У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2025 року слідчий суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

заступника начальника ВП ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі клопотання заступника начальника відділення поліції - начальника слідчого відділення відділення поліції № 4 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення вкримінальному провадженні № 0000144 від 14.11.2025 за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.189 КК України:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, громадянина України, маючого вищу освіту, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ВСТАНОВИВ:

Заступник начальника відділення поліції - начальника слідчого відділення відділення поліції № 4 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому ставиться питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 в обґрунтування якого зазначипв наступне.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, однак не пізніше 03.11.2025 розробив злочинний план, спрямований на вимагання грошових коштів шляхом застосування психологічного насилля та погрозою застосування фізичного насилля відносно потерпілих з метою заволодіння їх грошовими коштами для власного збагачення, діючи в умовах воєнного стану.

Так, Указом Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24.02.2022 № 64/2022, який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-X1 введено в Україні воєнний стан з 24.02.2022 строком на 30 діб.

В подальшому воєнний стан неодноразово продовжувався. Указом Президента України від 23.07.2024 № 469/2024, який затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 4524-IX), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 5 листопада 2025 року строком на 90 діб.

Так, ОСОБА_6 з метою досягнення свого раніше виниклого злочинного плану підшукував соціально не захищених громадян міста Кривий Ріг Дніпропетровської області з метою подальшого входу в їх довіру шляхом постійного спілкування у месенджері «Telegram».

За раніше розробленим злочинним планом, ОСОБА_6 , повинен був увійти у довіру до підшукуваних ним громадян під вигаданим приводом та з метою власного збагачення, заволодіти їх грошовими коштами, а у разі отримання запитань про їх повернення, користуючись власним раніше отриманим авторитетом та надуманим приводом із використанням погроз фізичною розправою та психологічним тиском вимагати та отримати грошові кошти під приводом погашення вигаданого боргу за нібито не правильну поведінку у відношенні нього.

В подальшому, ОСОБА_6 через невстановлену досудовим розслідуванням особою, діючи на досягнення злочинного плану 03.11.2025 вступив у спілкування з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримавши його номер мобільного телефону. В ході листування через месенджер «Telegram» із ОСОБА_7 , ОСОБА_6 отримав довіру та розташував його до себе шляхом постійного психологічного тиску та надуманим приводом заробити грошових коштів за умови, якщо ОСОБА_7 надасть йому грошові кошти в борг.

В подальшому, ОСОБА_6 отримавши психологічну перевагу над ОСОБА_7 у період часу з 06.11.2025 по 09.11.2025 отримав грошові кошти на загальну суму 31 100 гривень, а саме: 06.11.2025 5000 гривень на картковий рахунок « НОМЕР_1 » відкритий у АТ «Таскомбанк» на ім`я ОСОБА_6 , 07.11.2025 5000 гривень, 10.11.2025 21 100 гривень на картковий рахунок « НОМЕР_2 » відкритий у АТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_6 АТ «Таскомбанк».

В подальшому, ОСОБА_6 , діючи на досягнення свого злочинного плану, реалізуючи злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами потерпілого, скориставшись моментом, що потерпілий ОСОБА_7 в особистій розмові, поцікавився у нього, про терміни повернення грошових коштів, які потерпілий надав у борг.

Так, ОСОБА_6 діючи умисно, із власної користі, шляхом вимагання з погрозою застосування насильства над потерпілим, у вигляді спричинення тілесних ушкоджень та фізичної розправи, а також залякуванням надуманими історіями про нанесення тілесних ушкоджень та катувань, які застосувались до осіб, що відмовлялись вчиняти дії, які їм диктував ОСОБА_6 та залякування історіями про зв`язки у правоохоронних органах та тим фактом, що він є працівником правоохоронного органу, що можуть вплинути на подальшу долю потерпілого, шляхом фабрикування кримінальних проваджень відносно нього, починаючи з 12.11.2025 систематично телефонував, надсилав голосові та письмові повідомлення у месенджері «Telegram» потерпілому ОСОБА_7 , вимагаючи при цьому передати йому грошові кошти у сумі 1000 доларів США з метою врегулювання надуманої ситуації.

В свою чергу, потерпілий ОСОБА_7 не маючи перед ОСОБА_6 будь-яких цивільно-правових зобов`язань, сприйнявши погрози останнього, як дійсні та реальні, побоюючись настання для себе негативних наслідків у разі не виконання вказаних вимог, був змушений погодитись передати ОСОБА_6 грошові кошти за «неіснуючий борг».

В подальшому, 13.11.2025 ОСОБА_7 , усвідомлюючи незаконність вимог ОСОБА_6 звернувся до правоохоронного органу з заявою про вимагання у нього грошових коштів, виявивши бажання взяти участь у заходах по викриттю злочинної діяльності останнього.

Так, ОСОБА_6 продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на незаконне заволодіння грошовими коштами ОСОБА_7 шляхом вимагання з погрозою застосування насильства над потерпілим, у вигляді спричинення тілесних ушкоджень та фізичної розправи, ОСОБА_8 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи із користі, з метою наживи здійснював психологічний тиск та залякування потерпілого шляхом нанесення фізичної розправи та знищення майна яке належить або перебуває у користуванні у ОСОБА_7 вимагаючи при цьому передачі йому всієї суми за «неіснуючий борг» отримав від потерпілого ОСОБА_7 грошові кошти у сумі 40 000 гривень.

27.11.2025 одержані від ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 40 000 гривень (купюрами номіналом по 1000 гривень) були виявлені та вилучені працівниками правоохоронних органів під час затримання ОСОБА_6 .

Тим самим встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, за ознаками: вимагання, тобто вимоги передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим чи його близькими родичами, пошкодження чи знищення їхнього майна або майна, що перебуває в їхньому віданні чи під охороною вчиненого в умовах воєнного стану.

27 листопада 2025 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . затримано в порядку ст. 208 КПК України.

27 листопада 2025 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 письмово повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого:

У вчиненні кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 .

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є, зокрема, наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення особою кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України для вирішення питання щодо застосування запобіжного заходу суд повинен враховувати вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним та обвинуваченим кримінального правопорушення.

Так, в ході проведеного досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні зібрано доказову базу, яка є достатньою, належною та допустимою, на підставі якої є цілковита обґрунтованість підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного вище кримінального правопорушення, зокрема підозра підтверджується наступними доказами:

-Протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 13.11.2025;

-Постанова про визнання потерпілим від 17.11.2025;

-Протокол допиту потерпілого від 17.11.2025 з копіями квитанцій про перерахування грошових коштів;

-Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.11.2025;

-Протокол огляду речей від 17.11.2025, а саме мобільного телефону потерпілого та наявній в ньому переписці;

-Постанова про визнання речових доказів від 17.11.2025;

-Протокол огляду місця події від 25.11.2025;

-Протокол додаткового допиту потерпілого від 26.11.2025;

-Протокол огляду речей від 26.11.2025;

-Протокол огляду від 27.11.2025;

-Акт прийому передачі грошових коштів від 27.11.2025;

-Протокол допиту свідка ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

Зазначені матеріали дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу необхідно враховувати, зокрема: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік і стан здоров`я підозрюваного; репутацію підозрюваного; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; міцність соціальних зв`язків підозрюваного у місці постійного проживання; наявність судимостей у підозрюваного та ін.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 189 КК України, у якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 , відноситься до категорії тяжкого умисного злочину, оскільки санкція частини ч. 4 ст. 189 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_6 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження визначених ст. 2 КПК України.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 покладається необхідність запобігання спробам: Переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України суд при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зобов`язаний оцінити в тому числі: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винуватою (а це покарання у вигляді позбавлення волі строком до 12 років з конфіскацією майна).

Зазначені вище обставини, дають змогу беззаперечно стверджувати, що запобігти встановленим ризикам, шляхом застосуванням більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою неможливо.

Заступник начальника відділення поліції - начальника слідчого відділення відділення поліції № 4 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав клопотання та просив застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого та просив застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_5 , кожен окремо, в судовому засіданні заперечували проти обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просили обрати домашній арешт.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши подане клопотання та надані слідчим матеріали, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу підозрюваному, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання Заступник начальника відділення поліції - начальника слідчого відділення відділення поліції № 4 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 59 днів, виходячи з наступного.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно із ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.

Підозрюваний ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого умисного злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України та вручене підозрюваному ОСОБА_6 об 10-30 год. 28.11.2025.

Згідно витягу з кримінального провадження № 0000144 від 14.11.2025 розпочато досудове розслідування по кримінальному правопорушенню, передбаченому ч. 4 ст. 189 КК України.

27.11.2025 ОСОБА_6 вручене письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, за ознаками: вимагання, тобто вимоги передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим чи його близькими родичами, пошкодження чи знищення їхнього майна або майна, що перебуває в їхньому віданні чи під охороною вчиненого в умовах воєнного стану.

Слідчий суддя враховує, що сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Також, суд приймає до уваги, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України», при вирішенні питання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

На думку суду, обрання запобіжного заходу підозрюваному у вигляді тримання під вартою є виправданим.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України. Підозрюваний обґрунтовано підозрюється у скоєнні тяжкого, умисного злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років. У зв`язку з чим є підстави вважати, що останній з метою уникнення відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, зможе мати можливість знищити або сховати інші засоби вчинення інкримінованого йому злочину, а саме речі та документи, які можуть зберігатись як у письмовому так і паперовому вигляді, які на даний момент невідомі органу досудового розслідування, однак які можуть бути встановлені в ході подальшого досудового розслідування та мати доказове значення причетності підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення.

Також, підозрюваний, відповідно до ст. 221 КПК України має право ознайомитись із матеріалами кримінального провадження, а отже: доказами, здобутими в ході досудового розслідування, знатиме дані свідків, інших підозрюваних, експертів, спеціалістів та матиме змогу встановити їх місця мешкання, з метою здійснювати незаконний вплив в разі їх виклику до суду, з метою примушування до зміни показів.

Також, слід зазначити, що враховуючи засади ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо та показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Саме даний факт дає підстави вважати, що ОСОБА_6 , розуміючи вказані обставини, та у разі застосування до останнього більш м`якого запобіжного заходу, з метою уникнення в подальшому кримінальної відповідальності може впливати на свідків, а саме на тих свідків, які були допитані під час проведення досудового розслідування, щоб останні змінили показання, а також впливати на потерпілого з метою залякування останнього, щоб той змінив свої та можливого уникнення в подальшому кримінальної відповідальності.

Крім того, ОСОБА_6 є колишнім працівником правоохоронного органу розташованого у м. Кривий Ріг та в якого залишились зв`язки та спілкування із особами, що можуть брати участь у якості експертів та спеціалістів. Враховуючи дані факти, підозрюваний матиме змогу перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме шляхом підкупу, погроз, тиску на учасників кримінального провадження.

Також, наявний ризик вчиненити інше кримінальне правопорушення чи продовжити вчиняти правопорушення: зазначений ризик підтверджується тим, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у скоєнні умисного корисливого злочину за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 12 років з конфіскацією майна, що свідчить про продовження існування тих же обставин, які спонукали підозрюваного до скоєння кримінального правопорушення, а саме вчинення вказаного корисливого злочину є його основним джерелом одержання прибутку.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

В свою чергу, згідно з вимогами ч. 4 ст. 196 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту, дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом.

Враховуючи повідомлення ОСОБА_6 про підозру 27.11.2025, строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою під час досудового розслідування не може перевищувати 60 днів, що обраховуються з моменту обрання запобіжного заходу, але в межах здійснення досудового розслідування, тобто такий строк не може перевищувати 59 днів. Таким чином, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання в цій частині задовольнити частково.

Відповідно до п.1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення з погрозою застосування насильства до потерпілого ОСОБА_7 , слідчий суддя приходить до висновку не визначити розмір застави у даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.131, 132, 176, 177, 181, 183, 184, 186, 192 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання заступника начальника відділення поліції - начальника слідчого відділення відділення поліції № 4 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 59 (п`ятдесят дев`ять) днів, тобто до 25.01.2026 включно.

Відповідно до положень п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України розмір застави у кримінальному провадженні не визначити.

Ухвала підлягає негайному виконанню органом досудового розслідування.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1