Провадження №1-кп/635/441/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2025 року селище Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_3

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_4

захисник адвокат ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харкова, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, одружений, працевлаштований озеленювачем в КП «Благоустрій», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

в провадженні Харківського районного суду Харківської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб, оскільки продовжують існувати ризики передбачені п. 1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, тому вбачається ризик того, що обвинувачений може переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення. Враховуючи обставини та характер правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 може вчинити ті самі дії у відношенні інших осіб. За викладених обставин є необхідним продовжити застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання про продовження застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Захисник у судовому засіданні підтримала позицію свого підзахисного та не заперечувала проти продовження застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Заслухавши прокурора, обвинуваченого, захисника, прокурора, суд приходить до наступного.

Ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 07 жовтня 2024 року стосовно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якої продовжувався, останній раз на підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 08 жовтня 2025 року на строк до 06 грудня 2025 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, в тому числі, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки, при цьому ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Поряд з цим, у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Вирішуючи питання щодо продовження запобіжного заходу, суд погоджується з доводами прокурора, що продовжує існувати ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, тому вбачається ризик, що обвинувачений може переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, при цьому суд вважає, що існування ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України прокурором не доведено, оскільки обвинувачений раніше не засуджений, має постійне місце проживання, працевлаштований, але за наявності іншого, доведеного ризику, для забезпечення виконання обвинуваченим його процесуальних обов`язків необхідно продовжити строк застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а обставини вчиненого кримінального правопорушення, що сталося у родині, де потерпілою та свідками є близькі родичі обвинуваченого та які проживають в одному помешканні, вказують на неможливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, тому задовольняє клопотання прокурора про продовження застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Керуючись ст. ст. 177, 197, 199, 331 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України продовжити строк тримання під вартою до 25 січня 2026 року.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1