Номер провадження:1-кс/521/3762/25
УХВАЛА

20 жовтня 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Хаджибейського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0001445 від 15.10.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання слідчого, що 15.10.2025 року до ЧЧ ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області надійшла заява від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який просить прийняти міри до невстановленої особи, яка 20.09.2025 у період часу з 22 години 00 хвилин по 23 годину 00 хвилин, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, перебуваючи біля МКЛ №10, за адресою: м. Одеса, вул. Олексія Вадатурського, 61, таємно викрав рюкзак, кольору хакі, ковдру помаранчевого кольору, мобільний телефон марки «Redmi Note 12 Ice Blue», 128 ГБ, з номером « НОМЕР_1 », ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , мобільний телефон марки «Redmi», з номером « НОМЕР_4 », ІМЕІ1: НОМЕР_5 , ІМЕІ2: НОМЕР_6 . Сума матеріального збитку становить 17 200 гривень.

У подальшому, 15.10.2025 року в період часу з 16 години 00 хвилини по 16 годину 15 хвилин від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було добровільно отримано рюкзак кольору хакі, без емблеми, який поміщено до сейф-пакету №NPU5598924, ковдру, помаранчевого кольору без емблеми, опечатану биркою НПУ з підписами учасників та понятих, мобільний телефон марки «Redmi Note 12 Ice Blue», 128 ГБ, ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , який упаковано до сейф-пакету №CRI1204196. Також, останній пояснив, що дане майно він викрав 20.09.2025 року у невідомої особи, перебуваючи біля МКЛ №10, що за адресою: м. Одеса, вул. Олексія Вадатурського, 61.

15.10.2025 постановою слідчого вказане майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Слідчий, будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду клопотання, до суду не з`явився. Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, неприбуття слідчого, дізнавача та/або прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Також, на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, розгляд клопотання слідчого здійснювався у відсутність осіб у володінні яких знаходиться майно, із метою забезпечення арешту майна.

Вивчивши клопотання та матеріали надані до нього, слідчий суддя вважає, що клопотання необхідно задовольнити, оскільки слідчим доведена необхідність застосування арешту майна, з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 131 КПК України встановлено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, який застосовується на підставі ухвали слідчого судді.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Частина 2 ст. 167 КПК України закріплює, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Частиною 2 статті 170 КПК України, встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Так, слідчим у клопотанні доведено, що існують підстави ризику, що майно, яке добровільно видане ОСОБА_5 , може бути зіпсовано, знищено, перетворено, втрачено особою, яка ним володіє, та вказане майно має доказове значення у вказаному кримінальному провадженні.

Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, слідчим суддею з матеріалів клопотання встановлено, що вказане майно є предметом кримінального правопорушення, може бути використано як доказ у кримінальному провадженні, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а накладення арешту на вказане майно є необхідним з метою забезпечення збереження речових доказів.

При вирішені питання про арешт майна слідчий суддя враховує: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та можливого цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 132, 170, 172, 173, 175, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0001445 від 15.10.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке 15.10.2025 року в період часу з 16 години 00 хвилини по 16 годину 15 хвилин було добровільно надано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме рюкзак кольору хакі, без емблеми, який поміщено до сейф-пакету №NPU5598924, ковдру, помаранчевого кольору без емблеми, опечатану биркою НПУ з підписами учасників та понятих, мобільний телефон марки «Redmi Note 12 Ice Blue», 128 ГБ, ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , який упаковано до сейф-пакету №CRI1204196.

Повернути вищевказане майно власнику або іншій особі за його дорученням при наявності документів, підтверджуючих право власності, на відповідальне зберігання, попередивши їх про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 388 КК України.

Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити слідчому та прокурору, в порядку передбаченому Постановою КМ України №1104 від 19.11.2012 року.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_6