Номер провадження 1-кс/754/3128/25
У Х В А Л А

Іменем України

23 вересня 2025 року слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , в присутності підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУНП в місті Києві ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Деснянської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою по матеріалах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001143 від 14.05.2024 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч.3 ст. 307 КК України відносно підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, Черкаської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

В С Т А Н О В И В:

22 вересня 2025 року до Деснянського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУНП в місті Києві ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Деснянської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , підозрюваного у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч.3 ст. 307 КК України.

Клопотання слідчим подане в рамках кримінального провадження №0001143 від 14.05.2024 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч.3 ст. 307 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий посилається на те, що строк запобіжного заходу, застосованого до ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, закінчується 25.09.2025 року, однак завершити досудове розслідування до вказаного строку неможливо, тому ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 19.09.2025 року строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до шести місяців, а саме до 01.11.2025. Одночасно існують обґрунтовані ризики того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, - тобто існують реальні ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ст. 177 КПК України.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи на меті вчинення ряду тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин, особливо небезпечних психотропних речовин, у тому числі - у великих та особливо великих розмірах, не пізніше 14 травня 2024 року, заручившись підтримкою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , діючи за попередньою змовою групою осіб, за невстановлених обставин, створили групу та спільно з членами якої вчинили ряд кримінальних правопорушень на території міста Києва, Київської та інших областей України, за наступних обставин: так, не пізніше 14 травня 2024 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, знаходячись у невстановленому місці, з корисливих спонукань, у порушення вимог Законів України від 15 лютого 1995 року «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою групою осіб, маючи на меті незаконне отримання доходів на постійній основі від незаконних операцій із наркотичними засобами та психотропними речовинами, розробили план скоєння злочинів, пов`язаних з незаконним придбанням, перевезенням, пересиланням з метою збуту, а також незаконним збутом на території міста Києва, Київської та інших областей України наркотичних засобів та психотропних речовин.

В подальшому, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний намір, розробили єдиний план злочинний дій та заручившись підтримкою своїх родичів та знайомих: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залучили останніх до групи, як співучасників незаконного розповсюдження вищевказаних наркотичних засобів та психотропних речовин на території міста Києва, Київської та інших областей України.

Після цього, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , довели розроблений злочинний план скоєння злочинів, пов`язаних із незаконним придбанням, перевезенням, пересиланням з метою збуту, а також незаконним збутом на території міста Києва, Київської та інших областей України наркотичних засобів та психотропних речовин ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_5 , розподіливши функції та ролі кожного з учасників групи.

Так, ОСОБА_7 , діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_5 маючи умисел спрямований на вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, маючи єдиний план злочинних дій, визначив місця незаконного зберігання наркотичних засобів та психотропних речовин, у тому числі приміщення в яких здійснювалось незаконне зберігання вищезазначених наркотичних засобів та психотропних речовин, а також їх готування до незаконного збуту шляхом фасування у гаражному боксі № НОМЕР_1 , в АГК «Супутник-1», що знаходиться за адресою: місто Київ, вулиця Крайня, 17 та квартирах розташованих на території м. Києва та Київської області, а саме за наступними адресами: місто Київ, вулиця Анни Ахматової будинок 39-А, квартира 14, місто Київ, вулиця Будищанська, будинок 9/40, квартира 136; місто Київ, вулиця Лісківська, будинок 5, квартира 13; місто Київ, вулиця Вікентія Беретті, будинок 14-А, квартира 103; місто Київ, вулиця Ялтинська, будинок 24/23, квартира 22; місто Київ, вулиця Радунська, будинок 38, квартира 51; місто Київ, вулиця Милославська, будинок 8, квартира 359; АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_2 , та транспорт для незаконного перевезення наркотичних засобів та психотропних речовин з метою подальшого збуту зазначеною групою осіб, а саме: автомобіль марки «Toyota», модель «Camry», 2021 року випуску, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , vin: НОМЕР_3 ; автомобіль марки «Nissan», модель «Leaf», 2016 року випуску, синього кольору, д.н.з. НОМЕР_4 , vin: НОМЕР_5 ; автомобіль марки «Dodge», модель «Journey», 2016 року випуску, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_6 , vin: НОМЕР_7 ; автомобіль марки «Toyota», 2004 року випуску, чорного кольору, д.н.з НОМЕР_8 , vin: НОМЕР_9 .

При цьому безпосередній незаконний збут наркотичних засобів психотропних речовин ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_5 , здійснювали, як шляхом здійснення поштових відправлень через недержавного оператора поштового зв`язку ТОВ «НОВА ПОШТА», так і шляхом продажу «із рук у руки» на території міста Києва та Київської області із різним фасуванням та розміром наркотичних засобів психотропних речовин, у залежності від кількості та обсягу замовлення, способу оплати, місця передачі вищевказаних наркотичних засобів та психотропних речовин від одного учасника групи іншому; місця незаконного зберігання.

Розроблений ОСОБА_7 та ОСОБА_8 план злочинних дій був відомий всім її учасникам, які діяли відповідно до розподілених ними злочинних ролей, під час здійснення ними злочинної діяльності виконували накази ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які виразились у свідомому, беззаперечному виконанні усіх вказівок останніх.

Протягом періоду часу - не пізніше 14 травня 2024 року до 30 квітня 2025 року, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 здійснювали керування створеної ними групи при вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, направлених на незаконне придбання, перевезення, пересилання з метою збуту, а також незаконний збут на території міста Києва, Київської та інших областей України наркотичних засобів та психотропних речовин.

Так, для забезпечення постійної діяльності групи, відповідно до визначеного злочинного плану, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , відвели собі функції керівництва створеної ними групи, відповідали за координацію дій учасників групи за допомогою телефонного зв`язку та мессенджерів, здійснювали фінансування злочинної діяльності, розподіл витрат, контроль за дисципліною, постачання та розподіл наркотичних засобів та психотропних речовин між учасниками утвореної ними групи, в належному обсязі, незаконне придбання наркотичних засобів та психотропних речовин, з метою їх подальшого незаконного збуту учасниками групи наркозалежним особам на території міста Києва, Київської та інших областей України, контроль за надходженням коштів від незаконного збуту, тим самим створюючи всі умови для безперебійного функціонування створеної ними групи.

Для отримання систематичного прибутку від незаконної діяльності створеної групи, спрямованої на незаконний збут речовин, обіг яких заборонений або обмежений, чинним законодавством, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 забезпечили в належному обсязі безперебійне незаконне придбання з метою збуту наркотичних засобів та психотропних речовин.

Після чого, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 зберігаючи при собі незаконно придбані наркотичні засоби та психотропні речовини, особисто або за вказівкою іншим учасникам групи, використовуючи транспортні засоби, а саме: автомобіль марки «Toyota», модель «Camry», 2021 року випуску, синього кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , vin: НОМЕР_3 , автомобіль марки «Nissan», модель «Leaf», 2016 року випуску, синього кольору, д.н.з. НОМЕР_4 , vin: НОМЕР_5 , автомобіль марки «Dodge», модель «Journey», 2016 року випуску, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_6 , vin: НОМЕР_7 , автомобіль марки «Toyota», 2004 року випуску, чорного кольору, д.н.з НОМЕР_8 , vin: НОМЕР_9 , перевозили вказані наркотичні засоби та психотропні речовини в місця їх готування до незаконного збуту шляхом фасування, а саме у гаражний бокс № НОМЕР_1 , в АГК «Супутник-1», що знаходиться за адресою: місто Київ, вулиця Крайня, 17 та квартири розташовані на території міста Києва та Київської області за вищенаведеними в ухвалі адресами.

Так, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 здійснювали постійний контроль за процесом незаконного збуту наркотичних засобів та психотропних речовин, забезпечували їх безперешкодну поставку учасникам групи для безпосереднього їх незаконного збуту, контроль за діяльністю кожного із учасників групи, а також процеси надходження роздрібних замовлень на незаконне придбання наркотичних засобів та психотропних речовин. Крім того, ОСОБА_13 , відповідно до відведеної йому ролі у створеній групі, відповідав за прийом оптових замовлень на незаконне придбання вищевказаних наркотичних засобів та психотропних речовин.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , являючись активними учасниками групи та згідно відведених їм ролям, у відповідності до розробленого ОСОБА_7 та ОСОБА_8 плану злочинної діяльності створеної ними групи, будучи достовірно обізнаними у кримінально-протиправній діяльності останніх, отримуючи від ОСОБА_7 та ОСОБА_8 наркотичні засоби та психотропні речовини, у необхідній кількості незаконно зберігаючи їх при собі, незаконно перевозили їх по території міста Києва та Київської області до місця свого проживання, де продовжували їх незаконно зберігати з метою подальшого незаконного збуту наркозалежним особам попередньо підготувавши їх до незаконного збуту шляхом зважування та фасування.

Так, ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , відповідно до розподіленої ролі, переслідуючи корисливий мотив та маючи спільний намір збагатитися за рахунок вчинення злочинів у сфері незаконного обігу психотропних речовин у невстановлений досудовим розслідуванням час, місці та спосіб, незаконно придбав у невстановленої досудовим розслідуванням особи - особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - 4-ММС (4-метилметкатинон) масою не менше 21,876 г, що є особливо великим розміром, після чого у невстановлений досудовим розслідуванням дату, час та спосіб перемістив до салону транспортного засобу автомобіль марки «Nissan», модель «Leaf», 2016 року випуску, синього кольору, д.н.з. НОМЕР_4 , vin: НОМЕР_5 ., де тим самим, за попередньою змовою групою осіб, почали незаконно зберігати вказану психотропну речовину з метою збуту.

Так, 29.01.2025 в ході проведення негласної слідчої (розшукової) дії, а саме огляду і виїмки кореспонденції, працівниками поліції виявлено та вилучено за адресою: м. Київ, вулиця Будищанська, 9/40, в салоні транспортного засобу автомобіля марки «Nissan», модель «Leaf», 2016 року випуску, синього кольору, д.н.з. НОМЕР_4 , vin: НОМЕР_5 , у відділі між водійським та пасажирським місцем виявлено - 1 (один) поліетиленовий пакет з пазовим замком в середині, якого знаходилася особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено - 4-ММС (4-метилметкатинон) масою не менше 21,876 г, що є особливо великим розміром, яку за попередньою змовою групою осіб ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , ОСОБА_11 незаконно придбали та зберігали з метою збуту.

Крім того, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , переслідуючи корисливий мотив та маючи спільний намір збагатитися за рахунок вчинення злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, в невстановлений час та дату, перебуваючи в невстановленому місці, отримали від невстановленої досудовим розслідуванням особи - наркотичний засіб, обіг якого обмежено - канабіс, загальною масою 964,21 г., що є великим розміром та порошкоподібну речовину, що містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, загальною масою 2,476 г., що є великим розміром, а тим саме незаконно придбали наркотичні засоби та психотропні речовини з метою збуту.

Продовжуючи реалізацію свого спільного єдиного злочинного умислу, направленого на незаконний збут наркотичних засобів та психотропних речовин ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , діючи узгоджено, за попередньою змовою групою осіб, відповідно до розподілених ними ролей, перенесли вищевказані наркотичні засоби та психотропні речовини в місця їх готування до незаконного збуту шляхом фасування, а саме у автомобіль марки «Toyota», модель «Camry», 2021 року випуску, синього кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , до гаражного боксу № НОМЕР_1 , в АГК «Супутник-1», що за адресою: місто Київ, вулиця Крайня, 17 та квартир, що розташовані на території міста Києва та Київської області за адресами: місто Київ, вулиця Будищанська, будинок 9/40, квартира 136; АДРЕСА_4 ; АДРЕСА_5 ; АДРЕСА_2 .

В подальшому, 30.04.2025 року під час проведення працівниками поліції обшуку квартир за адресою: АДРЕСА_6 де фактично спільно проживають ОСОБА_8 та ОСОБА_12 ; АДРЕСА_4 де фактично проживає ОСОБА_11 ; АДРЕСА_5 де фактично проживає ОСОБА_10 ; АДРЕСА_2 де фактично проживає ОСОБА_5 , гаражного боксу № НОМЕР_1 , в АГК «Супутник-1», що знаходиться за адресою: місто Київ, вулиця Крайня, 17 та автомобіля марки «Toyota», модель «Camry», 2021 року випуску, синього кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , які знаходяться у фактичному користуванні ОСОБА_7 виявлено та вилучено - поліетиленові зіп-пакети із наркотичним засобом, обіг якого обмежено - канабіс, загальною масою 964,21 г., що є великим розміром та порошкоподібною речовиною, що містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, загальною масою 2,476 г., що є великим розміром, які ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , за попередньою змовою групою осіб, незаконно придбали та зберігали з метою збуту.

Слідчий зазначає, що у кримінальному провадженні №0001143 від 14.05.2024 наявна обґрунтована підозра щодо вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч.3 ст. 307 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

30.04.2025 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

01.05.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

01.05.2025 ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України.

02.05.2025 слідчим суддею Деснянського районного суду міста Києва підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 28.06.2025.

Постановою керівника Деснянської окружної прокуратури м. Києва від 24.06.2025, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 01.08.2025.

24.06.2025 слідчим суддею Деснянського районного суду міста Києва підозрюваному ОСОБА_5 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 01.08.2025.

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до п`яти місяців, а саме до 01.10.2025.

28.07.2025 слідчим суддею Деснянського районного суду міста Києва підозрюваному ОСОБА_5 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 25.09.2025.

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 19.09.2025 року строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до шести місяців, а саме до 01.11.2025.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, просив його задовольнити та продовжити ОСОБА_5 строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, посилаючись на те, що завершити досудове розслідування до закінчення строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою не є можливим у зв`язку зі складністю кримінального провадження, пов`язаною з необхідністю проведення ряду слідчих дій, направлених на повне, об`єктивне, всебічне та неупереджене розслідування зазначеного кримінального провадження.

Захисник ОСОБА_4 заперечував щодо задоволення клопотання слідчого та продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Просив застосувати підозрюваному більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою. Вказував, що заявлені слідчим ризики неналежної поведінки підозрюваного у даному кримінальному провадженні нічим не підтверджені. Просив врахувати дані про особу підозрюваного, зокрема те, що ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має зареєстроване місце проживання, сім`ю, неповнолітню дитину, міцні соціальні зв`язки. Наголошував на тому, що ОСОБА_5 бере активну участь у допомозі українським військовим на фронті, про що свідчать численні подяки від командирів військових частин.

Особливу увагу захисник звертав на незадовільний стан здоров`я підозрюваного (коксартроз обох кульшових суглобів), на підтвердження чого надав відповідні медичні висновки та виписки. Вказував, що 07.04.2025 ОСОБА_5 було проведено хірургічне втручання по заміні правого кульшового суглоба, у зв`язку із чим рекомендовано нагляд лікаря ортопеда-травматолога за місцем проживання, а також проходження реабілітації за індивідуальною програмою. Після затримання підозрюваного і поміщення його до слідчого ізолятора зазначені рекомендації лікаря не виконуються. Крім того, за час перебування ОСОБА_5 у слідчому ізоляторі його стан значно погіршився і тепер є необхідність у проведенні оперативного втручання вже на лівому кульшовому суглобі. Однак, провести ендопротезування кульшового суглобу в умовах утримання під вартою немає можливості, про що свідчить лист завідувача Київської міської медичної частини філії ДУ «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України» в м. Києві та Київській області від 01.09.2025 № 921 КММЧ/КИ-25. Отже, резюмує захисник, підозрюваний не отримує належної медичної допомоги в Київському слідчому ізоляторі.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав позицію свого захисника.

Вислухавши думку прокурора, підозрюваного та захисника, слідчий суддя доходить до такого висновку.

При вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд повинен врахувати обставини, передбачені ст. 178 КПК, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовженим слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України. Строк дії ухвали слідчого судді про продовження строку тримання під вартою не може перевищувати 60 днів.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на свідків, потерпілого; перешкоджання кримінальному провадженню іншим способом; вчинити інше правопорушення.

Відповідно до ч.1 статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, дослідженими слідчим суддею та наявними в матеріалах доданих до клопотання, зокрема: протоколами від 22.05.2024 допиту свідків: ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ; протоколами про результати зняття інформації з електронних комунікаційних мереж відносно ОСОБА_7 ; протоколом про результати спостереження за особою від 27.12.2024 №3765/125/63/2024 відносно ОСОБА_7 ; протоколом про результати проведення аудіо, відео контролю особи від 15.01.2025 №182/125/63/2025 відносно ОСОБА_7 ; протоколом про результати проведення аудіо, відео контролю особи від 06.02.2025 №406/125/63/2025 відносно ОСОБА_5 ; протоколом про результати зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 06.03.2025 №837/125/63/2025 відносно ОСОБА_5 ; висновками експертів; протоколами обшуку квартир фігурантів провадження; протоколом обшуку транспортного засобу - автомобіля марки «Toyota», модель «Camry», 2021 року випуску, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , vin: НОМЕР_3 від 30.04.2025; протоколом обшуку гаражного боксу № НОМЕР_1 , в АГК «Супутник-1», що за адресою: місто Київ, вулиця Крайня, 17 від 30.04.2025; іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Таким чином, зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах.

Разом з тим, на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочинів, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального провадження є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, тому, не вирішуючи наперед питання про доведеність вини, слідчий суддя приходить до висновку, що причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень достатньою мірою для даної стадії кримінального провадження доводиться доказами, що долучені прокурором в судовому засіданні.

Відповідно до ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу, окрім обґрунтованої підозри, є також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. КПК України покладає на слідчого, прокурора обов`язок обґрунтувати ризики кримінального провадження.

На переконання сторони обвинувачення, в цьому провадженні існують ризики, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя враховує вимоги ст. 5 Конвенції, правову позицію ЄСПЛ у рішенні від 12.01.2012 у справі «Тодоров проти України», відповідно до якої «для продовження тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом досить тривалого строку». У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_5 , який раніше не судимий, підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, санкція яких передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна, - існує цілком реальний ризик переховування від органів досудового розслідування та суду і на даний час цей ризик не зменшився.

Слідчий суддя також враховує правову позицію ЄСПЛ у рішенні у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року, згідно з якою продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, що на переконання слідчого судді, свідчить про високий ступінь суспільної небезпечності підозрюваного.

При цьому, тяжкість кримінального правопорушення, що інкримінується ОСОБА_5 у даному випадку, пов`язана з очікуванням можливого суворого покарання.

Слідчий суддя враховує практику Європейського Суду, згідно з якою врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за особливо тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства (рішення ЄСПЛ у справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993).

Щодо ризику впливати на свідків, то КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому. Так, підозрюваному відомі персональні дані свідків у даному кримінальному провадженні і місце їх проживання, що свідчить про високу ймовірність ризику незаконного впливу на свідків з метою схиляння їх до зміни своїх показань або відмови від свідчень.

Слідчий суддя відкидає доводи захисника, які полягають у тому, що матеріали кримінального провадження не містять даних, що свідки під час допитів підтверджували причетність ОСОБА_5 до інкримінованого правопорушення, а тому у нього немає мотиву впливати на свідків. Так, досудове розслідування ще триває, і вплив на свідків може чинитися, у тому числі, з метою зміни їх свідчень щодо інших фігурантів провадження, що матиме наслідки для кримінального провадження в цілому, у тому числі й стосовно ОСОБА_5 .

Також слідчий суддя зауважує, що ризик незаконного впливу на свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання судом показань. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України. Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Щодо ризику вчинення інших кримінальних правопорушень, то слідчий суддя враховує, що підозрюваний є раніше не судимою особою, перебуває у цивільному шлюбі, має неповнолітню дитину, тому, на переконання слідчого судді, даний ризик прокурором не доведений.З огляду на презумпцію невинуватості, слідчий суддя відкидає доводи прокурора щодо схильності підозрюваного до вчинення кримінальних правопорушень.

Стосовно ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає цей ризик малоймовірним та недоведеним прокурором, оскільки у даному кримінальному провадженні вже проведені обшуки та вилучені предмети, які мають значення для справи. Крім того, клопотання не містить інформації про речі і документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та, які, на думку органу досудового розслідування, підозрюваний може знищити або спотворити.

Слідчий суддя також враховує практику ЄСПЛ, згідно з якою наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер і доводитися відповідними доказами (рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України»).

Щодо інших запобіжних заходів, то на думку слідчого судді, лише запобіжний захід у виді тримання під вартою зможе запобігти вищевказаним встановленим ризикам, оскільки застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, таких як особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, будуть недостатніми для запобігання зазначеним ризикам, так як, виходячи зі змісту ст. ст. 179, 180, 181, 182 КПК України, вони не позбавляють у повній мірі обвинуваченого можливості вільно пересуватися, вчиняти протиправні дії.

Так, особиста порука не може бути застосована до ОСОБА_5 у зв`язку із відсутністю письмових зобов`язань осіб, які заслуговують на довіру суду.

Особисте зобов`язання не може бути достатнім та дієвим, не сприятиме виконанню покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків та обмежень.

Домашній арешт не може бути застосований, оскільки характер пред`явленої ОСОБА_5 підозри та стадія, на якій перебуває кримінальне провадження, вимагають перебування підозрюваного під постійним візуальним контролем.

Отже, прокурором доведено те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам.

З огляду на викладене, вважаю за необхідне продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Обставини, які зазначені підозрюваним та захисником, не можуть бути підставою для відмови в продовження строку тримання під вартою, оскільки на даному етапі кримінального провадження вони не виключають наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Щодо посилання захисника на тривалість утримання підозрюваного під вартою, то суд зазначає, що підозрюваний перебуває під вартою з 30.04.2025, тобто на час розгляду клопотання - 5 місяців, що не може вважатися надмірною тривалістю, з огляду на тяжкість пред`явленої підозри, складність кримінального провадження та стадію досудового розслідування. При цьому, слідчий суддя враховує висновки Європейського суду з прав людини у справі "Летельє проти Франції" №12369/86 від 26.06.1991 року, в якому Суд вказав, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, що виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Щодо твердження захисника та підозрюваного про неотримання ним належної медичної допомоги у ДУ «Київський слідчий ізолятор, слідчий суддя зазначає таке.

Згідно зі ст. 49 Конституції України, кожен має право на охорону здоров`я та медичну допомогу.

Стаття 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, покладає на державу обов`язок захищати фізичне здоров`я осіб, позбавлених волі. Держава має забезпечити належний захист здоров`я ув`язнених, зокрема шляхом надання необхідної медичної допомоги.

ЄСПЛ у своїй практиці наголошував, що тримання особи під вартою повинно здійснюватися в умовах, які відповідають принципу поваги до людської гідності, а спосіб і метод виконання покарання не повинні завдавати особі душевних страждань.

Слідчим суддею досліджено відповідь філії ДУ «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України» в м. Києві та Київській області Київська міська медична частина від 01.09.2025 № 921КММЧ/КИ-25 на адвокатський запит захисника, відповідно до якої ОСОБА_5 06.05.2025 консультований лікарем-хірургом. Діагноз: коксартроз обох кульшових суглобів. Рекомендовано: хода за допомогою палиці з поступовим навантаженням на оперовану кінцівку; ЛФК; поступова реабілітація згідно виписки з Черкаськогї міської лікарні швидкої медичної допомоги.

09.06.2025 обстежений рентгенологічно та 11.06.2025 повторно консультований лікарем-хірургом. Рекомендовано: ЛФК (самостійно); знеболююче при потребі.

10.07.2025 повторно консультований лікарем-хірургом. Діагноз: стан після тотального ендопротезування правого кульшового суглобу. Коксартроз обох кульшових суглобів. Рекомендовано: зменшення навантаження на кінцівки; пересування з милицями; знеболення при потребі; планове оперативне лікування. Водночас зазначено, що в умовах Київської медичної частини ендопротезування кульшових суглобів та проведення спеціального курсу реабілітації неможливі, оскільки у Київській медичній частині надається виключно первинна медична допомога, а надання спеціалізованої та високоспеціалізованої медичної допомоги не передбачене.

У зв`язку із наведеним слідчий суддя звертає увагу, що положеннями статті 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення» та ст.ст. 6, 39, 72 Основ законодавства України про охорону здоров`я, передбачено, що особи, узяті під варту, мають право на надання їм медичної допомоги.

Судом враховується, що надання необхідної медичної допомоги особам у місцях тримання під вартою є обов`язком держави та саме держава має забезпечити належний захист здоров`я ув`язнених.

За ст. 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення», медичне обслуговування, а також лікувально-профілактична і протиепідемічна робота в місцях попереднього ув`язнення організовується і проводиться відповідно до законодавства про охорону здоров`я. Порядок надання ув`язненим медичної допомоги, використання з цією метою не підпорядкованих органам, що здійснюють попереднє ув`язнення, державних та комунальних закладів охорони здоров`я, залучення їх медичного персоналу та проведення медичних експертиз визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 2.5-2.8 Розділу ІІ Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту за № 212/20525, затвердженого Наказом МОЗ України № 239/5/104 від 10.02.2012, консультування, обстеження і лікування фахівцями закладів охорони здоров`я (якщо воно можливе в умовах медичної частини СІЗО) здійснюється в медичних частинах СІЗО в присутності персоналу медичної частини. Усі висновки медичних обстежень, консультацій та дані щодо проведеного лікування в обов`язковому порядку вносяться медичним персоналом СІЗО до відповідних форм первинної облікової документації. Особа, узята під варту, має право на вільний вибір лікаря. У разі звернення особи, узятої під варту, до лікаря медичної частини СІЗО з проханням про допуск обраного лікаря-фахівця лікар медичної частини СІЗО готує медичну довідку про стан її здоров`я та запит до керівництва СІЗО. Керівництво СІЗО забезпечує допуск обраного особою лікаря-фахівця. Усі висновки медичного обстеження, консультації та дані щодо проведеного лікування лікарем-фахівцем в обов`язковому порядку вносяться до відповідних форм первинної облікової документації. Відшкодування витрат, пов`язаних із залученням обраного лікаря-фахівця, здійснюється за рахунок особи, узятої під варту, якій надавалась медична допомога, або її родичів. У разі необхідності в додаткових лабораторних обстеженнях, які не можуть бути проведені в медичних частинах СІЗО (наявним обладнанням, лабораторіями та обсягом медико-санітарної допомоги не передбачено проведення цих обстежень), вони проводяться на базі закладів охорони здоров`я з орієнтовного переліку. Про необхідність проведення обстеження, яке потребує вивезення особи, узятої під варту, до закладу охорони здоров`я, лікар медичної частини СІЗО готує медичну довідку про стан її здоров`я та запит до керівництва СІЗО. Керівництво СІЗО забезпечує своєчасне направлення особи, узятої під варту, на обстеження до обраного лікарем медичної частини СІЗО закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку. Якщо за результатами огляду чи обстеження особи, узятої під варту, встановлено, що вона потребує надання медичної допомоги у закладі охорони здоров`я з орієнтовного переліку, лікар медичної частини СІЗО готує медичну довідку про стан здоров`я особи, узятої під варту, та звертається із запитом до керівництва СІЗО.

Таким чином, ОСОБА_5 , за наявності медичних показань, має право на проходження необхідного лікування у закладі охорони здоров`я з орієнтовного переліку, у тому числі й проведення оперативного втручання. Стороною захисту не надано доказів відмови ОСОБА_5 персоналом СІЗО в організації надання медичної допомоги у закладі охорони здоров`я з орієнтовного переліку.

Крім того, матеріали кримінального провадження не містять доказів (медичних висновків, висновків експертів тощо) неможливості утримання ОСОБА_5 в умовах слідчого ізолятора за станом здоров`я.

Наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

В наданих до суду матеріалах наявні вагомі докази про причетність підозрюваного ОСОБА_5 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч.3 ст. 307 КК України, які є тяжким та особливо тяжким злочинами, він обґрунтовано підозрюється у вчиненні вказаних злочинів, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Ураховуючи стадію досудового розслідування та інкриміновані підозрюваному правопорушення, а саме за ч.2 ст. 307, ч.3 ст. 307 КК України, що є злочинами, вчиненими у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, суд не вбачає підстав для визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Слідчий суддя переконався у судовому засіданні, що закінчити досудове розслідування неможливо у межах раніше обраного запобіжного заходу унаслідок виконання великого обсягу процесуальних та слідчих дій, а також особливої складності кримінального провадження.

З урахуванням викладеного, саме запобіжний захід у виді тримання під вартою забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, виконання ним процесуальних обов`язків, натомість, більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України та доведеним прокурором у судовому засіданні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.182, 183, 194, 199, 369, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУНП в місті Києві ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Деснянської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою по матеріалах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001143 від 14.05.2024 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч.3 ст. 307 КК України відносно підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити.

Продовжити обраний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 01 листопада 2025 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Повний текст ухвали оголошено 26 вересня 2025 року о 09 годині 45 хвилин.

Слідчий суддя: ОСОБА_1