НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Іменем України

24 жовтня 2025 року ЄУ № 322/1191/25 (Провадження № 1-кс/322/270/25)

Слідчий суддя Новомиколаївського районного суду Запорізької області ОСОБА_1 , секретарка судового засідання ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність працівників відділення поліції № 3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області (далі ВнП № 3), яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його повідомленням - звернення від 07.08.2025 на лінію «102» (ЄО № 3381 від 07.08.2025),

встановив:

11.08.2025 депутат Новомиколаївської селищної ради Запорізького району Запорізької області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі вказаною скаргою зі змісту якої випливає, що 07.08.2025 він звертався на лінію «102» і повідомляв про бездіяльність працівників поліції, а також судді ОСОБА_4 в контексті попередніх звернень ОСОБА_3 щодо обставин, які відбулись на 35-й сесії Новомиколаївської селищної ради Запорізького району Запорізької області.

Втім працівники ВнП № 3 його повідомлення не зареєстрували до ЄРДР.

Також у скарзі ОСОБА_3 вказує на ряд інших обставин, які прямо не стосуються його повідомлення від 07.08.2025.

У скарзі він посилається на ст. 214 КПК України, ст.ст. 13, 15 ЗУ «Про статус депутатів місцевих рад», ст. 24 ЗУ «Про національну поліцію», положення про порядок ведення ЄРДР, затверджене наказом Генерального прокуратура України від 30 червня 2020 року № 298, наводив ознаки складу кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 28, 351, 364 КК України (з його точки зору).

Скаржник просив визнати бездіяльність працівників ВнП № 3, щодо проведення перевірки за його зверненням, повідомленням про злочин від 07.08.2025 незаконною і зобов`язати працівників ВнП № 3 його звернення повідомлення про злочин від 07.08.2025 внести до ЄРДР, провести досудове розслідування за ним.

ОСОБА_3 клопотав про витребування його звернення на спец лінію 102 з додатками до нього, які надавалися до його звернення на спец лінію 102 від 26.06.2025, від 28.07.2025 та відповідь на нього яку він не отримував 11.08.2025 всі пояснення від осіб, які зазначені в зверненні, які працівники відділення поліції № 3 повинні були отримати. Просив також витребувати відео фіксацію з відділення поліції № 3 від 09.07.2025, 11.07.2025, від 14.07.2025 де він до них приходив за відповіддю.

Після задоволення самовідводу слідчого суддді ОСОБА_4 матеріали за скаргою передені слідчому судді ОСОБА_1 .

Ухвалою слідчого судді від 29.08.2025 відкрито провадження за скаргою. Клопотання ОСОБА_3 задоволене частково. Витребувано матеріали за депутатським зверненням ОСОБА_3 від 07.08.2025. У задоволені решти клопотання слідчий суддя відмовив з огляду на його необґрунтованість.

ВнП № 3 надало відповідь слідчому судді, що матеріали за зверненням ОСОБА_3 від 07.08.2025 направлені до ТУ ДБР у м. Мелітополі.

ТУ ДБР у м. Мелітополі на запит слідчого судді надано відповідь зі змісту якої випливає, що підстави для внесення відомостей в ЄРДР за зверненням ОСОБА_3 щодо неправомірних, на його думку, дій судді ОСОБА_4 і працівників правоохоронних органів, відсутні.

Скаржником заявлялось декілька клопотань про відвід слідчому судді, які за своїм змістом є однаковими. Клопотання в силу об`єктивних причин розглянуто 16.10.2025, відповідно до положень ст. 81 КПК України. Ухвалою судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області (ЄУ № 322/1191/25, Провадження № 1-кс/322/347/25) у задоволені клопотання про відвід слідчому судді, відмовлено. Матеріали за скаргою поверненні слідчому судді.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав доводи скарги просив її задовольнити.

Представник ВнП № 3, в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив.

Відсутність в судових засіданнях представника ВнП № 3, відповідно до ч.3 ст.306 КПК України не перешкоджає розгляду скарги.

Заслухавши скаржника, оцінивши та дослідивши скаргу і доводи якими вона обґрунтовується, вивчивши матеріали перевірки, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Встановлено, що 07.08.2025 ОСОБА_3 звертався на лінію «102» і повідомляв про бездіяльність працівників поліції, а також судді ОСОБА_4 в контексті його ( ОСОБА_3 ) попередніх звернень щодо обставин, які відбулись на 35-й сесії Новомиколаївської селищної ради Запорізького району Запорізької області (обставини про сесію висвітлені в ухвалі слідчого судді від 01.10.2025 ЄУ № 322/1006/25). Зокрема працівники поліції у строки встановлені законом не надали йому відповіді, а суддя не витребував відео фіксацію.

На переконання заявника вказані обставини свідчили про наявність підстав внесення в ЄРДР відомостей за ст. 28, 351, 358, 111-1 КК України щодо судді ОСОБА_4 , працівників поліції, голови селищної ради і депутатів.

Звернення ОСОБА_3 було зареєстровано в ЄО за № 3381 від 07.07.2025.

Зі змісту листа ВнП № 3 від 08.08.2025 №6512/72/01-2025 випливало, що звершення ОСОБА_3 від 07.08.2025 було зареєстровано в № 3381 від 07.07.2025 і впродовж 24 годин після надходження до ВнП №3 направлено до ТУ ДБР у м. Мелітополь.

Вказане хоча і прямо не передбачено вимогами КПК України, втім і не суперечить їм.

До того ж таке рішення є цілком логічним та обґрунтованим з огляду на те, що у депутатському зверненні йшлося про незаконні на думку заявника дії судді і правоохоронців, що є підслідністю саме ДБР.

Відомості в ЄРДР внесені не були.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування визначений главою 26 КПК України.

Так, ч. 1 ст. 303 КПК України закріплений вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. Зокрема, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена така бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

За змістом ч. 1 ст. 214 КПК України, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 години після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Системний аналіз положень ст.ст. 214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Підставою кримінальної відповідальності згідно з ч. 1 ст. 2 КК України є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Стаття 11 Кримінального кодексу України визначає, що кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

При цьому Особлива частина Кримінального кодексу України визначає, які саме діяння є кримінальними правопорушеннями, в чому полягає об`єктивна та суб`єктивна сторона того чи іншого кримінального правопорушення, їх кваліфікуючі ознаки тощо.

Виходячи з наведеного, за умови наявності в заяві, повідомленні тих чи інших об`єктивних даних, що дійсно містять ознаки відповідного кримінального правопорушення, то такі заяви чи повідомлення необхідно вважати саме заявами, повідомленнями про вчинені кримінальні правопорушення, відомості про які підлягають внесенню слідчим, дізнавачем, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань в порядку та строки, передбачені ст. 214 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Згідно з п.п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України та пункту 1 глави 2 розділу I Положення про порядок ведення ЄРДР, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 298 від 30.06.2020, до ЄРДР вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела, його попередню правову кваліфікацію із зазначенням статті (частин статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Отже незважаючи на те, що ст. 214 КПК України прямо не передбачено проведення перевірки щодо змісту заяви, виходячи з змісту ч. 5 ст. 214 КПК України, зміст таких відомостей має бути підданий оцінці.

Повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомленнях потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, прокурор.

Оскільки КПК України надана можливість оскаржити дії слідчого/прокурора, то у слідчого судді виникають повноваження щодо перевірки правильності висновку слідчого/прокурора в результаті такої оцінки.

Вказане відповідає основним положенням цього Кодексу, зокрема п. 18 ст. 3 КПК України (визначення основних термінів Кодексу), відповідно до якого, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю з дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Аналіз змісту положень ст. 214 КПК України свідчить про обов`язковість вчинення дій лише щодо прийняття та реєстрації заяви, як це передбачено у частині четвертій вказаній статті, і відмова у вчиненні таких дій не допускається.

Водночас, зміст частини першої зазначеної статті не передбачає імперативного обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про ознаки кримінального правопорушення, передбаченого діючим Кримінальним кодексом України.

Тобто, підставою внесення до ЄРДР та початку досудового розслідування можуть слугувати не будь-які заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, а лише ті, у яких зазначені фактичні обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, що є гарантією кожній особі від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу, оскільки безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

Для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань заявник має зазначити у повідомленні конкретні, відомі йому обставини такого злочину.

Дійсно, у особи, яка подає заяву, відсутній обов`язок наводити в ній всі фактичні обставини певного злочину. Забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінальних правопорушень, у тому числі доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладено саме на органи досудового розслідування та є одним із завдань кримінального провадження.

Однак до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про конкретне кримінальне правопорушення, а не про будь-які дії, які не містять таких ознак.

Завдання і функція слідчого судді, прийняття ним рішення, зокрема при розгляді скарг на бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора щодо невнесення відомостей в ЄРДР, не може зводитись до формальної перевірки факту внесення чи невнесення в ЄРДР відповідних відомостей, натомість слідчий суддя відповідно до вимогам ст. 94 КПК України за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Саме для перевірки доводів депутата в контексті можливих незаконних дій судді і працівників поліції, прийняття рішення відповідно до чинного законодавства, звернення депутата було направлено з ВнП № 3 до ТУ ДБР у м. Мелітополі. Втім посадові особи вказаного правоохоронного органу підстав для внесення відомостей в ЄРДР не знайшли.

З таким рішенням також погоджується слідчий судя, оскільки загальна позиція скаржника зводиться до того, що якщо ті питання чи пропозиції, які зазначаються ним в його зверненнях, запитах, скаргах чи клопотаннях не виконуються (задовольняються), або виконуються (задовольняються) не так як вважає за потрібне ОСОБА_3 , незалежно від підстав, причин і мотивів прийняття чи не прийняття того чи іншого рішення, це є корупційним кримінальним правопорушенням, перешкоджанням депутатській діяльності, а в окремих випадках колабораціонізм або державна зрада.

Не оцінюючи обґрунтованість депутатського звернення ОСОБА_3 , на предмет наявності ознак складу кримінальних правопорушень, слідчий суддя вважає, що в ньому відсутні відомості, які свідчать або можуть свідчити про вчинення згаданих у скарзі кримінальних правопорушень (ст.ст. 28, 351, 358, 111-1 КК України), отже підстави для задоволення скарги відсутні.

Окремо слідчий суддя звертає увагу на те, що відповідно до ст. 216 КПК України категорія звернення ОСОБА_3 щодо працівників правоохоронних органів і судді належить до підслідності слідчих органів ДБР. Нормами КПК України визначено, що повноваження слідчого судді місцевого суду здійснюються ним лише щодо органів досудового розслідування та дізнання, які знаходяться в межах територіальної юрисдикції даного суду.

З пояснень ОСОБА_3 випливає, що рішення ТУ ДБР він не оскаржував, оскільки на його думку, відповідне рішення має прийняти відділення поліції, адже він звертався саме до цього правоохоронного органу, тобто останній по суті не погоджується з підслідністю, проте вказані дії та бездіяльність не входять до переліку дій та бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування в порядку ч. 1 ст. 303 КПК України.

Керуючись ст.ст. 214, 303, 306, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність працівників ВнП № 3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його повідомленням - звернення від 07.08.2025 на лінію «102», (ЄО № 3381 від 07.08.2025), відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1