Справа № 638/863/26
Провадження № 1-кп/638/1271/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2026 року м. Харків

Суддя Шевченківського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова Харківської області ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності стосовно ОСОБА_4 та закриття кримінального провадження за ч.2 ст. 190 за кримінальним провадженням № 0000754 від 22 грудня 2012 року,-

в с т а н о в и в:

20 січня 2026 року до Шевченківського районного суду м.Харкова надійшло клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова Харківської області ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності стосовно ОСОБА_4 та закриття кримінального провадження за ч.2 ст. 190 за кримінальним провадженням № 0000754 від 22 грудня 2012 року.

Вивчивши матеріали клопотання, суддя вважає, що подане клопотання підлягає поверненню особі, яка її подала, з таких підстав.

Насамперед відсутні повноваження саме прокурора ОСОБА_5 звернення з вказаним клопотанням.

Клопотання подане на трьох аркушах до вказаного клопотання долучено заяву ОСОБА_4 , інших документів, доказів до вказаного клопотання не долучено.

Відповідно до ч.1 ст.5 КПК України процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності (п.5 ч.1ст.3 КПК України).

Згідно з положеннями п.18 ч.1ст.3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1ст.218 КПК України досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.6 ст.9 КПК Україниу випадках, коли положення цьогоКодексуне регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першоюстатті 7 цього Кодексу.

Виходячи з аналізу норм КПК України, судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що здійснює досудове розслідування, а тому, з урахуванням положень ч.6ст.9 КПК України.

За нормою ст.26 КПК України слідує, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Суддя враховує, що Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні урегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання клопотання сторони обвинувачення під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

Тобто із зазначених норм кримінально-процесуального закону слідує, що кримінальне провадження за п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України може бути закрито після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин та оцінки слідчим усіх зібраних та перевірених доказів.

Така вимога закону органом досудового розслідування не дотримана, оскільки більше двадцяти років у вказаному кримінальному проваджені не здійснено жодної слідчої та процесуальної дії, як слідує з клопотання. Інших документів та доказів до суду не надано.

Суду не надано відомості про учасників судового розгляду.

Провадження щодо звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України розглядається за обов`язкової участі учасників судового розгляду.

Суду не надано відомостей про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 з 2002 року по 2026 рік, що може суттєво впливати на вирішення вказаного клопотання.

Відсутні відомості щодо внесення в ЄРДР вказаного кримінального провадження.

З клопотання вбачається, що 14 січня 2026 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру, а сам документ відсутній.

Тобто, органом досудового розслідування у кримінальному провадженні за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України не проведені усі необхідні слідчі дії, спрямовані на всебічне, повне і неупереджене дослідження всіх обставин кримінального провадження, що є необхідною умовою належного вирішення передбачених ст. 2 КПК України завдань кримінального провадження.

За змістом закріпленого у ст. 25 КПК України принципу публічності прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Як зазначив Європейський суд з прав людини по справі «Євген Петренко проти України» (заява № 55749/08 від 29.01.2015) п. 65 "…для того, щоб розслідування могло вважатися «ефективним», воно має в принципі призвести до встановлення фактів у справі та встановлення і покарання винних. Державні органи повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для збереження доказів, що стосуються події, включаючи показання свідків, висновки судових експертиз тощо. Будь-які недоліки розслідування, які підривають його здатність до встановлення причин заподіяння ушкоджень або винних осіб, ставлять під сумнів дотримання цього стандарту та вимог оперативності й розумної швидкості".

Як вбачається з п. 40 рішення Європейського суду з прав людини «Юрій Іларіонович Щокін проти України» від 03.10.2013, заява № 4299/03 «…державні органи мають вживати усіх заходів, які було б розумно від них очікувати, для зібрання доказів щодо ходу подій. Якщо розслідування містить недоліки, які не дозволяють встановити причину смерті або визначити винних осіб, які є безпосередніми виконавцями злочину або особами, які його фінансували чи організовували, то таке розслідування може не відповідати вимозі ефективності (див. вищезгадані рішення у справах «Начова та інші проти Болгарії» (Natchova et autres c. Bulgarie), пункт 113, та «Рамсахай та інші проти Нідерландів» (Ramsahai et autres c. Pays-Bas), пункт 324).

Разом з тим, як вбачається із зазначених правових норм, кримінальне провадження може бути закрите з підстав, вказаних у п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, за наявності декількох обов`язкових умов, а саме:

1) доведеності самої події злочину, тобто діяння, передбаченого Особливою частиною КК України;

2) доведеності всіх об`єктивних та суб`єктивних ознак відповідного складу злочину;

3) закінчення визначених у ст. 49 КК України строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

При цьому відсутність будь-якої з цих умов виключає можливість закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

За такого, суд приходить до висновку, що формальний сплив строків та пролонгована на понад двадцять років бездіяльність органу досудового розслідування виключає можливість закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

З урахуванням викладеного, суддя приходить до висновку, що подане клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова Харківської області ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності стосовно ОСОБА_4 та закриття кримінального провадження за ч.2 ст. 190 за кримінальним провадженням № 0000754 від 22 грудня 2012 року підлягає поверненню особі, яка її подала, що не позбавляє права звернення до судді місцевого суду, в межах територіальної підсудності якого знаходиться відповідні слідчі підрозділи органу досудового розслідування.

Керуючись ст.49 КК України, ст. 283,284 КПК України, суддя, -

У х в а л и л а:

Клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова Харківської області ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності стосовно ОСОБА_4 та закриття кримінального провадження за ч.2 ст. 190 за кримінальним провадженням № 0000754 від 22 грудня 2012 року - повернути прокуророві.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Ухвала набирає чинності після закінчення строків на її оскарження.

Суддя ОСОБА_6