Номер провадження: 11-кп/813/2593/25
Справа № 504/2259/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора Доброславської окружноїпрокуратури ОСОБА_9 на вирок Доброславськогорайонного суду Одеської області від 15 серпня 2025 року, в рамках кримінального провадження №0000290, внесеного до ЄРДР 27 травня 2025 року, відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Носівка Чуднівського району Житомирської області, громадянина України, українця за національністю, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 , безробітного, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 13.09.2025 Печерським районним судом м. Києва за ч.1 ст. 190 КК України до покарання у вигляді 200 годин громадських робіт, яке не відбув у повному обсязі, а саме відпрацював 84 години громадських робіт, та щодо якого 27.01.2025 Голосіївським УП ГУНП у м. Києві до суду скеровано обвинувальний акт у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, який не розглянуто,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України, -

установив:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Зазначеним вироком суду ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 , ч. 2 ст. 190 КК України та призначено йому покарання:

-за ч. 2 ст. 15, ч.4 ст. 186 КК України з застосуванням ст. 68 КК України у вигляді 6 (шести) років 6 (шести) місяців позбавлення волі;

-за ч.2 ст. 190 КК України у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 6 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України до призначеного за даним вироком покарання, повністю приєднано невідбуте покарання за попереднім вироком Печерського районного суду м. Києва від 13.09.2021 року у виді 116 годин громадських робіт, що згідно зі ст. 72 КК України відповідає 14 дням позбавлення волі, і за сукупністю вироків призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 6 місяців 14 днів.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_7 зараховано з 21.05.2025 із заліком досудового ув`язнення, з урахуванням ч. 5 ст. 72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Дію запобіжного заходу, застосованого до ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, залишено без змін.

Вироком також вирішено питання щодо речових доказів та цивільних позовів у справі.

Відповідно до оскаржуваного вироку, На підставі Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/22 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб.

На підставі подальших Указів Президента України, які затверджені Законами України, які набрали чинності, строк дії воєнного стану в Україні безперервно продовжувався і продовжував діяти станом на 21.05.2025.

ОСОБА_7 постійно мешкав в Україні та достовірно знав про дію в Україні воєнного стану.

Близько 12:46 год. 21.05.2025 під час перебування в торгівельній залі магазину «Аврора 2917», розташованого за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Крижанівка, вул. Миколаївська дорога, 3, у ОСОБА_7 виник злочинний умисел на відкрите викрадення майна ТОВ «ВИГІДНА ПОКУПКА», яке знаходилося у вказаному магазині.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , будучи на підставі вироку Печерського районного суду м. Києва від 13.09.2021, який набрав законної сили, засудженим за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, до покарання у вигляді 200 годин громадських робіт, яке не відбув у повному обсязі, а тому діючи повторно, умисно, в умовах воєнного стану, із корисливих мотивів та переслідуючи мету незаконного збагачення, взяв зі стелажу пристрій зарядний PowerBank Hoco J123C вартістю 832, 5 грн. без ПДВ та колонку портативну GRUNHELM GW-J123C вартістю 1082,5 грн. без ПДВ, на загальну суму 1915 грн., без ПДВ, помістив їх до свого рюкзаку, який мав при собі. Після цього ОСОБА_7 пройшов повз каси, не розрахувався за вищевказаний товар та намагався покинути приміщення магазину, при цьому співробітники служби охорони ТОВ «ВИГІДНА ПОКУПКА» помітили це та вжили заходів до його фізичної зупинки. Зрозумівши, що його протиправні дії по заволодінню чужим майном викрито, продовжив відкрите заволодіння чужим майном, однак до виходу з магазину був остаточно зупинений співробітниками служби охорони ТОВ «ВИГІДНА ПОКУПКА» і тому не зміг довести свій злочинний умисел до кінця з причин, які не залежали від його волі.

Крім цього, 18.05.2025 о 16 год. 01 хв., більш точний час не встановлено, перебуваючи у приміщенні магазину «Аврора» ТОВ «ВИГІДНА ПОКУПКА», який розташований за адресою: Одеська область, Одеський район, село Крижанівка, вул. Сахарова 1-Д, у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, яке належить ТОВ «ВИГІДНА ПОКУПКА».

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, із корисливих мотивів, переслідуючи ціль незаконного збагачення, переконавшись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, наклеїв заздалегідь виготовлені невстановленим способом наліпки зі штрих-кодом, які відповідали товару запальнички марки Bic J23, вартістю 24 грн. та інший товар мультиварку марки Holmer HMC -11B вартістю 1249 грн. 17 копійок без ПДВ та на мультипіч марки Liberton LAF 3206 вартістю 2082 грн. 50 копійок без ПДВ.

Надалі, створюючи вигляд добросовісного набувача, ОСОБА_7 підійшов до каси самообслуговування та просканував раніше підмінений штрих-код на мультиварці марки Holmer HMC -11B та раніше підмінений штрих -код на мультипечі марки Liberton LAF 3206, що дало можливість ввести в оману потерпілого, шляхом повідомлення касі самообслуговування неправдивих відомостей та ідентифікувати придбані товари, як ті, що відповідали штрих-коду по підмінних наліпках.

Після чого, сплативши на касі 48 грн. замість 3 331 грн. 67 коп. без ПДВ ОСОБА_7 покинув приміщення ТОВ «ВИГІДНА ПОКУПКА» та розпорядився майном на власний розсуд, чим спричинив майнову шкоду ТОВ «ВИГІДНА ПОКУПКА» в розмірі 3283,67 грн. без ПДВ.

Дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ч.4 ст. 186 КК України за ознаками закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, в умовах воєнного стану та за ч. 2 ст. 190 КК України за ознаками заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не оспорюючи вирок районного суду в частині доведеності вини обвинуваченого та кваліфікації його дій, прокурор Доброславської окружної прокуратури подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що районний суд, ухвалюючи вирок, неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність та істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону, мотивуючи наступним:

- суд неправильно застосував положення ч. 3 ст. 68 КК України, оскільки призначив покарання за ч. 2 ст. 15, ч.4 ст. 186 КК України нижче можливого 6 років 6 місяців, хоча дві третини максимального строку за санцією цієї статті пердбачає 6 років 8 місяців;

- в оскаржуваному вироку не зазначено, що у судовому провадженні приймав участь захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 .

На підставі наведеного прокурор просить вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання скасувати. Ухвалити в цій частині новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України, з застосуванням ч. 3 ст. 68 КК України - позбавлення волі на строк 6 років 8 місяців, за ч. 2 ст. 190 КК України - позбавлення волі на строк 1 рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 6 років 8 місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного за даним вироком покарання, повністю приєднати невідбуте покарання за попереднім вироком Печерського районного суду м. Києва від 13.09.2021 у виді 116 годин громадських робіт, що згідно зі ст. 72 КК України відповідає 14 дням позбавлення волі і за сукупністю вироків призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 8 місяців 14 днів

В іншій частині вирок суду першої інстанції - залишити без змін.

Інші учасники кримінального провадження вирок суду не оскаржували.

Позиції учасників судового розгляду.

В судовому засіданні прокурор підтримала апеляційну скаргу та просила задовольнити її в повному обсязі.

Обвинувачений та захисник заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, просили вирок суду залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача; вивчивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги; провівши судові дебати та надавши останнє слово обвинуваченому; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Мотиви апеляційного суду

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Враховуючи, що висновки суду про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 та кваліфікацію його дій, за обставин, викладених у вироку, в апеляційній скарзі не оспорюються, а тому відповідно до ст. 404 КПК України апеляційним судом не переглядаються.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, колегія суддів вважає, що вони є обґрунтованими.

Положеннями статті 50 України визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору покарання, ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Як убачається з оскаржуваного вироку, ОСОБА_7 було призначено покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України із застосуванням норм ч. 3 ст. 68 КК України.

Згідно з ч. 1 ст. 15 КК України замахом на злочин є вчинення особою з прямим умислом діяння (дії або бездіяльності), безпосередньо спрямованого на вчинення злочину, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі. Тобто із суб`єктивної сторони замах на злочин можливий лише з прямим умислом.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 07 лютого 2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» (далі - Постанова) замах на злочин може бути вчинено лише з прямим умислом (коли особа усвідомлює суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно небезпечні наслідки і бажає їх настання).

У відповідності з вимогами ч. 3 ст. 68 КК України за вчинення замаху на кримінальне правопорушення строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Норми ч.3 ст. 68 КК України має імперативний характер і тому суд зобов`язаний враховувати її положення в усіх випадках призначення покарання за замах на злочин. При цьому призначення покарання за правилами ч.3 ст. 68 КК України має бути умотивоване судом у вироку із обов`язковим посиланням на цю норму закону.

Це узгоджується із наданими Верховним Судом України роз`ясненнями, викладеними у постанові Пленуму №7 від 24.10.2003 року "Про судову практику призначення судами кримінального покарання" ( п.6-1).

Разом з тим, при обчисленні двох третин від максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (частини статті) Особливої частини КК, можливі такі варіанти: 1) одержаний таким чином показник є більшим за мінімальну межу цього покарання; 2) одержаний показник дорівнює його мінімальній межі; 3) одержаний показник є меншим за мінімальну межу відповідного виду покарання. У першому випадку обираючи конкретний строк або розмір покарання, суд може врахувати фактичні обставини справи та особу винного, тобто зберігає за собою можливість індивідуалізації покарання. В цьому випадку суд визначає розмір покарання між мінімальною межею, визначеною санкцією статті, та максимальною, визначеною на підставі ч. 3 т. 68 КК України. У другому та третьому випадках суд, призначаючи покарання, виявляється «зв`язаним» тим показником, який буде одержаний при застосуванні положень ч. 3 ст. 68 КК України.

Натомість, наведених вимог закону судом дотримано не було.

Із змісту оскаржуваного вироку убачається, щодо ОСОБА_7 вчинив закінчений замах на відкрите викрадення майна ТОВ «ВИГІДНА ПОКУПКА».

Так, санкцією ч. 4 ст. 186 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років. Таким чином, дві третини максимального строку за санкцією цією статті, становить 6 років 8 місяців позбавлення волі.

Між тим, всупереч наведеним обставинам, суд дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років 6 місяців, внаслідок чого неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність.

Доводи прокурора щодо незазначення захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 в оскаржуваному вироку, колегія судів вважає формальними та такими, що не впливають на законність чи обгрунтованість вироку.

З матеріалів справи убачається, що суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуваний вирок, у вступній частині дійсно допустив технічну описку, не зазначивши захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 .

Разом з тим, ухвалою Доброславського районного суду Одеської області від 11 вересня 2025 року, відповідно до ч. 1 ст. 379 КПК України, зазначену технічну описку вже виправлено.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок повністю або частково та ухвалити новий вирок.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

За приписами ч. 1 ст. 421 КПК України обвинувальний вирок, ухвалений судом першої інстанції, може бути скасовано у зв' язку з необхідністю застосувати закон про більш тяжке кримінальне правопорушення чи суворіше покарання або в інших випадках, коли це погіршує становище обвинуваченого, лише у разі, якщо з цих підстав апеляційну скаргу подали прокурор, потерпілий чи його представник.

Зважаючи на вищевказане, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора є обґрунтованою та підлягає задоволенню, а оскаржуваний вирок - скасуванню в частині призначення покарання.

Керуючись ст. ст. 370, 404, 405, 407, 409, 421, 424, 532, 615 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив :

Апеляційну скаргу прокурора Доброславської окружної прокуратури ОСОБА_9 - задовольнити.

Вирок Доброславського районного суду Одеської області від 15 серпня 2025 року, в рамках кримінального провадження №0000290, внесеного до ЄРДР 27 травня 2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України, - скасувати в частині призначення покарання.

Ухвалити в цій частині новий вирок, яким ОСОБА_7 , вважати засудженим:

- за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України, із застосуванням ч. 3 ст. 68 КК України, до покарання у виді 6 років 8 місяців позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 6 років 8 місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного з цим вироком, повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Печерського районного суду м. Києва від 13.09.2021 у виді 116 годин громадських робіт, що згідно зі ст. 72 КК України відповідає 14 дням позбавлення волі, і остаточно призначити покарання ОСОБА_7 у виді 6 років 8 місяців 14 днів позбавлення волі.

В іншій частині оскаржуваний вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня набрання ним законної сили, а засудженим у той самий строк з дня отримання копії вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати його в суді.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4