УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2025 року

слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника заявника ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні клопотання ОСОБА_5 , в інтересах ПАТ «УКР/ІН/КОМ» (), про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000020 від 06.01.2021

ВСТАНОВИВ:

У провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло вищевказане клопотання.

Клопотання обґрунтовано тим, що СВ Шевченківського УП ГУНП в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000020 від 06.01.2021, ч. 1 ст. 365-2 КК України.

У зв?язку із заподіянням інтересам ПАТ «УКР/ІН/КОМ» внаслідок кримінального правопорушенням майнової шкоди у порядку ст. 55 КПК України ПАТ «УКР/ІН/КОМ» було визнано потерпілим та представнику потерпілого з урахуванням вимог 58 КПК України вручено пам?ятку про процесуальні права та обов?язки потерпілого.

В рамках кримінального провадження № 0000020 від 06.01.2021 ПАТ «УКР/ІН/КОМ» подало цивільний позов до ФГВФО та Постановою слідчого від 07 листопада 2025 року ПАТ «УКР/ІН/КОМ» було визнано цивільним позивачем.

Постановою слідчого від 07 листопада 2025 року, відповідно до ст. 98 КПК України корпоративні права ПАТ «УКР/ІН/КОМ» були визначні речовим доказом.

З метою забезпечення цивільного позову ОСОБА_5 просить слідчого суддю накласти арешт на корпоративні права ПАТ «УКР/ІН/КОМ», в межах даного кримінального провадження.

Представник заявника в судовому засіданні клопотання підтримав, просив слідчого суддю його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив та надав постанови про скасування постанови про визнання цивільним позивачем та про скасування постанови слідчого про визнання речових доказів.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, вважаю що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Положеннями ч. 2, ч. 6 ст. 170 КПК України визначено, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч. 8 ст. 170 КПК вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Так, в судовому засіданні було встановлено, що постановами прокурора від 13.11.2025 року були скасовані постанови слідчого про визнання цивільним позивачем Голову правління ПуАТ «Українська інноваційна компанія» ОСОБА_5 та про визнання корпоративних прав ПрАТ «УКР/ІН/КОМ» речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000020 від 06.01.2021.

Тобто, на час розгляду клопотання у кримінальному провадженні № 0000020 від 06.01.2021 відсутній цивільний позивач, що свідчить про відсутність передбачених законом підстав для застосування вимог п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, для накладення арешту, з метою забезпечення цивільного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в рамках якого подано дане клопотання, а також необґрунтованість і недоведеність необхідності застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя не знаходить правових підстав для задоволення вказаного клопотання.

Враховуючи викладене, керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170-173, 309, 376, 395, 532 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_5 , в інтересах ПАТ «УКР/ІН/КОМ» (), про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000020 від 06.01.2021 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення або отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1