Справа № 308/4587/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області клопотання захисника обвинуваченого про зміну запобіжного заходу та повернення застави та клопотання заставодавця ОСОБА_6 про повернення застави у кримінальному провадженні № 000057, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 лютого 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Більці, Республіка Молдова, тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина Республіки Молдова, тимчасово не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області розглядається кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_5 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням, в якому просить змінити запобіжний захід щодо ОСОБА_10 із застави на домашній арешт у період доби з 23:00 до 06:00, котрий обвинувачений ОСОБА_10 буде відбувати за адресою орендованої ним квартири, а саме: АДРЕСА_2 .

Клопотання мотивоване тим, що ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 лютого 2025 року відносно обвинуваченого ОСОБА_9 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави у розмірі 227100,00 гривень. На виконання вказаної ухвали заставодавцем ОСОБА_6 внесено за обвинуваченого ОСОБА_4 заставу у визначеному розмірі.

Вказує, що на даний час обвинувачений ОСОБА_10 перебуває на волі і жодним чином не порушував і не порушує покладених на нього обов`язків. Обвинувачений ОСОБА_10 не є організатором групи осіб, кримінальне правопорушення вчинив без співучасті з іншими особами, щиро розкаяюється, повно та беззастережно визнає свою вину, активно сприяв розкриттю злочину, здійснив добровільні внески на потреби матеріально-технічного забезпечення ЗСУ в розмірі 10 000 грн та 50 000 грн, разом в сумі 60 000 гривень. ОСОБА_4 є раніше несудимою особою, на обліках у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, є одруженим з 22.04.2022 із громадянкою Молдови ОСОБА_11 , у шлюбі народилось четверо дітей, остання дитина - 2 місяці тому, котрі він виховує та утримує.

Також адвокат зазначає, що на даний час ОСОБА_4 є тяжкохворою людиною, у нього діагностовано цілий ряд медичних захворювань.

Вказує, що сторона захисту звернулась до прокурора з пропозицією укласти угоду з про визнання винуватості, виникла нагальна необхідність у внесенні на спеціальний рахунок НБУ коштів для матеріально-технічного забезпечення ЗСУ в розмірі 50 000 грн. Таких коштів у сім`ї обвинуваченого на даний час немає. Зазначені кошти згідна внести за ОСОБА_4 заставодавець адвокат ОСОБА_6 після повернення застави.

24 жовтня 2025 року заставодавець ОСОБА_6 через канцелярію суду подала клопотання про повернення застави у розмірі 227100,00 грн, внесеної нею за обвинуваченого ОСОБА_9 . Клопотання мотивоване тим, що в даному випадку не існує жодного ризику, передбаченого ст. 177 КПК України. Обвинувачений, своєю зразковою поведінкою довів належне виконання ним покладених на нього обов`язків, зокрема, з`являється у кожне судове засідання, нових злочинів не вчиняв, від суду не переховується, у зв`язку з чим вважає про наявність підстави для зміни запобіжного заходу у виді застави на домашній арешт, як про це клопоче захисник обвинуваченого.

У судовому засіданні захисник та обвинувачений підтримали заявлене клопотання про зміну запобіжного заходу та повернення застави, просили його задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення поданих клопотань заперечив, зазначив, що повернення застави є передчасним, позаяк застава є безстроковим запобіжним заходом та повертається після завершення розгляду справи. Крім того, саме наявність запобіжного заходу у вигляді застави забезпечує належну процесуальну поведінку обвинуваченого. Наявність на утриманні обвинуваченого дітей та племінників не є підставою для зміни запобіжного заходу та повернення застави.

Заслухавши присутніх учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи у межах заявлених клопотань, суд дійшов висновку про відмову в їх задоволенні з таких підстав.

Судом встановлено, що у рамках кримінального провадження № 000057 від 06.02.2025 ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області щодо підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою з можливістю внесення застави у розмірі 227100,00 грн з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених КПК України, у разі її внесення.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 було звільнено з-під варти на підставі ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.02.2025, після внесення заставодавцем ОСОБА_6 застави в сумі 227 100,00 гривень.

Згідно з абз. 3 ч. 4 ст. 202 КПК України, з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Відповідно до ст. 182 КПК України та параграфу 1 глави 18 КПК України, строк дії застави як запобіжного заходу не передбачено.

З моменту внесення застави на підозрюваного, обвинуваченого покладаються обов`язки визначені ухвалою слідчого судді, суду строком на два місяці та не продовження цих обов`язків не тягне за собою припинення дії запобіжного заходу у вигляді застави.

Закінчення строку дії покладених на обвинуваченого судом обов`язків не припиняє дію основного запобіжного заходу, яким в даному випадку є застава, і не являється підставою або умовою повернення визначеної в ухвалі про застосування запобіжного заходу і внесеної застави.

Відповідно до вимог ч. 11 ст. 182 КПК України, п. 8 Порядку внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2012 року № 15 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 18 січня 2012 року № 27), застава повертається заставодавцю лише після припинення дії запобіжного заходу у вигляді застави та постановлення вироку (ухвали), у якому міститься рішення про повернення застави.

Так як, згідно з ст. 182 КПК України, запобіжний захід у вигляді застави не має граничного строку дії, ухвала про про застосування такого запобіжного заходу як застава, після її внесення у визначеному розмірі, відповідно до ст. 203 КПК України, діє до моменту прийняття остаточного рішення, а саме ухвалення вироку чи закриття кримінального провадження або винесення ухвали про скасування запобіжного заходу в порядку, передбаченому КПК України.

Разом з тим, наведені захисником обставини у сукупності із наданими доказами не є достатніми для прийняття рішення про зміну застосованого до ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді застави на домашній арешт.

Доводи захисника про виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, не впливають ані на чинність застосованого запобіжного заходу, ані на відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

У даному випадку застава є забезпеченням належної процесуальної поведінки обвинуваченого та гарантує виконання процесуальних обов`язків, передбачених ст. 42 КПК України, які діють з моменту набуття ним процесуального статусу обвинуваченого (підозрюваного) у кримінальному провадженні.

Частиною 2 ст. 182 КПК України передбачена можливість внесення застави не тільки підозрюваним або обвинуваченим, а й іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Згідно ч. 7 ст. 182 КПК України, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Внесення застави є правом заставодавця, а не обов`язком.

Тобто, прийняття тією чи іншою особою (заставодавцем) такого рішення є добровільним. Приймаючи його ці особи самостійно обирають джерело грошових коштів, які мають бути внесені у якості застави та усвідомлюють, принаймні, мають усвідомлювати, що ці кошти вносяться на увесь строк дії запобіжного заходу. Саме припинення дії запобіжного заходу, відповідно до ч. 11 ст. 182 КПК України, є підставою для повернення внесеної суми застави, у тому числі заставодавцю.

З урахуванням викладеного, з огляду на те, що судовий розгляд даного кримінального провадження не закінчився, дія запобіжного заходу у вигляді застави не припинилась, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заявленого клопотання захисника про зміну запобіжного заходу та повернення застави, та відсутність підстав для повернення застави заставодавцю.

Керуючись ст.ст. 182, 202, 203 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу та повернення застави відмовити.

2. У задоволенні клопотання заставодавця ОСОБА_6 про повернення застави відмовити.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Час та дата оголошення повного тексту ухвали 08 год. 50 хв. 29 жовтня 2025 року.

Суддя ОСОБА_1