16.10.25 Справа №469/727/25
1-кп/469/266/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2025 року селище Березанка

Березанський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в селищі Березанка клопотання Прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000099 від 21.07.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Фонтанка Комінтернівського району Одеської області, українця, громадянина України, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, з середньою освітою, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-14 квітня 2022 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області за ч.4 ст 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,

-30 серпня 2022 року Комінтернівським районним судом Одеської області за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.2 ст.15,ч.2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік,

- вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15.03.2023 року за ч.4 ст.185, ст.71 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 2 (два) місяці, звільненого від відбування покарання умовно-достроково для проходження військової служби на підставі ст. 81-1 КК України, який на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу за контрактом на посаді стрільця другого стрілецького спеціалізованого відділення третього стрілецького спеціалізованого взводу першої стрілецької спеціалізованої роти стрілецького спеціалізованого батальйону (ШКВАЛ) НОМЕР_1 окремої механізованої бригади (військова частина НОМЕР_2 ), у військовому званні «солдат», -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор (в режимі відеоконференції) - ОСОБА_4 ,

обвинувачений - ОСОБА_3 ,

захисник (в режимі вівдеоконференції) - ОСОБА_5 ,

встановив:

У провадженні Березанського районного суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження №0000099 від 21.07.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні у кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності та зміну йому запобіжного заходу.

Зміст клопотання обвинуваченого

ОСОБА_3 заявив клопотання, за змістом якого обвинувачений просив звільнити його від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні №0000099 від 21.07.2024 року на підставі ч.5 ст.401 КК України, змінити йому запобіжний захід для проходження ВЛК комісії для продовження проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_3 (а.п.97).

До клопотання обвинуваченим додано копію письмової згоди командира військової частини НОМЕР_3 про призначення обвинуваченого на посаду до штурмового спеціалізованого батальйону військової частини після прийняття рішення щодо умовно-дострокового звільнення засудженого (а.п.95).

Також, у судовому засіданні прокурором було подано клопотання про продовження ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Зміст клопотання прокурора

Прокурор просить продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, в якому підозрюється або обвинувачується особа

Заявлене клопотання прокурор обґрунтував тим, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, за обставин, викладених в обвинувальному акті, що надійшов до суду.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність

ОСОБА_3 обвинувачується:

У вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України самовільне залишення військової частини військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Виклад обставин, що дають підстави обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення.

ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що він 28.05.2024 ухвалою Малиновського районного суд м.Одеси, на підставі ст.81-1 КК України був звільнений умовно-достроково від відбування основного покарання у виді позбавлення волі за вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15.03.2023 року за ч. 4 ст. 185, ст. 71 КК України, на невідбутий строк 3 (три) роки 7 (сім) місяців 3 (три) дні, для проходження ним військової служби за контрактом. Цією ж ухвалою до ОСОБА_3 встановлений адміністративний нагляд строком на 12 місяців з встановленням обмежень, а саме: заборони перебування поза межами місця дислокації військової частини, з якою укладений контракт та місця перебування, визначеного безпосереднім командиром; заборони виїзду чи обмеження часу виїзду в особистих справах за межі дислокації військової частини та місця перебування, визначного безпосереднім командиром, без дозволу командира військової частини, з яким укладено контракт.

06.06.2024 громадянин ОСОБА_3 був прийнятий на військову службу за контрактом, укладеним з Міністерством оборони України в особі командира військової частини НОМЕР_2 . Наказом командира НОМЕР_1 окремої механізованої бригади (військової частини НОМЕР_2 ) від 06.06.2024 № 49-РС (по особовому складу) ОСОБА_3 призначено на посаду стрільця другого стрілецького спеціалізованого відділення третього стрілецького спеціалізованого взводу першої стрілецької спеціалізованої роти стрілецького спеціалізованого батальйону НОМЕР_1 окремої механізованої бригади присвоєно військове звання «солдат» та відповідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 06.06.2024 №158 (по стройовій частині) зараховано до списків особового складу частини, поставлено на всі види забезпечення та визначено таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

14.06.2024 солдата ОСОБА_3 на підставі наказу командира НОМЕР_1 окремої механізованої бригади (військової частини НОМЕР_2 ) від 06.06.2024 № 55-РС (по особовому складу) призначено на посаду стрільця другого стрілецького спеціалізованого відділення третього стрілецького спеціалізованого взводу першої стрілецької спеціалізованої роти стрілецького спеціалізованого батальйону (ШКВАЛ) НОМЕР_1 окремої механізованої бригади (військова частина НОМЕР_2 ).

Згідно положень п.2 ч.1 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, вважається день зарахування до списків особового складу військової частини.

Відтак, з 06.06.2024, тобто з моменту зарахування ОСОБА_3 до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 , останній набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Згідно ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Статтею 1 Закону України «Про оборону України» надається визначення терміну воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

З моменту видання Президентом України Указу «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 на території України почав діяти воєнний стан, який триває дотепер.

Згідно п. п. 1, 3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Про порядок проходження військової служби в умовах воєнного стану солдату ОСОБА_3 достеменно було відомо і до часу самовільного залишення військової частини останній дотримувався встановленого порядку несення служби та виконував покладені на нього завдання.

Проходячи військову службу, солдат ОСОБА_3 відповідно до вимог ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Однак, діючи в порушення вимог вищевказаних нормативних актів,

солдат ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні умисного військового злочину проти встановленого порядку несення військової служби за наступних обставин.

Так, солдат ОСОБА_3 , проходячи військову службу у вказаній посаді, перебуваючи у тимчасовому місці дислокації військової частини НОМЕР_2 в АДРЕСА_2 , близько 18 год. 00 хв. 20.07.2024, діючи умисно, в порушення вимог вищевказаного законодавства, а також обмежень, покладених на нього ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 28.05.2024, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від військової служби в умовах воєнного стану, без дозволу командування військової частини, самовільно залишив військову частину НОМЕР_2 та незаконно перебував поза її межами понад три доби, проводячи час на власний розсуд, переховуючись від служби, приховуючи свою належність до Збройних Сил України, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам як про військовослужбовця, який самовільно залишив військову частину, до 07.05.2025.

07.05.2025. солдата ОСОБА_3 було виявлено працівниками Військової служби правопорядку та доставлено до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві де 07.05.2025 о 17 год. 25 хв. затримано в порядку ст. 191 КПК України, на підставі ухвали Заводського районного суду міста Миколаєва від 30.10.2024 (справа №487/6432/24 провадження №1-кс/487/5983/24).

Посилання на один або кілька ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини

Прокурор посилається на існування таких ризиків:

- ризик переховування обвинуваченого від суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України) оскільки ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, у зв`язку з чим, у сторони обвинувачення є підстави вважати, що останній з метою уникнення відповідальності за вчинений злочин може переховуватись від суду.

У зв`язку з чим, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_3 , може переховуватись від органу досудового розслідування, здійснити виїзд на тимчасово окуповані території України. Крім того, 28.05.2024 ухвалою Малиновського районного суд м.Одеси, на підставі ст.81-1 КК України ОСОБА_3 був звільнений умовно-достроково від відбування основного покарання у виді позбавлення волі за вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15.03.2023 року за ч.4 ст.185, ст.71 КК України, на невідбутий строк 3 (три) роки 7 (сім) місяців 3 (три) дні, для проходження ним військової служби за контрактом. Однак, в порушення обмежень, покладених на нього ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси 28.05.2024, самовільно залишив військову частину.

Також, ОСОБА_3 зареєстрований та мешкає за межами Миколаївської області на території Одеської області. Таким чином, він може спробувати переховуватися на території іншої області, або взагалі за межами території України, від прокуратури та суду.

Крім того, прокурор зазначив, що у справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001 року ЄСПЛ зазначив що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

- незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні (п.3 ч.1 ст.177 КПК України), оскільки він обізнаний про місце їх перебування із матеріалів кримінального провадження;

- вчиняти інші кримінальні правопорушення або продовжити вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень (п.5 ч.1 ст.177 КПК України), так як ОСОБА_3 є військовослужбовцем, та в разі його переховування від суду та, відповідно, від військової служби такі дії можуть набути ознак військового злочину, передбаченого ст. ст. 407-408 КК України.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 08.05.2025 року у справі №487/6432/24 (провадження №1-кс/487/5979/24) постановлено застосувати до підозрюваного ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 01.07.2025 року включно.

В подальшому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжувався ухвалами Березанського районного суду Миколаївської області, зокрема 21.08.2025 року до 19.10.2025 року включно.

Обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів

На думку прокурора, підстав для зміни чи скасування встановленого обвинуваченому запобіжного заходу не встановлено.

Крім того, ОСОБА_3 , в разі обрання будь-якого іншого більш м`якого запобіжного заходу, зобов`язаний повернутися до військової частини, яка тимчасово перебуває на території Харківської області та буде мати доступ до зброї.

Отже, враховуючи схильність ОСОБА_3 до вчинення злочинів, існує ризик повторення протиправної поведінки, та ризик летальності, що його створює обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Позиція сторін кримінального провадження.

Обвинувачений та захисник, клопотання обвинуваченого підтримали, просили його задовольнити. Проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою заперечили.

Прокурор проти задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 заперечував, посилаючись на те, що обвинувачений, на момент підписання контракту про проходження військової служби відбував призначене судом покарання за вчинення іншого злочину та вчинив нове кримінальне правопорушення у період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, порушивши обов`язки, покладені на нього ухвалою суду про умовно-дострокове звільнення та встановлення адміністративного нагляду, а тому не може бути повторно звільнений від кримінальної відповідальності.

Клопотання про продовження ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини та ризики.

Встановлені судом обставини

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше судимий:

- 14 квітня 2022 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі ,на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

- 30 серпня 2022 року Комінтернівським районним судом Одеської області за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.2 ст.15,ч.2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

- вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15.03.2023 року за ч.4 ст.185, ст.1 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 2 (два) місяці.

28.05.2024 року Ухвалою Малиновського районного суд м.Одеси, на підставі ст.81-1 КК України ОСОБА_3 був звільнений умовно-достроково від відбування основного покарання у виді позбавлення волі за вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15.03.2023 року за ч.4 ст.185, ст.71 КК України, на невідбутий строк 3 (три) роки 7 (сім) місяців 3 (три) дні, для проходження ним військової служби за контрактом. Цією ж ухвалою до ОСОБА_3 встановлений адміністративний нагляд строком на 12 місяців з встановленням обмежень, а саме: заборони перебування поза межами місця дислокації військової частини, з якою укладений контракт та місця перебування, визначеного безпосереднім командиром; заборони виїзду чи обмеження часу виїзду в особистих справах за межі дислокації військової частини та місця перебування, визначного безпосереднім командиром, без дозволу командира військової частини, з яким укладено контракт.

06.06.2024 року громадянин ОСОБА_3 був прийнятий на військову службу за контрактом, укладеним з Міністерством оборони України в особі командира військової частини НОМЕР_2 . Наказом командира НОМЕР_1 окремої механізованої бригади (військової частини НОМЕР_2 ) від 06.06.2024 № 49-РС (по особовому складу) ОСОБА_3 призначено на посаду стрільця другого стрілецького спеціалізованого відділення третього стрілецького спеціалізованого взводу першої стрілецької спеціалізованої роти стрілецького спеціалізованого батальйону НОМЕР_1 окремої механізованої бригади присвоєно військове звання «солдат» та відповідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 06.06.2024 №158 (по стройовій частині) зараховано до списків особового складу частини, поставлено на всі види забезпечення та визначено таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

14.06.2024 року солдата ОСОБА_3 на підставі наказу командира НОМЕР_1 окремої механізованої бригади (військової частини НОМЕР_2 ) від 06.06.2024 № 55-РС (по особовому складу) призначено на посаду стрільця другого стрілецького спеціалізованого відділення третього стрілецького спеціалізованого взводу першої стрілецької спеціалізованої роти стрілецького спеціалізованого батальйону (ШКВАЛ) НОМЕР_1 окремої механізованої бригади (військова частина НОМЕР_2 ).

За даними обвинувального акта солдат ОСОБА_3 , проходячи військову службу у вказаній посаді, перебуваючи у тимчасовому місці дислокації військової частини НОМЕР_2 в АДРЕСА_2 , близько 18 год. 00 хв. 20.07.2024, діючи умисно, в порушення вимог вищевказаного законодавства, а також обмежень, покладених на нього Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 28.05.2024 року, без дозволу командування військової частини, самовільно залишив військову частину НОМЕР_2 та незаконно перебував поза її межами понад три доби, проводячи час на власний розсуд, переховуючись від служби, приховуючи свою належність до Збройних Сил України, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам як про військовослужбовця, який самовільно залишив військову частину, до 07.05.2025.

07.05.2025 року солдата ОСОБА_3 було виявлено працівниками Військової служби правопорядку та доставлено до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, де 07.05.2025 о 17 год. 25 хв. затримано в порядку ст.191 КПК України, на підставі ухвали Заводського районного суду міста Миколаєва від 30.10.2024 (справа №487/6432/24 провадження №1-кс/487/5983/24).

До клопотання обвинуваченим додано копію письмової згоди командира військової частини НОМЕР_3 про призначення обвинуваченого на посаду до штурмового спеціалізованого батальйону військової частини після прийняття рішення щодо умовно-дострокового звільнення засудженого (а.п.95).

У червні 2025 року командиром військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_6 надано письмову згоду на продовження проходження військової служби у Збройних Силах України ОСОБА_3 за контрактом.

Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався

При прийнятті рішення по суті заявленого клопотання обвинуваченим ОСОБА_3 щодо звільнення його від кримінальної відповідальності та зміну йому запобіжного заходу суд виходить з наступного.

Як вбачається з обвинувального акта ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, тобто у самовільному залишенні військової частини військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану.

Відповідно до ч.5 ст.401 КК України, особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Так, 28.05.2024 Ухвалою Малиновського районного суд м.Одеси, на підставі ст.81-1 КК України ОСОБА_3 був звільнений умовно-достроково від відбування основного покарання у виді позбавлення волі за вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15.03.2023 року за ч.4 ст.185, ст.71 КК України, на невідбутий строк 3 (три) роки 7 (сім) місяців 3 (три) дні, для проходження ним військової служби за контрактом. Цією ж ухвалою до ОСОБА_3 встановлений адміністративний нагляд строком на 12 місяців зі встановленням обмежень, а саме: заборони перебування поза межами місця дислокації військової частини, з якою укладений контракт та місця перебування, визначеного безпосереднім командиром; заборони виїзду чи обмеження часу виїзду в особистих справах за межі дислокації військової частини та місця перебування, визначного безпосереднім командиром, без дозволу командира військової частини, з яким укладено контракт.

06.06.2024 року ОСОБА_3 був прийнятий на військову службу за контрактом, укладеним з Міністерством оборони України в особі командира військової частини НОМЕР_2 . Наказом командира НОМЕР_1 окремої механізованої бригади (військової частини НОМЕР_2 ) від 06.06.2024 № 49-РС (по особовому складу) ОСОБА_3 призначено на посаду стрільця другого стрілецького спеціалізованого відділення третього стрілецького спеціалізованого взводу першої стрілецької спеціалізованої роти стрілецького спеціалізованого батальйону НОМЕР_1 окремої механізованої бригади присвоєно військове звання «солдат» та відповідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 06.06.2024 №158 (по стройовій частині) зараховано до списків особового складу частини, поставлено на всі види забезпечення та визначено таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

14.06.2024 року солдата ОСОБА_3 на підставі наказу командира НОМЕР_1 окремої механізованої бригади (військової частини НОМЕР_2 ) від 06.06.2024 № 55-РС (по особовому складу) призначено на посаду стрільця другого стрілецького спеціалізованого відділення третього стрілецького спеціалізованого взводу першої стрілецької спеціалізованої роти стрілецького спеціалізованого батальйону (ШКВАЛ) НОМЕР_1 окремої механізованої бригади (військова частина НОМЕР_2 ).

Проте, ОСОБА_3 , на порушення вимог законодавства та обов`язків, покладених на останнього Ухвалою Малиновського районного суд м.Одеси від 28.05.2024 року, зокрема щодо заборони перебування поза межами місця дислокації військової частини, з якою укладений контракт та місця перебування, визначеного безпосереднім командиром; заборони виїзду чи обмеження часу виїзду в особистих справах за межі дислокації військової частини та місця перебування, визначного безпосереднім командиром, без дозволу командира військової частини, з яким укладено контракт, самовільно залишив військову частину НОМЕР_2 та незаконно перебував поза її межами понад три доби, проводячи час на власний розсуд, переховуючись від служби.

07.05.2025 року солдата ОСОБА_3 було виявлено працівниками Військової служби правопорядку та доставлено до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, де 07.05.2025 о 17 год. 25 хв. затримано в порядку ст.191 КПК України.

Згідно чинного законодавства, звільнення від кримінальної відповідальності є дискреційним повноваженням суду. При звільненні від кримінальної відповідальності на підставі ч.5 ст.401 КК України слід враховувати особу обвинуваченого, враховувати, чи дійсно особа добровільно бажає повернутись на військову службу, чи такий намір є формальним, з метою уникнення кримінальної відповідальності та покарання.

Як вбачається з вищенаведеного, обвинуваченому ОСОБА_3 держава вже надавала можливість захищати державу від повномасштабної агресії рф, звільнивши його 28.05.2024 року Ухвалою Малиновського районного суд м.Одеси від відбування покарання, проте обвинувачений такою можливістю не скористався, самовільно, всупереч чинного законодавства та обов`язків, покладених на нього ухвалою суду, залишивши місце служби.

В умовах введеного в державі воєнного стану, наявності прямої загрози національній безпеці держави, коли від військовослужбовців особливо вимагається бути високодисциплінованими та мати високу моральну та патріотичну свідомість, вказана поведінка обвинуваченого ОСОБА_3 свідчить про його небажання стати на шлях виправлення та прямо впливає на боєздатність військових підрозділів та спроможність підрозділу виконувати бойові завдання.

Відповідно до встановлених обставин, суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ч.5 ст.401 КК України та зміни йому запобіжного заходу, слід відмовити.

При прийнятті рішення щодо заявленого клопотання прокурором про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, суд керується наступним.

Наявність обгрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення.

Наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_3 інкримінованого кримінального правопорушення встановлювалась слідчим суддею Заводського районного суду міста Миколаєва під час досудового розслідування під час постановлення Ухвали слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 08.05.2024 року у справі №487/6432/24 (провадження №1-кс/487/362/254), якою обвинуваченому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, однак на даній стадії судового провадження не може бути перевірена відповідно до вимог кримінального процесуального закону.

Вказаною ухвалою слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 08.05.2024 року у справі №487/6432/24 (провадження №1-кс/487/362/254) постановлено застосувати до підозрюваного ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком до 01.07.2025 року включно.

Ухвалами Березанського районного суду Миколаївської області від 27.06.2025 року, від 21.08.2025 року справі №469/727/25 (провадження №1-кп/469/266/25) запобіжний захід обраний стосовно ОСОБА_3 . Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 08.05.2024 року у справі №487/6432/24 (провадження №1-кс/487/362/254) продовжений по 19 жовтня 2025 року, включно.

Щодо існування ризиків, на які вказує слідчий, прокурор

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких, і санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років позбавлення волі.

28.05.2024 року ухвалою Малиновського районного суд м.Одеси, на підставі ст. 81-1 КК України ОСОБА_3 був звільнений умовно-достроково від відбування основного покарання у виді позбавлення волі за вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15.03.2023 року за ч.4 ст.185, ст.71 КК України, на невідбутий строк 3 (три) роки 7 (сім) місяців 3 (три) дні, для проходження ним військової служби за контрактом. Однак, в порушення обмежень, покладених на нього ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси 28.05.2024 року, самовільно залишив військову частину.

Враховуючи характер кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому, приймаючи до уваги, що Ухвалою Малиновського районного суд м.Одеси від 28.05.2024 року, ОСОБА_3 був звільнений умовно-достроково від відбування основного покарання у виді позбавлення волі за вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15.03.2023 року за ч.4 ст.185, ст.71 КК України (невідбутий строк 3 (три) роки 7 (сім) місяців 3 (три) дні), для проходження ним військової служби за контрактом, однак, в порушення обмежень, покладених на нього зазначеною ухвалою суду, самовільно залишив військову частину, суд вважає, що на даний час існує ризик переховування обвинуваченого від суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України).

Разом з тим, враховуючи стадію кримінального провадження та приймаючи до уваги те, що свідки у даному кримінальному провадженні перебувають у військовій частині НОМЕР_2 , виходячи зі змісту обвинувального акта і обставин справи, суд вважає маловірогідною можливість спілкування ОСОБА_3 з зазначеним свідками, а відтак недоведеним ризик незаконного впливу обвинуваченим на свідків у кримінальному провадженні (п.3 ч.1 ст.177 КПК України).

За висновками ЄСПЛ, викладеними у Рішення Європейського суду з прав людини «Клоот проти Бельгії» ризик вчинення нових правопорушень має місце, коли попередня поведінка особи дає підстави для очікувань, що він не має наміру зупинятись у своїх злочинних діях; коли небезпека має бути явною, а запобіжний захід - необхідним в світлі обставин справи.

Враховуючи вказаний висновок ЄСПЛ та приймаючи до уваги особу обвинуваченого, а саме, що він у минулому неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, що вбачається з даних Вимоги про притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності, а також ті обставини, що за даними обвинувального акта інкриміноване ОСОБА_3 кримінальне правопорушення припинено співробітниками правоохоронних органів, а не з його власної волі, приймаючи до уваги, що у минулому обвинувачений неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, суд вважає, що існує ризик вчиняти інші кримінальні правопорушення або продовжити вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень (п.5 ч.1 ст.177 КПК України).

При цьому суд звертає увагу на те, що вказані ризики були встановлені слідчим суддею Заводського районного суду міста Миколаєва при постановлені Ухвали від 08.05.2024 року у справі №487/6432/24 (провадження №1-кс/487/362/254), були враховані при постановленні Ухвал Березанського районного суду Миколаївської області від 27.06.2025 року та від 21.08.2025 року у справі №469/727/25 (провадження №1-кп/469/266/25), і продовжують існувати на час розгляду клопотання прокурора.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст.3 Загальної декларації прав людини, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п.3 постанови Пленуму ВСУ від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строку тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Виходячи з п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод позбавлення свободи захід настільки суровий, що виправдати його можна лише у разі, коли інші, менш суворі заходи були розглянуті й визнані недостатніми для того, щоб забезпечити особисті або державні інтереси, які вимагають такого тримання під вартою.

Виходячи з наявності встановлених судом ризиків та враховуючи особу обвинуваченого, який у минулому був неодноразово судимим та не має сталих соціальних зв`язків, які б утримували його за останнім місцем проживання, також приймаючи до уваги обставини кримінального провадження, характер кримінального правопорушення, вчинення якого інкримінується обвинуваченому та його ступінь тяжкості, враховуючи положення ч.8 ст.176 КПК України згідно якої під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Підстав для скасування вказаного запобіжного заходу суд не вбачає.

На підставі викладеного, суд вважає необхідним продовжити ОСОБА_3 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.288, 369, 372 КПК України, суд

постановив:

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні №0000099 від 21.07.2024 року на підставі ч.5 ст.401 КК України, зміну запобіжного заходу для проходження ВЛК комісії для продовження проходження військової служби, відмовити.

Клопотання Прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000099 від 21.07.2024 року задовольнити.

Продовжити стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у кримінальному провадженні №0000099 від 21.07.2024 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор», обраний Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 08.05.2024 у справі №487/6432/24 (провадження № 1-кс/487/362/25), продовжений Ухвалами Березанського районного суду Миколаївської області від 27.06.2025 року, від 21.08.2025 року у справі №469/727/25 (провадження №1-кп/469/266/25) строком на шістдесят діб по 13 грудня 2025 року включно.

Строк дії ухвали по 13 грудня 2025 року включно.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала суду в частині продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Березанський районний суд Миколаївської протягом семи днів з дня її оголошення, в частині відмови у задоволенні клопотання обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ч.5 ст.401 КК України, ухвала суду оскарженню не підлягає.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику та надіслати начальнику ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор».

Повний текст ухвали складено 16 жовтня 2025 року.

Суддя: