Провадження № 1-кс/727/3097/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2025 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши в судовому засіданні в залі суду м. Чернівці клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000378 від 18.04.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

Вказував, що в межах кримінального провадження за № 0000378 від 18.04.2024 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22.04.2024 року, було накладено арешт на транспортний засіб марки «Volkswagen Passat» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді заборони на його користування, відчуження та розпорядження.

Вважає, що на даний час подальша потреба у арешті відпала, оскільки органом досудового розслідування проведене всі необхідні слідчі та процесуальні дії з даним транспортним засобом, отримано всі необхідні висновки експертів, а тому утримання вказаного транспортного засобу марки «Volkswagen Passat» реєстраційний номер НОМЕР_1 , є недоцільним.

У зв`язку з наведеним, просить скасувати арешт, накладений ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22.04.2024 року на транспортний засіб марки «Volkswagen Passat» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 .

Представник заявниці ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, розгляд клопотання просив проводити у відсутності його та ОСОБА_4 .

Слідчий в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив провести судове засідання у його відсутності, крім того зазначив, що дане кримінальне провадження закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст.284 КПК України, після чого провадження було скеровано до Чернівецької обласної прокуратури для перевірки правильності та обгрунтування його закриття, де перебуває і на даний час.

Дослідивши матеріали додані до кдопотання, приходжу до наступних висновків.

Встановлено, що 18.04.2024 року до ЄРДР внесені відомості за № 0000378, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Чернівці від 22 квітня 2024 року накладено арешт на транспортний засіб марки «Volkswagen Passat» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді заборони на його користування, відчуження та розпорядження.

Частиною 1 ст.1 КПК встановлено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Правовідносини щодо арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження, регулюються главою 17 КПК України. За змістом статей 173, 174 цього Кодексу під час досудового розслідування, судового розгляду питання про накладення арешту на майно вирішують слідчий суддя або суд відповідно.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (ч. 1 ст. 174 КПК України).

Частини 3 та 4 ст.174 КПК регулюють порядок вирішення питання про скасування арешту майна у двох випадках: судом - за наслідками розгляду кримінальної справи та прокурором - одночасно з винесенням ним постанови про закриття кримінального провадження.

Натомість у ст.174 КПК України не йдеться про скасування арешту майна слідчим суддею після закінчення досудового розслідування внаслідок закриття кримінального провадження за постановою слідчого на підставі приписів п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Разом із тим, за приписами частини 4, якою доповнено ст.132 КПК Законом України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо закриття кримінального провадження у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння» №2810-IX від 01 грудня 2022 року (набрав чинності 29 грудня цього ж року), ухвала слідчого судді або суду про застосування заходів забезпечення кримінального провадження припиняє свою дію після закінчення строку її дії, скасування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У своїй постанові від 15 квітня 2024 року (справа №554/2506/22) Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду дійшла до правового висновку про те, що після закриття кримінального провадження втручання у сферу приватних інтересів (арешт майна) фактично набуває свавільного характеру, з огляду на що приписи ч.4 ст. 132 КПК України є дієвим засобом реалізації положень ст. Конституції України, ст.13 Конвенції задля усунення порушення прав власника або володільця майна.

Приписи ч.4 ст.132 КПК є нормою, за якою в КПК України встановлено порядок припинення арешту майна після закриття кримінального провадження, застосування якої у взаємозв`язку із положеннями ч.1 ст.170 цього Кодексу скасовує обмеження, застосовані під час досудового розслідування.

Імперативні приписи ч.4 ст.132 КПК України вимагають поводження з вказаним вище майном з боку прокурора, органу досудового розслідування, державної влади чи місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб та інших суб`єктів суспільних відносин як таким, що не є арештованим в порядку, передбаченому КПК України.

За відсутності інших законних підстав, позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, стосовно якого арешт припинив свою дію, є протиправним і тягне відповідальність, передбачену законом.

Таким чином, у разі закриття кримінального провадження постановою слідчого (дізнавача) або прокурора, ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно (речові докази) припиняє свою дію, з огляду на що припиняє свою дію і застосоване слідчим суддею позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування відповідним майном.

Кримінальний процесуальний кодекс України як кримінальне процесуальне законодавство є систематизованим зведенням кримінальних процесуальних норм, які регулюють порядок досудового розслідування та судового провадження.

У Рішенні від 3 жовтня 1997 року №4-зп Конституційний Суд України виходив із того, що загальновизнаним є те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше, тобто діє правило «lex posterior derogat priori» - «наступний закон скасовує попередній». Таким чином, повноважний орган конституційної юрисдикції визначив порядок подолання правових колізій шляхом застосування принципу, відповідно до якого новий закон скасовує положення закону, прийнятого раніше, якщо обидва ці закони регулюють аналогічні види правовідносин та містять суперечливі між собою положення.

Принцип верховенства права вимагає суддівської дії у ситуаціях, коли співіснують суперечливі норми одного ієрархічного рівня. У таких ситуаціях до судів різних видів юрисдикції висунуто вимогу застосовувати класичні для юридичної практики формули (принципи): «закон пізніший має перевагу над давнішим» (lex posterior derogat priori) - «закон спеціальний має перевагу над загальним» (lex specialis derogat generali) - «закон загальний пізніший не має переваги над спеціальним давнішим» (lex posterior generalis non derogat priori speciali ). В Рішенні від 18 червня 2020 року №5-р(II)/2020 Конституційний Суд України зазначив, що якщо суд не застосовує цих формул (принципів) за обставин, що вимагають від нього їх застосування, то принцип верховенства права втрачає свою дієвість. Імператив надання дієвості принципові верховенства права вимагає одночасного застосування всіх трьох класичних формул.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду зробила висновок щодо застосування норми, передбаченої абзацом 1 ч.4 ст.132 КПК України (справа №554/2506/22), у разі закриття слідчим, прокурором кримінального провадження в порядку, передбаченому КПК, заходи забезпечення кримінального провадження, серед яких і арешт майна, припиняють свою дію в силу прямої вказівки ч.4 ст. 132 КПК України.

З огляду на приписи ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами під час застосування таких норм, забезпечують єдину правозастосовну практику і є обов`язковими для всіх судів України.

Кримінальне провадження, внесене 18.04.2024 року до ЄРДР за № 0000378 закрито постановою заступника начальника відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_5 від 29.10.2025 року на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із відсутністю в діях водійки ОСОБА_4 складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Відповідно до ч.6 ст. 284 КПК України копія постанови слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження надсилається заявнику, потерпілому, прокурору. Прокурор протягом двадцяти днів з моменту отримання копії постанови має право її скасувати у зв`язку з незаконністю чи необґрунтованістю. Постанова слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження також може бути скасована прокурором за скаргою заявника, потерпілого, якщо така скарга подана протягом десяти днів з моменту отримання заявником, потерпілим копії постанови.

Постанова про закриття кримінального провадження потерпілими ще не отримана, двадцять днів з моменту закриття кримінального провадження не минуло, тому відсутні підстави вважати, що на даний час відпала потреба у подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Отже, на даний час постанова слідчого не набрала законної сили.

Аналізуючи вищевказані норми, беручи до уваги встановлені обставини, а також враховуючи те, що кримінальне провадження було закрите 29.10.2025 року, в клопотанні про скасування арешту слід відмовити.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 3, 26, 174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000378 від 18.04.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Ухвала до оскарження не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1