Справа № 485/1472/24
Провадження №1-кп/485/43/25
ВИРОК

іменем України

20 жовтня 2025 року м. Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Снігурівка кримінальне провадження № 0001647 від 08 грудня 2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеса, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця, призваного за мобілізацією, який на момент вчиненого кримінального правопорушення проходив військову службу на посаді механіка-лінійного наглядача телекомунікаційного зв"язку взводу зв"язку роти зв"язку військової частини НОМЕР_1 військової частини НОМЕР_2 , у військовому званні "солдат", раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_5 ,

встановив:

17 жовтня 2023 року о 18 год. 30 хв. ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією та проходячи військову службу на посаді механіка-лінійного наглядача телекомунікаційного зв"язку взводу зв"язку роти зв"язку військової частини НОМЕР_1 військової частини НОМЕР_2 , діючи умисно, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов"язків військової служби, в умовах воєнного стану, у порушення вимог ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 2-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п. 1, 3 ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, самовільно залишив місце служби військову частину НОМЕР_3 , яка тимчасово дислокувалась поблизу АДРЕСА_3 , та незаконно перебував поза її межами у Одеській області та інших місцях, проводячи час на власний розсуд, приховуючи свою належність до Збройних Сил України, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам як про військовослужбовця, який самовільно залишив місце служби, до 16 год. 00 хв. 25 червня 2024 року.

Обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення за обставин викладених у обвинувальному акті визнав повністю. У вчиненому розкаюється.

Окрім визнання винуватості обвинуваченим ОСОБА_3 , його вина підтверджується наступними безпосередньо дослідженими у судовому засіданні належними та допустимими доказами:

- даними акту службого розслідування від 20 листолпада 2023 року за фактом самовільного залишення місця служби матросом ОСОБА_3 (а.с. 221-225)

Вказані докази є належними, допустимими, достовірними і достатніми для доведення винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

Таким чином, обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення знайшло своє підтвердження у ході судового розгляду сукупністю досліджених доказів. Суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 5 ст. 407 КК України, як - самовільне залишення місця служби військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він за місцем служби характеризується задовільно, не одружений, утриманців не має, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, на момент вчиненого кримінального правопорушення проходив військову службу на посаді механіка-лінійного наглядача телекомунікаційного зв"язку взводу зв"язку роти зв"язку військової частини НОМЕР_1 військової частини НОМЕР_2 , у військовому званні "солдат" , раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, під час розгляду справи судом не встановлено.

При призначенні покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, обставини та мотиви вчинення кримінального правопорушення, відсутність заподіяної шкоди, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставини, вказані дані про особу обвинуваченого.

Суд вважає, що для виправлення та перевиховання обвинуваченого, а також для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень необхідним та достатнім буде покарання у вигляді позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого у даному кримінальному провадженні не обирався.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Речові докази та судові витрати у справі відсутні.

Керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі обчислювати з моменту виконання вироку після набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржено протягом 30 діб з моменту оголошення до Миколаївського апеляційного суду через Снігурівський районний суд Миколаївської області, а засудженими - в той же строк з дня отримання копії вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженим та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати її в суді.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1