У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2026 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , подану на бездіяльність органу досудового розслідування в кримінальному провадженні за №0000987 від 31.08.2019 р.

В С Т А Н О В И В :

18.09.2025 від адвоката ОСОБА_2 на електронну адресу суду надіслано скаргу у кримінальному провадженні № 0000987 від імені потерпілої ОСОБА_3 , в якій остання звертається до слідчого судді на бездіяльність органу досудового розслідування та зокрема просить:

1) Викликати в суд слідчого і прокурора разом із кримінальною справою по кримінальному провадженню № 0000987.

2) БЕЗПОСЕРЕДНЬО в суді дослідити «клопітку» досудову роботу та результати проведеної судово-земельної експертизи і СТРОКИ направлення даної кримінальної справи в суд із обвинувальними актами по злочинцях які відібралиу потерпілої земельну ділянку на яку потерпіла ОСОБА_3 має ДЕРЖАВНИЙ АКТ УКРАЇНИ НА ЗЕМЛЮ!

Обґрунтовуючи скаргу посилається серед іншого на те, що 23 січня 2026 року із Закарпатської обласної прокуратури надійшов лист - який є доказом того, що Закарпатська обласна прокуратура вважає що бездіяльністю Ужгородської окружної прокуратури повинен займатись Ужгородський міськрайонний суд (слідчі судді) !

Якщо прокурори «кришують земельне рейдерство в Закарпатті та м. Ужгороді (зокрема), то потерпіла ВЧЕРГОВЕ із 2019 року оскаржує бездіяльність органу досудового розслідування до суду !

Без витребування матеріалів кримінального провадження № 0000987 до Ужгородського міськрайонного суду - слідчий суддя не зможе «ОЦІНИТИ» величезну і клопітку роботу «правоохоронців» із 2019 року по даний час.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального правопорушення, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, що кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Гарантоване ст. 55 Конституції України право кожного на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується шляхом встановлення порядку такого оскарження іншими нормативними актами.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Зокрема, порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора під час досудового розслідування регламентовано главою 26 КПК України параграф №1 ст. ст. 303-308 цього Кодексу.

Так, п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: бездіяльність слідчого, дізнавача прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Однак, проаналізувавши прохальну частину скарги, слідчий суддя приходить до висновку, що потерпіла, всупереч п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, звернулася до слідчого судді зі скаргою, в якій просить слідчого суддю вчинити активні дії встановити порушення правової кваліфікації кримінальних правопорушень у кримінальному провадженні, встановити винних та притягнути їх до адміністративної відповідальності, перевірити наявність арешту на земельних ділянках, зняти арешт із земельної ділянки, вирішити питання про зміну органу досудового розслідування тощо.

Згідно із ч. 1 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора.

На стадії досудового розслідування, за приписами п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, контроль за дотриманням прав, свобод та законних інтересів осіб у кримінальному провадженні здійснює слідчий суддя відповідно до його повноважень, який вирішує лише ті питання, які винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України, як наголошується ч. 3 ст. 26 КПК України.

Тож, вимоги заявлена потерпілою, розгляду в порядку ст. 303 КПК України слідчим суддею не підлягає, оскільки вирішення цього питання віднесено до компетенції безпосередньо слідчого, дізнавача та (або) прокурора при здійснені досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 2 ст. 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді, згідно з правилами ст.ст. 314-316 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Вказана стаття має на меті оптимізацію кримінального процесу в частині оскарження рішень слідчого, дізнавача чи прокурора, оскільки обмежує право оскарження певними часовими рамками, визначає підстави для повернення скарги та відмови у відкритті по ній провадження.

На вказаній стадії виклик до суду заявника, потерпілого, його представника чи законного представника, підозрюваного, його захисника чи законного представника, представника юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, володільця тимчасово вилученого майна не передбачено.

За таких обставин, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що слід відмовити у відкритті провадження за даною скаргою.

Керуючись ст. ст. 303-308, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , подану на бездіяльність органу досудового розслідування в кримінальному провадженні за №0000987.

Роз`яснити потерпілій та її представнику, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може були оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1