УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03грудня 2025 року

м. Київ

справа № 294/845/25

провадження № 51-4539ск25

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати

Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Романівського районного суду Житомирської області від 07 серпня 2025 року та ухвалу Житомирського апеляційного суду від 13 жовтня 2025 року,

встановив:

Як убачається з копій оскаржених судових рішень, слідчий суддя Романівського районного суду Житомирської області ухвалою від 07 серпня 2025 року відмовив у задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність старшого слідчого слідчого відділення та уповноважених осіб відділення поліції № 2 Житомирського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Житомирській області.

На зазначену вище ухвалу слідчого судді ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, яку Житомирський апеляційний суд ухвалою від 13 жовтня 2025 року залишив без задоволення, а ухвалу слідчого судді Романівського районного суду Житомирської області від 07 серпня 2025 року - без змін.

Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, дослідивши копії судових рішень, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити на таких підставах.

Згідно з п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення, що повністю відповідає вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практиці ЄСПЛ щодо можливості держави встановлювати певні обмеження права на перегляд судового рішення судами вищого рівня.

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 424 КПК ухвала слідчого судді після її перегляду в апеляційному порядку, а також ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на таку ухвалу оскарженню в касаційному порядку не підлягають.

Таким чином, зазначені положення кримінального процесуального закону передбачають неможливість оскарження у касаційному порядку ухвал слідчих суддів та ухвал апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги на такі ухвали.

Водночас з матеріалів провадження вбачається, що касатор оскаржує ухвалу слідчого судді Романівського районного суду Житомирської області від 07 серпня 2025 року та ухвалу Житомирського апеляційного суду від 13 жовтня 2025 року, якою було переглянуто вказане судове рішення слідчого судді. Отже, касаційну скаргу ОСОБА_4 подала на судові рішення, які не підлягають оскарженню в касаційному порядку, а твердження у касаційній скарзі про необхідність перегляду зазначених вище судових рішень не ґрунтується на приписах закону.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Частиною 3 ст. 428 КПК визначено, що суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі, передбаченій п. 1 ч. 2 цієї статті, без перевірки касаційної скарги на відповідність вимогам ст. 427 цього Кодексу.

Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК, Верховний Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Романівського районного суду Житомирської області від 07 серпня 2025 року та ухвалу Житомирського апеляційного суду від 13 жовтня 2025 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3