вони сиділи в гаражі, який був відчиненим і вона їм приносила каву. Їй сказали, що зранку до них в гості приїхали ОСОБА_10 , ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_8 , який з захопленням розповідав про своє життя в м.Києві та про те, що він працює ландшафтним дизайнером. Вона зробила йому каву та нагодувала сніданком. Останній розповідав їй про можливість надання допомоги та рекомендацій з приводу догляду за газоном, почав виготовляти ескіз можливої укладки плитки.

Протягом дня вона перебувала в будинку та займалася домашніми справами, періодично виходила на подвір`я. Потерпілий ОСОБА_8 та її чоловік розважались, роблячи постріли з помпової рушниці по банках. Перебуваючи в будинку, вона чула постріли. Хто ще був з ними, вона не знає. На території їхнього двору працював її брат, який весь час знаходився біля потерпілого ОСОБА_8 . Крім того на вказаній території працював ще один працівник на ім`я ОСОБА_37 . Ближче до вечора вона, вийшовши на територію подвір`я, підійшла до свого брата, який майже постійно знаходився з потерпілим ОСОБА_8 , і той їй сказав, що останній пішов з території домоволодіння, нікому не повідомивши. У цей час вона звернула увагу, що на подвір`ї відсутня собака, тому що вона в них не прив`язана і вільно бігає територією.

Саме того дня мав приїхати її батько на вечерю близько 18 год. 00 хв. для знайомства із чоловіком, який в цей період часу поїхав робити закупку продуктів та якого потерпілий ОСОБА_8 попросив купити йому цигарки, тому що був зайнятий, на що її чоловік погодився. Після того, як повернувся з магазину її чоловік, вони разом пішли на пошуки собаки. Увечері до них приїхали працівники поліції, які почали проводити обшук їхнього будинку, пояснивши вказане тим, що потерпілий ОСОБА_8 повідомив, що його тримали на території вказаного домоволодіння проти власної волі. Крім того поліцейські вилучили відеореєстратор, оскільки на території їхнього будинку було встановлено відеоспостереження, ескіз малюнку та сигаретні недопалки. Однак, як з`ясувалося пізніше, відеозаписи не зберігались та працівники поліції їх повернули. Відеоспостереження зроблено лише для перегляду осіб, які прийшли до території їхнього домоволодіння. Потерпілий ОСОБА_8 мав можливість покинути територію їхнього домоволодіння;

- показаннями свідка ОСОБА_38 , відповідно до яких він працює інспектором взводу 3 роти 2 батальйону 1 полку патрульної поліції в м.Кривому Розі. 17.05.2019 року у м.Кривому Розі було оголошено план «Перехоплення» у зв`язку із здійсненням вибуху банкомату. Він з напарником у відповідному обмундируванні виконував роботу на точці дислокації на в`їзді в м.Кривий Ріг зі сторони м.Кропивницького. Виходячи з наданого орієнтування, вони мали зупиняти всі транспортні засоби темного кольору. Його напарником в той день був ОСОБА_39 , який разом з ним повністю аналогічно виконував свою роботу та наразі продовжує працювати в УПП м.Кривого Рогу.

Приблизно о 5-6 годині ранку було зупинено транспортний засіб чорного кольору «Toyota Land Cruiser». Він підійшов зі сторони водія, а напарник, контролюючи ситуацію, направився до пасажирського сидіння. Перебуваючи біля транспортного засобу, він побачив, що в автомобілі знаходились водій, пасажир на передньому сидінні та ще один пасажир на задньому сидінні. Зупинка транспортного засобу та подальше спілкування обов`язково фіксувалося нагрудними камерами. Двоє осіб були старшого віку - перша особа сиділа за кермом, друга особа більшої статури перебувала на задньому пасажирському сидінні, а на передньому пасажирському сидінні був молодий хлопець приблизно 20-ти років. Після перевірки необхідних документів водію було запропоновано показати транспортний засіб шляхом поверхневої перевірки, на що останній погодився та поводив себе добре. Він з напарником перевірив салон та багажне відділення автомобіля, в якому виявили два мішки з мукою та чохол з помповою рушницею, документи на яку надав водій. Під час перевірки всі присутні поводили себе нормально, нічого забороненого виявлено не було, зброї та ножів виявлено не було. Він пам`ятає також, що пасажири жартували. Водій виходив з машини, чи виходив пасажир, який сидів на передньому сидінні, він не пам`ятає.

Поспілкувавшись із особами, які поводили себе добре та будь-якої підозри не викликали, вони з напарником надали дозвіл подальшого руху водію транспортного засобу та автомобіль «Toyota Land Cruiser» поїхав прямо в напрямку Площі Визволення. Весь час спілкування тривав приблизно п`ять хвилин. Явних тілесних ушкоджень на особах, які їхали транспортним засобом «Toyota Land Cruiser», ним помічено не було. Слідча процесуальна дія впізнання з ним не проводилася. ОСОБА_5 схожий на того, хто був водієм транспортного засобу, а ОСОБА_10 схожий на пасажира автомобіля, який сидів позаду. Інший пасажир, який сидів спереду, був меншої статури і молодший, мав темне волосся. Миколаївське Шосе в м.Кривому Розі знаходиться приблизно в 5 км від того місця, де вони проводили роботу. Він не знає, чи могло в тому місці охоплюватись вишкою мобільне покриття. Будь-яких ознак, які б вказували на викрадення людини під час зупинки транспортного засобу «Toyota Land Cruiser», ними як працівниками поліції виявлено не було. Вважає, що обставини, за яких хтось постійно контролював поведінку пасажира, який знаходився на передньому пасажирському сидінні, не було.

Чи проводили поверхневу перевірку водія та пасажирів він не пам`ятає;

- показаннями свідка ОСОБА_40 , згідно з якими він показав, що подія з приводу зникнення автомобіля могла мати місце 17.05.2019 року. В цей період він працював заправником на заправці «RUR», що знаходиться біля аеропорту у м.Кропивницькому (Кіровограді), точну адресу якої він не пам`ятає. На робочу зміну він приходив о 7-8 годині ранку. Того дня він, прийшовши на робоче місце, почав працювати та побачив, що транспортний засіб «Audi» чорного кольору знаходився припаркований на території заправки. Проте він не бачив, щоб хтось підходив до вказаного транспортного засобу та щоб у ньому хтось перебував. До обіду автомобіль знаходився на заправці. В період часу з 13 год. 00 хв. до 14 год. 00 хв. він пішов обідати і після обідньої перерви побачив, що вказаного автомобіля на території заправки вже не було. Хто був водієм транспортного засобу, він не знає. Увечері того ж дня, в період часу з 18 до 19 години, він бачив на заправці жінок, які голосно розмовляли між собою з приводу вказаного транспортного засобу, однак на території заправки «RUR» даний автомобіль вже був відсутній, потім приїхали поліцейські та допитали як свідка з даного приводу. Там, де стояв на заправці «RUR» автомобіль «Audi», відеокамери відсутні. Але момент в`їзду та виїзду із заправки фіксувався відеокамерами. Чи вилучалися відеозаписи з заправки, йому не відомо;

- заявою ОСОБА_29 від 17.05.2019 року про встановлення місцезнаходження сина ОСОБА_8 , який 16.05.2019 року близько 22 год. 30 хв. виїхав з м.Києва до м.Кропивницького на власному автомобілі «Audi А6 С7», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та близько 5 год. 00 хв. ранку зателефонував і повідомив, що його викрали та він знаходиться у м.Кривому Розі (т.1 а.п.4);

- протоколом огляду місця події від 17.05.2019 року, відповідно до якого у період з 18 год. 10 хв. до 18 год. 25 хв. проведено огляд подвір`я домоволодіння АДРЕСА_5 , де на столі виявлено та вилучено зубну щітку біло-зеленого кольору, запаковано, пакет з якою було оглянуто відповідно до протоколу огляду предмету від 01.06.2019 року та визнано речовим доказом відповідно до постанови слідчого від 01.06.2019 року (т.1 а.п.6, 109-111, 112);

- протоколом огляду місця події від 17.05.2019 року із фототаблицею, відповідно до якого у період з 15 год. 50 хв. до 16 год. 5 хв. проведено огляд території АЗС «RUR», яка розташована по Олександрійському шосе, 4 у м.Кропивницькому, а також зафіксовано дві відеокамери, направлені на заправку (т.1 а.п.7-8);

- рапортом поліцейського від 17.05.2019 року про надходження від ОСОБА_29 о 19 год. 04 хв. повідомлення зі служби 102 про зникнення із АЗС «RUR» по Олександрійському шосе в м.Кропивницькому автомобіля «Audi A6» 17.05.2019 о 19 год. 01 хв., який був залишений нею о 06 год. 00 хв. та зникнення транспортного засобу виявлено о 13 год. (т.1 а.п.16);

- заявою ОСОБА_29 про притягнення до відповідальності невідомої особи, яка 17.05.2019 року близько 07 год. 00 хв. незаконно заволоділа транспортним засобом «Audi A6», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , належним її сину ОСОБА_8 , який знаходився на території АЗС «RUR» по Олександрійському шосе, 4 у м.Кропивницькому, спричинивши йому шкоду на загальну суму 675000 грн. (т.1 а.п.17);

- рапортом від 17.05.2019 року про виявлення поліцейськими автомобіля «Audi А6 С7», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , біля будинку по вул.О.Теліги, 1, під`їзду №4 в м.Кропивницькому (т.1 а.п.18);

- протоколом огляду місця події від 17.05.2019 року у період з 21 год. 30 хв. до 22 год. 50 хв. із фотознімками, відповідно до якого по вул.О.Теліги, 1 у м.Кропивницькому виявлено на майданчику навпроти під`їзду №4 автомобіль «Audi A6», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , проведено його огляд, в ході якого виявлено: на задньому сидінні - шкіряну сумку чорного кольору, в якій знаходилися набір ключів, аркуші паперу з рукописним текстом, серветки, ручка кулькова, печатка з написом «Домашній джин», мобільний телефон «iPhone» чорного кольору з пошкодженням екрану; між переднім пасажирським сидінням та дверима - пляшку «Ліптон» 0,5л; всередині кишені водійських дверей - гаманець чорного кольору із грошовою купюрою номіналом 100 доларів США, паперові чеки, посвідчення водія на ім`я ОСОБА_8 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Audi A6», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , дві банківські картки на ім`я ОСОБА_8 , перепустки, полімерний пакет на застібці, в якому знаходиться кристалоподібна речовина білого кольору, освіжувач повітря та пачка з-під цигарок «Sobranie»; у багажнику автомобіля - куртку синього кольору «California», плед у чохлі, покривало в пакеті коричневого кольору. У ході огляду місця події вилучено: слід з верхньої частини ручки КПП, два сліди з верхньої частини руля автомобіля, два сліди з нижньої частини керма автомобіля, які було оглянуто відповідно до протоколу огляду предмету від 01.06.2019 року та визнано речовими доказами відповідно до постанови слідчого від 01.06.2019 року; сліди пальців рук з кузова автомобіля (криші біля водійських дверей, дверей водійських та криші передньої пасажирської двері) на дванадцяти липких дактилоплівках та сліди пальців рук з поверхні екрану мобільного телефону на двох темних дактилоплівках, які було оглянуто відповідно до протоколу огляду предмету від 01.06.2019 року та визнано речовими доказами відповідно до постанови слідчого від 01.06.2019 року; гаманець чорного кольору; грошову купюру номіналом 100 доларів США; дві банківські картки; фіскальний чек; дві візитні картки; три іконки; посвідчення водія; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу; полімерний пакет на застібці, в якому знаходиться кристалічна речовина білого кольору, який було оглянуто відповідно до протоколу огляду предмету від 01.06.2019 року; мобільний телефон «iPhone» чорного кольору; сумка шкіряна з ключами та паперами; змив та контрольний змив з внутрішньої ручки правих передніх дверей, змив та контрольний змив з внутрішньої ручки передньої лівої двері, змив та контрольний змив з ручки задньої лівої двері, змив та контрольний змив з внутрішньої ручки задніх правих дверей, змив та контрольний змив з підголівника переднього лівого сидіння, змив та контрольний змив з підголівника переднього правого сидіння, змив та контрольний змив з підголівника заднього правого сидіння, змив та контрольний змив з підголівника заднього лівого сидіння, які було оглянуто відповідно до протоколу огляду предмету від 01.06.2019 року та визнано речовими доказами відповідно до постанови слідчого від 01.06.2019 року. Також в ході огляду автомобіль «Audi A6», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з місця події було вилучено та транспортовано на територію Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області для зберігання (т.1 а.п.20-28, 109-111, 112);

- рапортом про надходження 17.05.2019 року о 18 год. 24 хв. повідомлення зі служби 102 про викрадення ОСОБА_8 з м.Кропивницького невідомими особами та вивезення його до м.Кривий Ріг, яке подав потерпілий, вказавши, що зміг вирватись і сховатись (т.1 а.п.49);

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 17.05.2019 року, складеним о 19 год. 20 хв., відповідно до якого ОСОБА_8 повідомив працівникам поліції про те, що 17.05.2019 року приблизно о 02 год. 00 хв. ОСОБА_5 та ОСОБА_10 викрали його у м.Кропивницькому, погрожуючи вогнепальною зброєю - пістолетом, із застосуванням фізичного насильства - нанесенням ударів руками по голові та тулубу, а також незаконно заволоділи його транспортним засобом «Audi A6 С7», чорного кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (т.1 а.п.50);

- протоколом огляду місця події від 17.05.2019 року, відповідно до якого, проведено огляд дачної ділянки АДРЕСА_4 , яка огороджена парканом висотою більше 3,2м, вхід до якої здійснюється через ворота, де розташований гараж, який має два входи та розділений на два приміщення, у одному з яких проводяться ремонтні роботи та на підлозі частково викладена мозаїка (т.1 а.п.53-55);

- протоколом обшуку від 17.05.2019 року, відповідно до якого проведено обшук домоволодіння, яке знаходиться у дачному кооперативі «Вишенька» по АДРЕСА_4 , в ході якого було виявлено та вилучено: відеореєстратор у корпусі білого кольору; відеореєстратор у корпусі чорного кольору; у майстерні на столі - два аркуші паперу з рукописним текстом, виконаним олівцем; на землі у господарському дворі - два недопалки; на підлозі ванної кімнати на першому поверсі житлового будинку - три недопалки; у скляній попільниці у ванній кімнаті на першому поверсі житлового будинку - чотири недопалки; у металевій попільниці у гаражі - дванадцять недопалків; у скляній попільниці в майстерні - десять недопалків, які оглянуто відповідно до протоколу огляду предмету від 01.06.2019 року та визнано речовими доказами відповідно до постанови слідчого від 01.06.2019 року (т.1 а.п.56-61, 109-111, 112);

- заявою ОСОБА_8 про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , які в ніч з 17 на 18 травня 2019 року викрали його із застосуванням зброї та фізичного насильства, а також незаконно заволоділи його автомобілем «Audi A6 С7», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (т.1 а.п.66);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 19.05.2019 року із відеозаписом та стенограмою до нього, який було переглянуто у судовому засіданні, за участю потерпілого ОСОБА_8 , під час якого останній пояснив та відтворив обставини події, які у цілому відповідають його показанням в суді щодо обставин висунутого обвинувачення, не вказуючи місця, де його незаконно утримували (т.1 а.п.73-75, 76-81);

- протоколом огляду місця події від 21.05.2019 року, відповідно до якого проведено огляд автомобіля «Audi A6», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул.Вокзальній, 58 у м.Кропивницькому, в якому виявлено та вилучено дозвіл на мисливську гладкоствольну зброю «НОМЕР_19» на ім`я ОСОБА_8 та дозвіл на мисливську зброю «НОМЕР_18» на ім`я ОСОБА_41 , які оглянуто відповідно до протоколу огляду предмету від 01.06.2019 року та визнано речовими доказами, а також виявлено та вилучено ключі з брелком «Ягуар», полімерну запальничку чорного кольору, пакет з автомобільним приладдям, килим (т.1 а.пс.94-95, 109-111, 112, 113);

- протоколом огляду предмету від 21.05.2019 року, відповідно до якого проведено огляд 5 аркушів паперу формату А-4 з друкованим текстом - роздруківку з месенджерів переписки, які надані ОСОБА_8 та за твердженням останнього вона відбувалася між ним та обвинуваченим ОСОБА_10 , які містять відомості про образливе спілкування у денний час без зазначення дати, не містять будь-яких даних, які стосуються висунутого обвинувачення, та які відповідно до постанови слідчого від 21.05.2019 року визнано речовими доказами (т.1 а.п.99, 100, 101-106);

- протоколом огляду місця події від 18.05.2019 року, відповідно до якого проведено огляд кабінету №400 Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області по вул.Вокзальній, 58 у м.Кропивницькому, де виявлено особу ОСОБА_8 , в якого вилучено футболку світло-сірого кольору, яку оглянуто відповідно до протоколу огляду предмету від 01.06.2019 року та визнано речовим доказом відповідно до постанови слідчого від 01.06.2019 року (т.1 а.п.109-111, 112, 115);

- висновком експерта №515 від 27.06.2019 року, відповідно до якого в складі нашарувань на наданому на дослідження предметові-носієві (чоловіча футболка сірого кольору) виявлено окисники, нітрит, нітрат іони та дифеніламін, який використовується як стабілізатор бездимних порохів (т.1 а.п.122-125);

- протоколом тимчасового доступу до речей та документів від 25.06.2019 року, згідно з яким у приміщенні КЗ «Центральна міська лікарня» вилучено медичну картку амбулаторного хворого на ім`я ОСОБА_8 (т.1 а.п.129-130);

- висновком експерта №321 від 18.07.2019 року, відповідно до якого згідно з наданою медичною документацією у ОСОБА_8 були тілесні ушкодження у вигляді крововиливів в ділянці грудної клітини спереду та в ділянці правого плеча, які утворилися від двох травматичних впливів, від травматичного контакту з тупим об`єктом (об`єктами), могли утворитись в строк, вказаний в обвинуваченні, та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень; судово-медичних даних, з якою силою наносились ушкодження, немає; тілесних ушкоджень, які б могли утворитись при падінні з положення стоячи з наданим прискоренням, а також які б могли утворитись при боротьбі чи самообороні, у медичній документації не описані; механізм тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_8 , не суперечить механізму, на який вказав потерпілий у протоколі проведення слідчого експерименту (т.1 а.п.135-136);

- висновком експерта №405 від 12.06.2019 року, відповідно до якого кров ОСОБА_8 належить до групи 0бв за ізосерологічною системою АВ0 (т.1 а.с.141-142);

- висновком експерта №47 від 27.06.2019 року, відповідно до якого на наданих на дослідження недопалках цигарок: об`єкти №№1-31 - крові не виявлено, об`єкти №№2-4, 7-9, 15, 19, 23, 27 - виявлено слину людини, об`єкти №№1, 5-6, 10-14, 16-18, 20-22, 24-26, 28-31 - слини не виявлено, об`єкти №№2-4, 7-9, 15, 19, 23, 27 (вилучені під час обшуку від 17.05.2019 року домоволодіння по АДРЕСА_4 ) - виявлено антиген Н ізосерологічної системи АВ0, походження якого може бути обумовлено присутністю слини особи (осіб) з 0(І) з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В групою крові ізосерологічної системи АВ0, походження слини людини від ОСОБА_8 на вказаних недопалках цигарок не виключається (т.1 а.с.149-182);

- висновком експерта №59 від 12.06.2019 року, відповідно до якого середня ринкова ціна автомобіля «AUDI А6 С7», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , станом цін на 17.05.2019 року становить 679418 грн. 90 коп. (т.1 а.п.188-191);

- висновком експерта №258 від 18.06.2019 року, відповідно до якого на досліджуваних об`єктах (чотирнадцяти чорних дактилоплівках), вилучених 17.05.2019 року по вул.Теліги, 1 у м.Кропивницькому виявлено двадцять п`ять слідів рук, з яких придатні для ідентифікації по ним особи (осіб): слід пальця руки найбільшими розмірами 19x22 мм на фрагменті чорної дактилоплівки розмірами 35x43 мм, сліди пальців рук найбільшими розмірами 14x22 мм, 12x14 мм на фрагменті чорної дактилоплівки розмірами 38x76 мм, слід пальця руки найбільшими розмірами 15x32 мм на фрагменті чорної дактилоплівки розмірами 35x45 мм, слід руки найбільшими розмірами 11x16 мм на фрагменті чорної дактилоплівки розмірами 33x50 мм, слід руки найбільшими розмірами 19x20 мм на фрагменті чорної дактилоплівки розмірами 41x68 мм, слід руки найбільшими розмірами 17x32 мм на фрагменті чорної дактилоплівки розмірами 46x51 мм та слід пальця руки найбільшими розмірами 13x15 мм на фрагменті чорної дактилоплівки розмірами 32x51 мм; непридатні для ідентифікації по ним особи: слід пальця руки найбільшими розмірами 11x12 мм на фрагменті чорної дактилоплівки розмірами 38x76 мм, сліди рук найбільшими розмірами 12x16 мм, 12x10 мм, 7x10 мм на фрагменті чорної дактилоплівки розмірами 31x37 мм, сліди рук найбільшими розмірами 8x17 мм, 13x28 мм на фрагменті чорної дактилоплівки розмірами 33x50 мм, слід пальця руки найбільшими розмірами 12x42 мм на фрагменті чорної дактилоплівки розмірами 41x68 мм, слід руки найбільшими розмірами 13х20 мм на фрагменті чорної дактилоплівки розмірами 35x39 мм, сліди рук найбільшими розмірами 9x14 мм, 13x20 мм, 8x14 мм, 8x19 мм на фрагменті чорної дактилоплівки розмірами 43x58 мм, сліди пальців рук найбільшими розмірами 9x15 мм, 14x23 мм на фрагменті чорної дактилоплівки розмірами 37x43 мм, слід долоні руки найбільшими розмірами 46x72 мм на фрагменті чорної дактилоплівки розмірами 62x123 мм, слід долоні руки найбільшими розмірами 35x85 мм на фрагменті чорної дактилоплівки розмірами 63x97 мм та слід пальця руки найбільшими розмірами 18x19 мм на фрагменті чорної дактилоплівки розмірами 26x50 мм (т.1 а.п.198-220);

- випискою із медичної картки стаціонарного хворого №3195, згідно з якою ОСОБА_42 у період з 18.05.2019 року по 11.06.2019 року перебувала на лікуванні в Українському державному медико-соціальному центрі ветеранів війни (т.1 а.п.233);

- рапортом від 21.05.2019 року про рух автомобіля марки «Toyota Land Cruiser Prado 200» чорного кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_5 , під керуванням ОСОБА_5 , який було виявлено на камерах зовнішнього відеоспостереження з посту «Рубіж», де автомобіль вказаної марки виїздить з м.Кропивницького у бік м.Кривий Ріг Дніпропетровської області 17.05.2019 року о 03 год. 19 хв., повернення автомобіля 17.05.2019 року о 07 год. 09 хв. з м.Кривий Ріг. Після чого вказаний автомобіль пересувався у бік м.Херсона 17.05.2019 року о 12 год. 40 хв., повернення автомобіля з напрямку м.Херсон 18.05.2019 року о 18 год. 22 хв. (т.1 а.п.239-241);

- протоколами тимчасового доступу до речей і документів від 05.07.2019 року, відповідно до яких у приміщеннях ПрАТ «ВФ Україна» та ПрАТ «Київстар» вилучено інформацію про зв`язок, кінцеве обладнання споживачів телекомунікаційних послуг стосовно користувачів мобільних терміналів із сім-картками: НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_3 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_2 із зазначенням ІМЕІ мобільних телефонів, у яких використовувались вказані сім-картки, а також часу здійснення дзвінків, тривалості розмов, номерів абонентів, з якими здійснювалися телефонні з`єднання, із зазначенням їх ІМЕІ, прив`язку до базових станцій за період часу з 00 год. 00 хв. 01.05.2019 року по 00 год. 00 хв. 18.05.2019 року (т.1 а.п.249-250, т.2 а.пс.1-2, 7);

- довідкою про опрацювання номерної інформації за абонентськими номерами: НОМЕР_3 , НОМЕР_2 , які належать ОСОБА_8 ; НОМЕР_8 , який належить ОСОБА_10 ; НОМЕР_9 , який належить ОСОБА_5 ; НОМЕР_7 , який належить ОСОБА_29 ; НОМЕР_10 , який належить ОСОБА_20 (т.2 а.с.8-24);

- протоколом огляду місця події від 24.07.2019 року із фототаблицею, відповідно до якого проведено огляд домоволодіння по АДРЕСА_4 , а також додатково зафіксовано, що два входи у гараж відчиняються зсередини (т.2 а.п.28-37);

- відомостями, які містяться в інформації Єдиного державного реєстру МВС України станом на 06.05.2023 року, згідно з якими транспортний засіб марки «AUDI», моделі «A6 C7», державний номерний знак НОМЕР_1 », зареєстровано за ОСОБА_8 з 18.01.2019 року по вказаний час (т.6 а.п.104);

- інформацією Міністерства Юстиції України про юридичну особу ТОВ «Нерд і Нерді», , оприлюдненою на офіційному сайті, згідно з якою засновниками вказаного товариства є ОСОБА_8 та ОСОБА_13 (т.6 а.п.144-145).

4. Крім цього, стороною захисту під час вказаного кримінального провадження надано наступні докази:

- цивільно-правовий договір від 25.01.2019 року, згідно з яким ОСОБА_8 зобов`язується за оплату надавати ОСОБА_10 послуги з виконання функцій водія на автомобілі «AUDI A6», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (т.2. а.п.226);

- нотаріально посвідчену заяву потерпілого ОСОБА_8 від 03.12.2019 року, згідно з якою обвинувачений стверджує про те, що ОСОБА_10 та ОСОБА_5 не вчиняли протиправних дій стосовно нього, які є предметом обвинувачення у вказаному кримінальному провадженні (т.2 а.п.230);

- постанови Голосіївського районного суду м.Києва від 21.11.2022 року та 29.12.2022 року, згідно з якими ОСОБА_8 притягався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП за керування транспортними засобами в стані наркотичного сп`яніння (т.6 а.п.186-189, 232-233, 234-236).

Крім цього, у судовому засіданні допитано свідка ОСОБА_13 , який показав суду, що перебуває в дружніх стосунках з обвинуваченими, а потерпілого знає, як родича ОСОБА_5 , до якого ОСОБА_8 звертався, коли в нього були якісь проблеми.

Першочергово ТОВ «Нерд і Нерді» належало ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , потім воно було передано йому та потерпілому ОСОБА_8 в рівних частках, де потерпілий був директором, а він підписантом, тому ОСОБА_8 самостійно не міг приймати рішення та проводити будь-яку діяльність по цьому товариству. Таким чином, ніхто не міг забрати в нього корпоративні права. До того ж вказане товариство не приносило ніяких прибутків на той момент, тому що не здійснювалась господарська діяльність.

Вважає ОСОБА_8 людиною, яка здатна проводити різноманітні махінації, тому що в нього були особисті цілі щодо збагачення, а обвинувачені йому заважали в повній мірі проводити свою діяльність з фінансовим інтересом. Так, ОСОБА_43 виділились кошти під роботу товариства, проте ОСОБА_8 ніякої участі у цьому не брав, тому що з самого початку в нього були інші обов`язки, але так як він бажав брати участь в цій роботі, а його не допускали, тому йому потрібно було вплинути на обвинувачених і він не виключає того, що це могло бути здійснено шляхом ініціювання кримінального провадження стосовно них. При цьому, потерпілий використовував виділені кошти в особистих цілях. Підприємство в цілому цінності не мало, тому що було на стадії планування робочого процесу, проте в нього були вкладені чужі гроші, виділені на розвиток вказаного підприємства. Кошти знаходились у ОСОБА_44 : спочатку було 100 тис. доларів США, потім до травня 2019 року сума коштів дійшла до мільйону, це було завдяки роботі з криптовалютою і відповідним пунктом обміну, пов`язаним із підприємством.

ОСОБА_8 був потрібен автомобіль для роботи і йому з коштів підприємства купили транспортний засіб «Audi А6 С7», потім в нього була нагальна потреба в грошах на ремонт вказаного автомобіля, а також коштах на життєві потреби в сумі 10 тис. доларів США щомісяця. Поступово приблизно за три місяці в нього накопичилась сума взятих коштів до 100 тис. доларів США і так як він розумів, що будуть ще надходити кошти, він хотів більше і кожен раз вигадував нові приводи для цього. На підприємстві всі отримували заробітну плату з прибутку в сумі 1 тис. доларі США та додатково кошти на транспортні витрати та амортизацію, але на погляд ОСОБА_8 це було замало. Всі грошові кошти підприємства зберігались у ОСОБА_45 і потерпілий постійно просив в нього якомога більше грошей на свої потреби. Так як ОСОБА_46 хотів, щоб коштів виділялось ще більше і щоб про це ніхто не знав, хоча від ОСОБА_8 не було можливості приховати цю інформацію і для того, щоб в подальшому із обвинувачених ніхто не дізнався про це, вони повинні були опинитись в тому місці, де б вони не мали можливості дізнаватись відповідну інформацію. Потерпілий взяв гроші з підприємства на свої потреби і не віддав їх, сказавши ОСОБА_47 , що гроші вкрали обвинувачені.

ОСОБА_5 та ОСОБА_10 на підприємстві займались тим, що їздили в інші міста - Миколаїв, Полтаву, якщо була необхідність відвезти туди велику суму грошей. До вказаної події почала зростати напруга між ними всіма і ОСОБА_8 бачив в ОСОБА_5 та ОСОБА_10 перешкоду для отримання ще більших коштів, тому запропонував підтримати його, заявивши, що останні його також ображають, щоб він став другим потерпілим по кримінальній справі. Потерпілий в кінці лютого місяця 2019 року розповідав йому, що хоче позбутись обвинуваченого ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , спланувавши своє побиття і викрадення. Зараз ніякої діяльності підприємство не веде, тому що кошти в загальній сумі 1 мільйон 200 тисяч доларів США, які були взяті у ОСОБА_45 і ОСОБА_48 не повернулися.

5. Підстави для виправдання обвинуваченого та мотиви, з яких суд відкидає докази обвинувачення.

Дослідивши під час судового розгляду усі без виключення надані сторонами докази, оцінюючи вказані докази відповідно до положень ст.94 КПК України кожен окремо та у їх сукупності, суд вважає висунуте ОСОБА_5 обвинувачення за ч.2 ст.146, ч.3 ст.289 КК України недоведеним належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами і виходить з таких мотивів.

Відповідно до ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Пункт 5 частини 2 статті 291 КПК України визначає, що обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Відповідно до ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Ухвалюючи цей вирок, суд вказує, що обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи/осіб доведена поза розумним сумнівом. Тобто, дотримуючись засад змагальності та, виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений ст.92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Така позиція суду в повній мірі кореспондується з позицією Верховного Суду, викладеній у постанові цього суду від 12.06.2018 року у справі №712/13361/15.

Аналогічна позиція неодноразово висловлювалась і Європейським судом з прав людини (далі також ЄСПЛ) у своїх рішеннях. Зокрема, у справі Дж. Мюррей проти Сполученого Королівства від 28.10.1994 року (Series A no. 300-A) Суд вказав - ухвалюючи обвинувальний вирок, суд має бути переконаний поза межами розумного сумніву, що кожен із суттєвих елементів інкримінованого особі кримінального правопорушення є доведеним.

Згідно з вимогами ст. 91 КПК доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Обов`язок доказування цих обставин покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК випадках, на потерпілого.

Положеннями ч.ч.1, 2 ст.94 КПК України визначено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Надаючи оцінку доказам, наданим на обґрунтування обставин вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.3 ст.289 КК України, суд приходить до таких висновків.

Дослідженими судом доказами безумовно встановлено наступні обставини, які викладені в обвинуваченні, що не оспорюється сторонами. Так, 17.05.2019 року близько 02 год. 00 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу дороги з круговим рухом неподалік АС №1 по вул.Короленка у м.Кропивницькому, помітив автомобіль марки «Audi А6 С7», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який рухався по дорозі та яким керував потерпілий ОСОБА_8 , та зустрівся з потерпілим. Після спілкування останні направились на територію стоянки біля АС №1 та до автомобіля, в якому перебували ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_8 , підійшов ОСОБА_10 , який сів до автомобіля. Надалі вказані особи прибули до місця, де знаходився автомобіль марки «Toyota Land Cruiser Prado 200», чорного кольору, у який на водійське сидіння пересів ОСОБА_10 , а на пасажирське сидіння ОСОБА_8 .

У подальшому ОСОБА_10 на вказаному автомобілі направився до території АЗС «RUR» по Олександрійському шосе у м.Кропивницькому, а ОСОБА_5 , сівши за кермо автомобіля марки «Audi А6 С7», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , належного потерпілому ОСОБА_8 , направився до території АЗС «RUR» по Олександрійському шосе у м.Кропивницькому та, прибувши за вищевказаною адресою, залишив у вказаному місці автомобіль марки «Audi А6 С7», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , а також залишив собі ключі від нього.

Після цього ОСОБА_5 , сівши на водійське сидіння автомобіля «Toyota Land Cruiser Prado 200», чорного кольору, в якому знаходились ОСОБА_10 разом з потерпілим ОСОБА_8 , відповідно на задньому та передньому пасажирських сидіннях, останні направились до домоволодіння, розташованого в садівничому товаристві «АДРЕСА_6 Дніпропетровської області, де потерпілий ОСОБА_8 перебував приблизно до 17 год. 00 хв. 17.05.2019 року.

Залишивши потерпілого ОСОБА_8 на території зазначеного домоволодіння, ОСОБА_10 та ОСОБА_5 автомобілем «Toyota Land Cruiser Prado 200» повернулися до території АЗС «RUR» по Олександрійському шосе у м.Кропивницькому, ОСОБА_5 віддав ОСОБА_10 ключі від автомобіля «Audi A6 С7», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та ОСОБА_10 на вказаному автомобілі проїхав до вул.О.Теліги у м.Кропивницькому, де залишив автомобіль.

Вказані обставини повністю підтверджено дослідженими доказами, які узгоджуються між собою та не містять суттєвих суперечностей.

Водночас, суд вважає недоведеними твердження, викладені в обвинуваченні про те, що ОСОБА_8 вчиняв вказані дії всупереч своєї волі внаслідок протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_5 , який їх вчиняв за попередньої змови з ОСОБА_10 , застосованого останніми психологічного та фізичного насилля до потерпілого.

Фактично висунуте обвинувачення щодо застосування примусу, погроз, фізичної сили до потерпілого ґрунтується на показаннях потерпілого, повідомленнях потерпілого під час руху на автомобілі з ОСОБА_5 та ОСОБА_10 з м.Кропивницького до домоволодіння у садівничому товаристві «АДРЕСА_6 Дніпропетровської області свідкам ОСОБА_20 , ОСОБА_29 , ОСОБА_28 про його викрадення, а також незаконне утримання в цьому домоволодінні, відомостях про виклик поліцейських у зв`язку із цим, висновку судового медичного експерта №321 від 18.07.2019 року, висновку експерта №515 від 27.06.2019 року та фактові виявлення належного потерпілому автомобіля «Audi A6 С7», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , на вул.О.Теліги у м.Кропивницькому.

Проте, оцінюючи показання потерпілого та свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_29 ОСОБА_28 , висновки судових експертиз та протоколи проведених оглядів місць події з вилученими речовими доказами, суд приходить до висновку щодо недостатності вказаних доказів для доведення винуватості обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146, ч.3 ст.289 КК України.

Так, відповідно до ч.2 ст.94 КПК України жодний доказ не має наперед встановленої сили.

На противагу доказам обвинувачення ОСОБА_5 та ОСОБА_10 надали суду показання, у яких категорично заперечили будь-які протиправні дії стосовно потерпілого, зазначивши, що ОСОБА_8 за власного бажання проїхав у садівниче товариство «АДРЕСА_6 Дніпропетровської області для допомоги ОСОБА_12 у облаштуванні ландшафтного дизайну та плитки в гаражному приміщенні, а також самостійно попрохав звернутися на станцію технічного обслуговування з належним йому автомобілем «Audi A6 С7», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Показання обвинувачених є самостійним джерелом доказів та ставлять під сумнів показання потерпілого. При цьому, суд враховує те, що згідно з наданими суду доказами крім потерпілого жодна інша особа не була безпосереднім очевидцем протиправних дій обвинувачених, а свідкам ОСОБА_20 , ОСОБА_29 , ОСОБА_28 про подію відомо лише зі слів, повідомлень та пояснень потерпілого. Згідно з ч.2 ст.97 КПК України суд має право визнати допустимим доказом показання з чужих слів незалежно від можливості допитати особу, яка надала первинні пояснення, у виняткових випадках, якщо такі показання є допустимим доказом згідно з іншими правилами допустимості доказів. Таким чином, на переконання суду твердження сторони обвинувачення фактично ґрунтуються на показаннях потерпілого, а також повідомлених ним свідкам ОСОБА_20 , ОСОБА_29 , ОСОБА_28 обставинах, тобто показаннях свідків з чужих слів.

Натомість, безпосередніми очевидцями події були допитані як свідки поліцейський ОСОБА_49 , користувачі та володільці домоволодіння у садівничому товаристві «АДРЕСА_6 Дніпропетровської області ОСОБА_12 та ОСОБА_33 .

При цьому суд бере до уваги показання свідка ОСОБА_38 - співробітника патрульної поліції, який пояснив, що 17.05.2019 року він з напарником після оголошення плану «Перехоплення» у відповідному обмундируванні виконував роботу на точці дислокації на в`їзді в м.Кривий Ріг зі сторони м.Кропивницького і приблизно о 5-6 годині ранку ними було зупинено транспортний засіб чорного кольору «Toyota Land Cruiser», в якому знаходились дві особи старшого віку - водій та пасажир на задньому сидінні більшої статури, а також молодий хлопець 20-ти років, який перебував на передньому пасажирському сидінні. Поліцейськими були перевірені необхідні документи, а також ними було здійснено поверхневу перевірку транспортного засобу, під час якої в багажному відділенні автомобіля ними було виявлено два мішки з мукою та чохол з помповою рушницею, документи на яку надав водій. Під час перевірки всі особи нормально поводили та нічого забороненого виявлено не було.

Будь-які підстави ставити під сумнів показання поліцейського ОСОБА_38 , який раніше не знайомий з учасниками кримінального провадження та не має будь-якої зацікавленості у кримінальному провадженні відсутні. При цьому суд враховує, що на момент зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_5 під час руху до м. Кривого Рогу, в якому перебували ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , поліцейські виконували службові завдання, застосовували превентивні поліцейські заходи, передбачені ст.31 Закону України «Про Національну поліцію», перебували озброєні, спілкувалися із усіма учасниками події. Проте, потерпілий ОСОБА_8 маючи безпосередню можливість повідомити поліцейських, у разі вчинення стосовно нього неправомірних дій ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , про вказане не повідомляв поліцейських, що, із врахуванням показань ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та свідка ОСОБА_38 ставить під обґрунтований сумнів показання потерпілого про будь-які неправомірні дії стосовно нього, зокрема незаконне позбавлення волі та викрадення, під час руху транспортним засобом до м. Кривого Рогу, як про це вказано в обвинуваченні.

Також судом беруться до уваги показання свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_36 , згідно з якими вони є законними володільцями та користувачами домоволодіння, розташованого в садівничому товаристві «АДРЕСА_6 Дніпропетровської області, де, згідно з твердженнями обвинувачення, незаконно утримували потерпілого ОСОБА_8 приблизно до 17 год. 00 хв. 17.05.2019 року, позбавивши його права за власним бажанням залишити місце утримання, в якому він не бажав перебувати, тим самим позбавивши його волі.

Так, як встановлено з показань обвинуваченого ОСОБА_5 та допитаного під час судового розгляду до зупинення кримінального провадження як обвинуваченого ОСОБА_10 , потерпілого, свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_36 , вказане домоволодіння на момент події перебувало у користуванні ОСОБА_12 та ОСОБА_36 , обвинувачений ОСОБА_5 та ОСОБА_10 не мали жодних прав щодо користування вказаним домоволодінням та приміщеннями розташованими в ньому, доступу до нього, а також не перебували на його території після того, як залишився там ОСОБА_8 з самого ранку 17.05.2019 року до 17 год., що об`єктивно підтверджено протоколами тимчасового доступу до речей і документів від 05.07.2019 року із додатками (т.1 а.п.249-250, т.2 а.п.1-2, 7), довідкою про опрацювання номерної інформації за абонентськими номерами: НОМЕР_3 , НОМЕР_2 , які належать ОСОБА_8 ; НОМЕР_8 , який належить ОСОБА_10 ; НОМЕР_9 , який належить ОСОБА_5 ; НОМЕР_7 , який належить ОСОБА_29 ; НОМЕР_10 , який належить ОСОБА_20 (т.2 а.п.8-24) та рапортом від 21.05.2019 року про рух автомобіля марки «Toyota Land Cruiser Prado 200» чорного кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_5 , під керуванням ОСОБА_5 (т.1 а.п.239-241).

Фактично у час, в який вказується, що обвинувачений ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_10 позбавили волі ОСОБА_8 , потерпілий перебував на території домоволодіння, яке перебувало у володінні ОСОБА_12 та ОСОБА_36 , які були присутні в ньому, виконуючи обумовлену роботу, самостійно виявив бажання допомогти, не вказував про його викрадення або незаконне утримання та мав можливість самостійно залишити територію домоволодіння. Факт можливості самостійно залишити територію домоволодіння потерпілим ОСОБА_8 також підтверджується протоколом огляду місця події від 17.05.2019 року, відповідно до якого, проведено огляд дачної ділянки АДРЕСА_4 (т.1 а.п.53-55). Водночас, ОСОБА_5 та ОСОБА_10 перебували в інших областях України, не маючи можливості жодним чином впливати на поведінку потерпілого, контролювати її або застосовувати заходи примусу.

Як зазначено раніше судом відповідно до положень ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків, передбачених цією статтею.

Оскільки ОСОБА_12 та ОСОБА_36 як особам, які володіли та користувалися домоволодінням, де перебував ОСОБА_8 , не ставиться у провину незаконне утримання та позбавлення волі ОСОБА_8 , а також надання допомоги у вчиненні вказаних дій обвинуваченому ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , суд не в праві вийти за межі висунутого обвинувачення та бере до уваги показання вказаних свідків. При цьому суд бере до уваги те, що із врахуванням досліджених доказів ОСОБА_5 та ОСОБА_10 за відсутності згоди та сприяння осіб, які є законними володільцями гаражу на території домоволодіння у садівничому товаристві «Вишенька» по АДРЕСА_4 , які постійно знаходилися на території домоволодіння та контролювали його території з будівлями, не мали можливості самостійно без їх сприяння помісити до гаражу домоволодіння потерпілого всупереч його волі, де утримувати, перебуваючи в інших місцях.

За таких обставин таке обвинувачення дослідженими доказами, які не спростовані, поставлено під обґрунтований сумнів та визнається судом недоведеним.

При цьому, протокол слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_8 щодо обставин застосування неправомірних дій ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , а також показання свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_29 та ОСОБА_28 з приводу цього фактично ґрунтуються на поясненнях потерпілого ОСОБА_8 . Проте, відомості, повідомлені потерпілим ОСОБА_8 стосовно саме неправомірних дій ОСОБА_5 та ОСОБА_10 не мають наперед встановленої сили (ч.2 ст.94 КПК України) та переваги над іншими доказами, показаннями ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , показаннями свідків ОСОБА_38 , ОСОБА_12 та ОСОБА_36 , які узгоджуються між собою та з іншими доказами, визнаються судом належними, допустимими та достовірними. Висновки експерта №321 від 18.07.2019 року щодо виявлених тілесних ушкоджень у ОСОБА_8 (т.1 а.п.135-136) та висновки експерта №515 від 27.06.2019 року, відповідно до якого в складі нашарувань на наданому на дослідження предметові-носієві (чоловіча футболка сірого кольору) виявлено окисники, нітрит, нітрат іони та дифеніламін, який використовується як стабілізатор бездимних порохів (т.1 а.п.122-125) повністю узгоджуються із показаннями свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_36 про використання рушниці ОСОБА_8 під час перебування на території домоволодіння. Водночас, під час судового розгляду стороною обвинувачення не надано достатніх безсумнівних доказів використання ОСОБА_5 та ОСОБА_10 зброї.

Таким чином, під час судового розгляду дослідженими доказами поставлено під обґрунтований сумнів твердження потерпілого та висунутого обвинувачення щодо неправомірних дій ОСОБА_5 та ОСОБА_10 під час події, проїзду та перебування потерпілого у м. Кривому Розі та використання транспортного засобу останнього.

Досліджені докази у своїй сукупності ставлять під обґрунтований сумнів захоплення і позбавлення ОСОБА_8 можливості вільного пересування та обрання місця перебування, з метою вимагання у потерпілого частини доходів від прибутку, із застосуванням зброї (обов`язкові ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України), а також саме незаконність заволодіння транспортним засобом, яка поставлена під сумнів показаннями ОСОБА_5 та ОСОБА_10 із врахуванням узгодження обставин подій, викладених ними, з низкою інших доказів, указаних судом (обов`язкові ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України).

Водночас, оцінюючи надані суду докази щодо дій ОСОБА_5 та ОСОБА_10 під час отримання у користування транспортного засобу потерпілого, суд бере до уваги показання ОСОБА_5 та ОСОБА_10 щодо добровільності передачі останнього ОСОБА_8 з метою ремонту, зважаючи на те, що ці обставини безумовно пов`язані із твердженнями обвинувачення за ч.2 ст.146 КК України, які не знайшли свого підтвердження. При цьому, судом встановлено, що показання ОСОБА_5 та ОСОБА_10 спростовують показання потерпілого та узгоджуються із низкою інших доказів, про які вказано раніше. Водночас, судом також враховуються об`єктивні обставини, згідно з якими транспортний засіб потерпілого не приховувався ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , перебував у людному місці, ним не розпоряджалися поза волі потерпілого, жодна шкода автомобілю або його розукомплектування не здійснювалися.

Таким чином, під час судового розгляду не знайшло свого підтвердження те, що діяння ОСОБА_5 містять як склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України, так і склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України.

Крім цього, згідно з висунутим обвинуваченням ОСОБА_10 та ОСОБА_5 вчинили кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.146, ч.3 ст.289 КК України саме з корисливих мотивів. При цьому, обвинувачення за ч.2 ст.146 КК України містить твердження про те, що потерпілий ОСОБА_8 мав власний прибутковий бізнес, пов`язаний з роботою електронних валют, та метою викрадення потерпілого і незаконного позбавлення його волі було примушування останнього до передачі обвинуваченим частини доходів від бізнесу.

Проте, висунуте обвинувачення не містить тверджень про те, конкретно саме якою діяльністю займався ОСОБА_8 , чи була вона офіційно зареєстрована, які доходи він мав або у чому полягала вимога обвинувачених про передачу обвинуваченим частини доходів від бізнесу (яка частина, у який спосіб це мало відбутися тощо).

Під терміном бізнес, враховуючи положення Законів України «Про підприємництво», «Про розвиток та державну підтримку підприємництва в Україні», слід вважати безпосередню самостійну, систематичну, на власний ризик діяльність по виробництву продукції, виконанню робіт, наданню послуг з метою отримання прибутку, яка здійснюється фізичними та юридичними особами, зареєстрованими як суб`єкти підприємницької діяльності у порядку, встановленому законодавством.

Водночас, твердження обвинувачення щодо бізнесу ОСОБА_8 є загальним, не містить достатніх конкретних відомостей про те, який саме власний прибутковий бізнес, пов`язаний з роботою електронних валют, мав потерпілий (назви конкретних підприємств, відношення до них потерпілого), у чому він саме полягав, його прибутковість, яким чином він зареєстрований і його частина могла бути передана обвинуваченим.

Відтак, з огляду на те, що потерпілий у своїх показаннях не зміг чітко вказати як на мотив, так і на мету дій обвинувачених, пояснюючи лише свої припущення з приводу дій обвинувачених, які конкретних вимог під час викрадення йому не висували, а обвинувачені у своїх показаннях заперечували обвинувачення, суд вважає безпідставними та недоведеними твердження сторони обвинувачення про корисливий мотив дій ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , а також те, що обвинувачені вчинили викрадення потерпілого та позбавили його волі з метою примушування останнього до передачі обвинуваченим частини доходів від бізнесу.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Нормами ст.62 Конституції України та ст.17 КПК України визначено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. При цьому обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року в справі «Кобець проти України» визначено, що доведення «поза розумним сумнівом» має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. За відсутності таких ознак не можна констатувати, що вину доведено поза розумним сумнівом.

Положеннями ст.84 КПК України передбачено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів. Кожен доказ, яким суд обґрунтовує своє рішення, має бути належним та допустимим.

Як зазначено раніше судом, стороною обвинувачення не доведено перед судом усі обов`язкові ознаки складу злочинів, передбачених ч.2 ст.146, ч.3 ст.289 КК України, які вказані у висунутому обвинуваченні, в діях обвинуваченого.

Зважаючи на усе раніше викладене, суд вважає висунуте обвинувачення за ч.2 ст.146, ч.3 ст.289 КК України таким, що не знайшло свого підтвердження дослідженими під час судового розгляду доказами та не доведене стороною обвинувачення поза межами розумного сумніву, а тому, відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.373 КПК України, суд вважає за необхідне ухвалити за цим обвинуваченням виправдувальний вирок у зв`язку із недоведеністю того, що в діяннях обвинуваченого ОСОБА_5 є склад кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.3 ст.289 КК України.

6. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

6.1. щодо заходів забезпечення кримінального провадження

Оскільки судом ухвалюється виправдувальний вирок, а обвинувачений належно виконує обов`язки, у тому числі передбачені ч.7 ст.42 КПК України, суд вважає, що наявні підстави скасувати застосований до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у виді застави, яка відповідно підлягає поверненню заставодавцю.

6.2. щодо процесуальних витрат

Оскільки суд ухвалює виправдувальний вирок відповідно до ч.2 ст.124 КПК України підстави до стягнення з обвинуваченого на користь держави процесуальних витрат на залучення експертів у кримінальному провадженні відсутні.

6.3. щодо речових доказів

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.146, ч.3 ст.289 КК України визнати невинуватим та виправдати, у зв`язку з не доведенням наявності в його діянні складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.3 ст.289 КК України.

Скасувати застосований до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у виді застави.

Заставу в розмірі 201705 гривень, внесену 24.05.2019 року за ОСОБА_5 у вказаному кримінальному провадженні на депозитний рахунок №2505, отримувач коштів ТУ ДСА України в Кіровоградській області, , банк отримувача ДКСУ м.Київ, код банку отримувача МФО 820172, згідно з квитанцією №0.0..1 від 24.05.2019 року АТ КБ «ПриватБанк», повернути заставодавцю ОСОБА_9 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_11 ).

Речові докази:

- паспорт громадянина України серії НОМЕР_12 на ім`я ОСОБА_8 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_13 ; телефон «iPhone Х»; банківські картки: Black НОМЕР_14 , Platinum НОМЕР_15 ; перепустку №9182 на ім`я ОСОБА_50 ; водійське посвідчення НОМЕР_16 на ім`я ОСОБА_8 ; грошові кошти в розмірі 100 (сто) доларів США МВ 1566620 (т.1 а.п.96), ключі від автомобіля «Audi А6», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та технічний паспорт на вказаний транспортний засіб на ім`я ОСОБА_8 ; гаманець чорного кольору; сумку шкіряну коричневого кольору з особистими речами; ключі від автомобіля Jaguar НОМЕР_17 (т.1 а.п.97), автомобіль «Audi А6 С7», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (т.1 а.п.98), футболку; 2 дозволи на зброю (т.1 а.п.112, 114) - залишити потерпілому ОСОБА_8 ;

- 5 аркушів паперу формату А-4 з друкованим текстом (т.1 а.п.99-106) - зберігати при матеріалах кримінального провадження;

- зубну щітку; 2 фрагменти аркушу паперу, виконані рукописним текстом; 31 сигаретних недопалки; 5 запахових слідів; 8 змивів та 8 контрольних змивів; 12 липких дактилоплівки зі слідами рук та 2 темні дактилоплівки зі слідами рук (т.1 а.п.112, 114) - знищити;

- два відеореєстратора (т.1 а.п.112) - повернути свідку ОСОБА_12 ;

- оптичні диски (т.1 а.п.249-250; т.2 а.п.1-7) - зберігати при матеріалах кримінального провадження;

- паспорт для виїзду за кордон ОСОБА_5 (т.2 а.п.152) - повернути обвинуваченому ОСОБА_5 .

На вирок може бути подана апеляція до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Фортечний районний суд м.Кропивницького.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3