Справа № 203/8568/25
Провадження № 1-кп/0203/2614/2025
У Х В А Л А

26.11.2025 року Центральний районний суд міста Дніпра,

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4

захисників - ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0025114 від 10.11.2025 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр. України, уродженця м. Нікополь, Дніпропетровської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.114-1, ч.ч.1,3 ст.362 КК України,

встановив:

У провадженні Центрального районного суду міста Дніпра перебуває вище зазначений обвинувальний акт.

Під час підготовчого судового засідання з`ясовано, що відсутні перешкоди призначення судового розгляду, оскільки угоди у кримінальному провадженні на досудовому розслідуванні не укладались.

Підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п.4-8 ч.1 або ч.2 ст.284 КПК України, немає.

Обвинувальний акт затверджений прокурором і відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Підстави для повернення обвинувального акту відсутні.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту.

Представник потерпілого, обвинувачений та його захисники не заперечували проти призначення справи до судового розгляду.

Кримінальне провадження підсудне Центральному районному суду міста Дніпра згідно правил підсудності, передбачених ст. 32 та 33 КПК України.

За таких обставин, суд, вислухавши думку учасників підготовчого провадження щодо можливості призначення судового розгляду, враховуючи, що відсутні підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини 3 ст. 314 КПК України, вважає за необхідне призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, що надійшов до суду.

Підстав для здійснення судового розгляду в закритому судовому засіданні немає.

Визначено склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді.

Всі питання, пов`язані з підготовкою до судового розгляду, передбачені ст. 315 КПК України, вирішені.

Прокурор звернувся із клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що на теперішній час не зникли ризики, зазначені п.п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: існує ризик, що ОСОБА_7 може переховуватися від суду, оскільки, розуміючи ступінь тяжкості вчинених злочинів та міру покарання, яка йому загрожує (до восьми років позбавлення волі за сукупністю злочинів), він може намагатись уникнути покарання шляхом переховування. Крім того, внаслідок збройної агресії російської федерації проти України з 24.02.2022 Україною згідно відкритих даних не контролюється орієнтовно 30% власної території, що створює додаткові можливості для залишення території України, в тому числі поза офіційними пунктами пропуску. ОСОБА_7 також може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки перебуваючи на волі, використовуючи своє становище як колишнього працівника правоохоронного органу та коло знайомих, ОСОБА_7 може чинити тиск на свідків, змушувати їх надати неправдиві свідчення або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Прокурор вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає не лише особі обвинуваченого ОСОБА_7 , а й характеру та тяжкості злочину, який йому інкримінуються, кореспондується з характером суспільного інтересу, є співмірним з існуючими ризиками, у зв`язку з чим є встановленим факт недостатності застосування інших більш м`яких запобіжних заходів.

Представник потерпілого залишив вирішення питання щодо клопотання на розсуд суду.

Захисник ОСОБА_5 заперечувала щодо задоволення клопотання прокурора, звернулася до суду із клопотанням про зміну ОСОБА_7 запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт, посилаючись на те, клопотання за змістом аналогічне попереднім, є формальним, не надано доказів того, що ризики не зменшилися та не наведено доводів, що інший запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого. Захисник зазначила, що такий ризик як тяжкість злочину, як зазначає ЄСПЛ, не може бути єдиною підставою для тривалого утримання під вартою, зі спливом часу ця підстава стає все менш вагомою. ОСОБА_7 має постійне місце реєстрації та проживання, має міцні соціальні зв`язки, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, самостійно з`являвся до слідчого судді для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та після його задоволення декілька годин чекав приїзду конвойної служби, що підтверджує факт того, що він не має наміру переховуватися від суду.

Захисник ОСОБА_6 підтримав клопотання сторони захисту, зауважив, що стороною обвинувачення не надано будь-яких документів на підтвердження заявлених ризиків, просив змінити ОСОБА_7 запобіжний захід на менш суворий, не пов`язаний із триманням під вартою, який, на його думку, цілком забезпечить виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав клопотання захисника та заперечував проти задоволення клопотання, просив змінити запобіжний захід на більш м`який.

Заслухавши учасників судового провадження, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_7 слід продовжити обрану міру запобіжного заходу з наступних підстав.

Ухвалою Центрального районного суду міста Дніпра від 16.06.2025 обвинуваченому ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому продовжувався, останній раз ухвалою Центрального районного суду міста Дніпра від 22.10.2025 та збігає 30 листопада 2025 року.

Обвинувачений ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, за які передбачені покарання на строк до шести та восьми років позбавлення волі, судове дослідження доказів по справі не проведене, а отже перебуваючи на волі обвинувачений ОСОБА_7 передбачаючи можливе покарання, може переховуватися від суду із метою уникнення відповідальності.

При цьому КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачені обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватимуть відповідні дії, однак вимагає доказів того, що вони мають реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, суд враховує, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях осіб, які вони надають безпосередньо під час судового розгляду справи. Тому ризик впливу на свідків існує до моменту їх допиту в судовому засіданні, приймаючи до уваги, що обвинувачений знайомий з матеріалами справи та свідками.

Судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, також зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції».

При цьому, у конвенційній судовій практиці вироблено чотири основні прийнятні причини для тримання особи під вартою до винесення вироку: ризик того, що особа не з`явиться до суду, ризик того, що обвинувачений, у разі звільнення, вчинить дії, які перешкоджатимуть відправленню правосуддя, або вчинить нові злочини, або порушить громадський порядок (п. 94. Рішення ЄСПЛ «Пірузян проти Вірменії», п. 119. Рішення ЄСПЛ «Трипедуш проти Республіки Молдова»).

Отже на теперішній час не зникли ризики, зазначені п.п.1,3 ст.177 КПК України, які існували на час обрання та продовження обвинуваченим міри запобіжного заходу.

Суд, розглядаючи можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, ураховуючи зазначене вище, бере до уваги вимоги частини 8 статті 176, частини 4 статті 183 КПК України, згідно з якими під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, передбаченого ст. 114-1 КК України, застосовується виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою, та з урахуванням обставин, передбачених ст. ст. 177, 178 КПК України, має право не визначати розмір застави.

Сторона захисту не довела наявності підстав для зміни підозрюваному запобіжного заходу та обрання альтернативного запобіжного заходу у виді застави чи домашнього арешту, відповідно до положень ст. ст. 176, 183 КПК України.

З огляду на викладене вище, з урахуванням позиції сторони захисту, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу та альтернативного запобіжного заходу у виді застави чи домашнього арешту.

Всі питання, пов`язані з підготовкою до судового розгляду, передбачені ст. 315 КПК України, вирішені.

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 314- 316 КПК України, -

ухвалив:

Підготовче провадження закінчити.

Призначити судовий розгляд обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0025114 від 10.11.2025 за обвинуваченням ОСОБА_7 , у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.114-1, ч.ч.1,3 ст.362 КК України, суддею одноособово у відкритому судовому засіданні Центрального районного суду міста Дніпра у залі судових засідань на 05 грудня 2025 на 12 годину 30 хвилин.

Викликати в судове засідання: прокурора, уповноваженого на участь у справі, обвинуваченого, захисників, представника потерпілого.

Клопотання захисника ОСОБА_5 щодо зміни ОСОБА_7 міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт залишити без задоволення.

Клопотання прокурора щодо продовження ОСОБА_7 міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити в повному обсязі.

Продовжити ОСОБА_7 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 24 січня 2026 року, без визначення альтернативного запобіжного заходу у виді застави, з утриманням у Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4)».

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Центральний районний суд міста Дніпра протягом п`яти днів з дня її оголошення, в інший частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1