ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №953/366/25 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/1744/25 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.389 КК України

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

- головуючого ОСОБА_2 ,

- суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

- при секретарі ОСОБА_5 ,

- за участю прокурора ОСОБА_6 ,

- захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на вирок Київського районного суду м.Харкова від 05 лютого 2025 року, -

УСТАНОВИЛА:

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрований та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-13.06.2024 Київським районним судом м.Харкова за ч.1 ст.125 КК України на 200 годин громадських робіт,

засуджено за ч.2 ст.389 КК України на 1 рік обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного за цим вироком покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Київського районного суду м.Харкова від 13.06.2024, згідно з вимогами п.4 ч.1 ст.72 КК України виходячи із співвідношення, що одному дню обмеження волі відповідають вісім годин громадських робіт, ОСОБА_8 визначено остаточне покарання - 1 рік 20 днів обмеження волі.

Кримінальне провадження було розглянуто судом у порядку, передбаченому ст.ст.381-382 КПК України.

Зміст оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції

Як установив суд, 13.06.2024 ОСОБА_8 засуджений вироком Київського районного суду м. Харкова за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, до покарання у виді громадських робіт строком на 200 годин.

21.10.2024 ОСОБА_8 прибув до Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області, де був письмово ознайомлений з порядком і умовами відбування покарання у виді громадських робіт та попереджений про кримінальну відповідальність, відповідно до ч.2 ст.389 КК України, про що останній надав підписку. Також ОСОБА_8 під особистий підпис видано направлення до Харківського районного управління поліції №1 ГУНП в Харківській області, що розташований за адресою м.Харків, вул.Алчевських, 49, для відбування безоплатних громадських робіт, відповідно до якого він повинен приступити до відбування покарання з 01.11.2024.

Однак, ОСОБА_8 будучи працездатним, маючи змогу працювати та відбувати призначене Київським районним судом м. Харкова покарання умисно, ігноруючи вирок суду, з метою ухилення від відбування громадських робіт, без поважних причин, ігноруючи обов`язки пов`язані із відбуттям призначеного покарання, згідно табелю виходу на роботу з 01.11.2024 року по 30.11.2024 року (не вийшов на відпрацювання покарання: 01.11.2024 року, 02.11.2024 року, 04.11.2024 року, 05.11.2024 року, 06.11.2024 року, 07.11.2024 року, 08.11.2024 року, 09.11.2024 року, 11.11.2024 року, 12.11.2024 року, 13.11.2024 року, 14.11.2024 року, 15.11.2024 року, 16.11.2024 року, 18.11.2024 року, 19.11.2024 року, 20.11.2024 року, 21.11.2024 року, 22.11.2024 року, 23.11.2024 року, 25.11.2024 року, 26.11.2024 року, 27.11.2024 року, 28.11.2024 року, 29.11.2024 року, 30.11.2024 року), з 01.12.2024 року по 28.12.2024 року (не вийшов на відпрацювання покарання: 02.12.2024 року, 03.12.2024 року, 04.12.2024 року, 05.12.2024 року, 06.12.2024 року, 07.12.2024 року, 09.12.2024 року, 10.12.2024 року, 11.12.2024 року, 12.12.2024 року, 13.12.2024 року, 14.12.2024 року, 16.12.2024 року, 17.12.2024 року, 18.12.2024 року, 19.12.2024 року, 20.12.2024 року, 21.12.2024 року, 23.12.2024 року, 24.12.2024 року, 25.12.2024 року, 26.12.2024 року, 27.12.2024 року, 28.12.2024 року) до Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області не з`явився, чим ухилився від їх відбування.

Такі дії, ОСОБА_8 набули тривалого системного характеру і полягають у невиконанні обов`язку (бездіяльність) щодо відбування покарання у виді 200 (двісті) годин громадських робіт та відповідно до ст.40 КВК України є ухиленням від виконання покарання, оскільки більше двох прогулів без поважних причин протягом місяця є ухиленням від відбування покарання у виді громадських робіт.

Отже, з 01.11.2024 по 28.12.2024 під час перебування на обліку у Київському районному відділі філії Державної установи «Центр пробації » в Харківській області ОСОБА_8 без поважних причин, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою ухилення, будучи попередженим про наслідки не відбування призначеного судом покарання у виді громадських робіт, систематично не виходив на відпрацювання громадських робіт, допустив прогули та фактично не відпрацював 200 години.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , не оспорюючи обґрунтованості засудження та правильності кваліфікації дій ОСОБА_8 , просить пом`якшити йому покарання шляхом застосування положень ст.75 КК України, оскільки останній щиро розкаявся у скоєному, що визнано судом обставиною, яка пом`якшує покарання, відсутні обтяжуючі покарання обставини, а також з огляду на те, що обвинувачений не з`явився для відбування покарання у виді громадських робіт через необхідність здійснення догляду за хворою матір`ю після перенесеного ішемічного інсульту, тобто з поважної причини. Зауважив, що у разі направлення ОСОБА_8 для відбування покарання у виді обмеження волі його мати залишиться без належного догляду.

Обвинувачений ОСОБА_8 , будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце судового засідання, до апеляційного суду не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, тим самим скористався на власний розсуд своїм процесуальним правом на участь в судовому засіданні.

Позиції учасників апеляційного провадження

В судовому засіданні апеляційного суду захисник ОСОБА_7 підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_6 заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Заслухавши суддю доповідача, доводи захисника, думку прокурора, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Фактичні обставини кримінального правопорушення і кваліфікація дій ОСОБА_8 за ч.2 ст.389 КК України в апеляційній скарзі не оспорюються, тому згідно положень ч.1 ст.404 КПК України висновки суду першої інстанції щодо цих обставин в апеляційному порядку не перевірялися.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховуючи його ступінь тяжкості, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. При цьому особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження злочинів.

Згідно до положень ст.75 КК України, у разі, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_8 призначено необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, згідно з вимогами ст.65 КК України.

При цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України відноситься до кримінальних проступків, а також дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, офіційно не працевлаштований, одружений, має постійне місце проживання.

Суд також врахував наявність пом`якшуючих покарання обставин щире каяття, а також відсутність обтяжуючих покарання обставин.

Враховуючи викладене, суд дійшов обґрунтованого висновку про можливість виправлення обвинуваченого лише в умовах ізоляції від суспільства з призначенням покарання у виді обмеження волі на мінімальний строк у межах санкції ч.2 ст.389 КК України, який колегія суддів вважає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових злочинів, без застосування ст.75 КК України.

Що стосується посилання сторони захисту на наявність у обвинуваченого ОСОБА_8 матері, яка потребує догляду у зв`язку з пересним нею ішемічним інсультом, то це саме по собі, за наявності вищевказаних обставин, не є підставою для призначення обвинуваченому покарання із застосуванням положень ст.75 КК України.

З огляду на наведене, підстави для зміни вироку - відсутні.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Київського районного суду м.Харкова від 05 лютого 2025 року щодо ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: