ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2025 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду (ВАКС) ОСОБА_1 (далі-слідчий суддя чи суд),

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 і захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

клопотання прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (САП) ОСОБА_3

про продовження строку дії обов`язків щодо

ОСОБА_4 (народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Насташка Рокитнянського району Київської області, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ),

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 28/частини 4 статті 368 Кримінального кодексу України (далі - КК)

у кримінальному провадженні №0000261 від 31.03.2025

ВСТАНОВИВ:

1. Стислий опис судового провадження.

17.11.2025 до ВАКС надійшли клопотання прокурора САП ОСОБА_3 про продовження строку дії обов`язків, покладених на ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , підозрюваних у кримінальному провадженні №0000261 від 31.03.2025, і клопотання детектива НАБУ ОСОБА_9 , погоджене прокурором САП ОСОБА_3 (далі-прокурор), про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_10 , підозрюваного у кримінальному провадженні №0000261 від 31.03.2025, для розгляду яких відповідно до статті 35 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) і протоколів передачі судової справи раніше визначеному складу суду визначено слідчого суддю ОСОБА_1 в судових справах №991/11838/25 (провадження 1-кс/991/11929/25), №991/11840/25 (провадження 1-кс/991/11930/25), №991/11841/25 (провадження 1-кс/991/11931/25), № 991/11842/25 (провадження 1-кс/991/11932/25), які ухвалою суду об`єднано в одне судове провадження із присвоєнням єдиного унікального номера судової справи № 991/11838/25 (провадження 1-кс/991/11929/25) та 18.11.2025 здійснено судовий розгляд із постановленням ухвали за результатом розгляду кожного клопотання.

2. Короткий виклад клопотання і позицій учасників судового провадження.

2.1. Прокурор у клопотанні просив: «1) Задовольнити клопотання про продовження строку дії покладених на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків у кримінальному провадженні № 0000261 від 31.03.2025; 2) Продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строк дії покладених на нього обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України терміном на два місяці, а саме: прибувати на кожну вимогу до детективів НАБУ, які здійснюють досудове розслідування чи прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво, та/або суду; повідомляти детективів, які здійснюють досудове розслідування, чи прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво, про зміну свого місця проживання та/або роботи; не відлучатися за межі Київської області без дозволу детективів, які здійснюють досудове розслідування, чи прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво; утримуватись від спілкування з приводу обставин, викладених у чинному повідомленні про підозру з іншими підозрюваними, а саме: ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , та свідками ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ; здати на зберігання до органу Державної міграційної служби України за місцем проживання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, та інші документи, що дають право на виїзд з України»,

що обґрунтовувалось зокрема таким: «Детективами Національного антикорупційного бюро України під процесуальним керівництвом прокурорів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000261 від 31.03.2025 за підозрою ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 368 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 368 КК України, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 368 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 368 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України, ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України та за обставинами вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 368, ч. 3 ст. 369, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 368-3, ч. 3 ст. 28 ст. 336, ч. 4 ст. 369, ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 368, ч. 3 ст. 368, ч. 1 ст. 368, ст. 368-5 КК України.

02.08.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затримано у порядку ст. 208 КПК України, а у подальшому 03.08.2025 останньому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого: ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 368 КК України, тобто у проханні надати та одержанні службовою особою неправомірної вигоди в особливо великому розмірі для себе та третіх осіб за вчинення службовою особою в інтересах третьої особи дій з використанням наданого службового становища, вчинених організованою групою.

05.08.2025 слідчим суддею Вищого антикорупційного суду у справі №991/7926/25 частково задоволено клопотання детектива та застосовано до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів. При цьому, ОСОБА_4 визначено заставу у розмірі 2 000 000 гривень.

У разі внесення застави у визначеному слідчим суддею розмірі вважається, що до підозрюваного застосований запобіжний захід вигляді застави та покладено строком на два місяці ряд обов`язків.

06.08.2025 підозрюваний ОСОБА_4 , у зв`язку із внесенням застави в розмірі 2 000 000 гривень звільнений з-під варти.

Таким чином, строк дії обов`язків, покладених на ОСОБА_4 , завершувався 05.10.2025.

17.09.2025 слідчим суддею Вищого антикорупційного суду винесено ухвалу, якою продовжено строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до 03.01.2026.

У подальшому, 24.09.2025 слідчим суддею Вищого антикорупційного суду винесено ухвалу №991/9713/25, якою продовжено строк дії обов`язків покладених на підозрюваного ОСОБА_4 до 24.11.2025 включно, а саме: прибувати на кожну вимогу до детективів НАБУ, які здійснюють досудове розслідування чи прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво, та/або суду; повідомляти детективів, які здійснюють досудове розслідування, чи прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво, про зміну свого місця проживання та/або роботи; не відлучатися за межі Київської області без дозволу детективів, які здійснюють досудове розслідування, чи прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво; утримуватись від спілкування з приводу обставин, викладених у чинному повідомленні про підозру з іншими підозрюваними, а саме: ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , та свідками ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ; здати на зберігання до органу Державної міграційної служби України за місцем проживання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, та інші документи, що дають право на виїзд з України.

Таким чином, існує необхідність продовження строку дії покладених на підозрюваного ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді обов`язків, адже закінчити досудове розслідування до спливу відповідного строку не є можливим. Із часу застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, встановлені судом ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшилися та виправдовують вказаний запобіжний захід, а також застосування покладених на підозрюваного судом обов`язків. Крім цього, застосування вказаного запобіжного заходу з відповідними обов`язками себе виправдало як ефективний захід для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та досягнення завдань кримінального провадження.

Короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_4

ОСОБА_11 та ОСОБА_8 на початку березня 2025 року, діючи як організатори організованої групи, з метою одержання неправомірної вигоди в особливо великому розмірі розробили та довели до відома інших учасників організованої групи, а саме ОСОБА_10 та ОСОБА_4 відповідний план з розподілом функцій учасників групи, який полягав у необхідності: виділення Рубіжанською міською військовою адміністрацією Сєвєродонецького району Луганської області для військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі - ВЧ НОМЕР_1 ) бюджетних коштів у вигляді субвенції у сумі 5 000 000 гривень для придбання товарів оборонного призначення для потреб військової частини; підшукання суб`єкта господарювання для укладення відповідного контракту на придбання для ВЧ НОМЕР_1 товарів оборонного призначення; визначення переліку необхідних товарів оборонного призначення для ВЧ НОМЕР_1 із визначенням учасниками організованої групи ціни на відповідні товари; укладення та виконання відповідного контракту на постачання товарів оборонного призначення; після перерахування грошових коштів на рахунки суб`єкта господарювання - одержання від представника суб`єкта господарювання неправомірної вигоди в особливо великому розмірі та подальшого її розподілу.

На виконання вказаного плану ОСОБА_11 та ОСОБА_8 доведено до відома ОСОБА_10 , що з метою одержання неправомірної вигоди при укладення контрактів із ВЧ НОМЕР_1 , йому необхідно з використанням службового становища начальника Рубіжанської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області виділити вказаній ВЧ бюджетні кошти у вигляді субвенції у сумі 5 000 000 гривень для придбання товарів оборонного призначення для потреб військової частини.

На виконання вказаного плану 06.03.2025 згідно з розпорядженням № 67 начальника Рубіжанської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області ОСОБА_10 для потреб ВЧ НОМЕР_1 виділено кошти в сумі 5 000 000 гривень.

Також за не встановлених у ході досудового розслідування обставин у кінці березня 2025 року ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , діючи у складі організованої групи, на виконання заздалегідь розробленого злочинного плану, відомого учасникам організованої групи, познайомилися із ОСОБА_13 , що є представником ТОВ «ЮВІТЕК» (), яке займається виробництвом систем радіоелектронної боротьби.

У подальшому, ОСОБА_11 , усвідомлюючи те, що ОСОБА_13 , представляючи інтереси ТОВ «ЮВІТЕК», яке має на меті здійснення комерційної діяльності для одержання прибутку і зацікавлене у збільшенні відповідних місць збуту, повідомив йому, що може допомогти з укладенням контрактів на постачання товарів оборонного призначення для потреб військових частин.

При цьому ОСОБА_11 у ході зустрічі, яка відбулася 31.03.2025 у закладі «Kyiv Gastrobar» за адресою: м. Київ, Оболонська набережна, 5, висловив ОСОБА_13 прохання надати учасникам організованої групи неправомірну вигоду за подальше підписання договору на постачання товарів оборонного призначення для потреб військових частин.

У подальшому, в ході зустрічі 22.05.2025 ОСОБА_13 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , яка відбулася в приміщенні Рубіжанської міської військової адміністрації, що за адресою: м. Дніпро, вул. Робоча, 104-А, ОСОБА_11 висловив прохання ОСОБА_13 надати неправомірну вигоду за підписання контракту з ТОВ «ЮВІТЕК» за постачання до ВЧ НОМЕР_1 товарів оборонного призначення. При цьому зазначив, що сума неправомірної вигоди становитиме 30% від суми укладеного контракту на 5 000 000 гривень, тобто 1 500 000 гривень, а також повідомив учасникам розмови суми розподілу такої неправомірної вигоди.

Під час зустрічі 31.05.2025 ОСОБА_13 , ОСОБА_4 та ОСОБА_11 , яка відбулася в закладі «Kyiv Gastrobar» за адресою: м. Київ, Оболонська набережна, 5, ОСОБА_4 підтвердив ОСОБА_13 прохання надати неправомірну вигоду за підписання контракту з ТОВ «ЮВІТЕК» на поставлення до ВЧ НОМЕР_1 товарів оборонного призначення.

ОСОБА_4 на виконання злочинного плану щодо одержання неправомірної вигоди, використовуючи своє службове становище командира ВЧ3082, 23.07.2025 підписав із ТОВ «ЮВІТЕК» державний контракт на виготовлення та постачання товарів оборонного призначення на загальну суму 5 000 000 гривень.

Надалі, 25.07.2025, у ході зустрічі ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_13 , яка відбулася у приміщенні ресторану «Graine de Moutarde», який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Князів Острозьких, 41/8, між ними обговорено стан виконання контракту, укладеного ВЧ НОМЕР_1 з ТОВ «ЮВІТЕК», здійснення платежу на рахунки ТОВ «ЮВІТЕК» та можливу допомогу ОСОБА_8 у разі виникнення проблем з органами казначейської служби при їх надходженні, а також подальший розподіл суми неправомірної вигоди.

У подальшому, 28.07.2025, на рахунки ТОВ «ЮВІТЕК» надійшли грошові кошти в сумі 5 000 000 гривень за виконання державного контракту, укладеного із ВЧ НОМЕР_1.

Приблизно об 11 год. 20 хв. 31.07.2025 ОСОБА_8 під час телефонної розмови з ОСОБА_13 повідомив, щоб його частину неправомірної вигоди в розмірі 100 000 гривень ОСОБА_13 передав ОСОБА_11 на запланованій 02.08.2025 зустрічі.

Того ж дня приблизно о 16 год. 00 хв. ОСОБА_4 та ОСОБА_13 домовились зустрітися 02.08.2025 о 12 год 00 хв годині у приміщенні ресторану «Graine de Moutarde», що за адресою: м. Київ, вул. Князів Острозьких, 41/8, на якій також буде присутній ОСОБА_11 , з метою одержання учасниками організованої групи неправомірної вигоди в загальній сумі 1 500 000 гривень за виділення грошових коштів у сумі 5 000 000 гривень у виді субвенції Рубіжанської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області для потреб ВЧ НОМЕР_1, подальшого укладення ВЧ НОМЕР_1 із ТОВ «ЮВІТЕК» державного контракту на виготовлення та поставку товарів оборонного призначення на вказану вище суму грошових коштів, подальшого перерахування цих грошових коштів на рахунки ТОВ «ЮВІТЕК».

Приблизно об 11 год. 42 хв. 02.08.2025 ОСОБА_11 зустрівся із ОСОБА_13 у приміщенні ресторану «Graine de Moutarde», який розташований за адресою: м. Київ, вул. Князів Острозьких, 41/8. У ході зустрічі ОСОБА_11 , діючи як організатор організованої групи, розподілив загальну суму неправомірної вигоди в розмірі 1 500 000 гривень для себе та інших учасників організованої групи ( ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_4 ) та інших осіб за виділення грошових коштів у сумі 5 000 000 гривень у вигляді субвенції Рубіжанської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області для потреб ВЧ НОМЕР_1 , укладення ВЧ НОМЕР_1 із ТОВ «ЮВІТЕК» державного контракту на виготовлення і поставку товарів оборонного призначення та подальше перерахування цих грошових коштів на рахунки ТОВ «ЮВІТЕК».

При цьому за вказівкою ОСОБА_11 350 000 гривень залишені у ОСОБА_13 , 900 000 гривень приблизно об 11 год. 48 хв. одержані безпосередньо ОСОБА_11 , а решта суми в розмірі 250 000 гривень о 12 год 35 хв одержані ОСОБА_4 ».

Також в клопотанні стверджувалось, що обґрунтованість підозри підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, а саме: 1) протоколом за результатами проведення оперативно-розшукового заходу аудіо-, відеоконтролю особи від 26.03.2025 відносно ОСОБА_11 ; 2) протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо, відеоконтроль особи від 12.05.2025 відносно ОСОБА_11 ; 3) протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіоконтроль особи від 30.05.2025 відносно ОСОБА_8 ; 4) протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіоконтроль особи від 02.06.2025 відносно ОСОБА_11 ; 5) протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо-, відеоконтроль особи від 03.06.2025 відносно ОСОБА_11 ; 6) протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіоконтроль особи від 05.06.2025 відносно ОСОБА_4 ; 7) протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контролю за вчиненням злочину від 20.06.2025 у формі спеціального слідчого експерименту відносно ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_15 ; 8) протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіоконтроль особи від 23.06.2025 відносно ОСОБА_4 ; 9) протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо-, відеоконтроль особи від 15.07.2025 відносно ОСОБА_11 ; 10) протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо-, відеоконтроль особи від 16.07.2025 відносно ОСОБА_11 ; 11) протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо-, відеоконтроль особи від 18.07.2025 відносно ОСОБА_7 ; 12) протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіоконтролю особи від 18.07.2025 відносно ОСОБА_11 ; 13) протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контроль за вчиненням злочину від 02.08.2025 відносно ОСОБА_11 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_16 14) протоколом обшуку від 02.08.2025, складеним за результатами проведення обшуку у автомобілі Acura MDX, д.н.з. НОМЕР_2 , який перебуває у користуванні ОСОБА_11 , 15) протоколом огляду місця події від 02.08.2025, складеним за результатом проведення огляду ділянки місцевості за місцем затримання останнього поруч із будинком № 41/8 по вул. Князів Острозьких в м. Києві; 16) документами отриманими від ВЧ НОМЕР_1 у відповідь на запит, якими підтверджуються обставини укладання та виконання відповідного контракту; 17) іншими матеріалами досудового розслідування у їх сукупності.

З огляду на обґрунтованість підозри ОСОБА_4 в клопотанні стверджувалось про наявність таких ризиків: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні.

Окрім того, у клопотанні стверджувалось, що «встановлені в ході досудового розслідування та відображені в цьому клопотанні обставини вчинення кримінального правопорушення, ступінь його тяжкості, роль підозрюваного у його вчиненні, розмір спричиненої матеріальної шкоди, обґрунтування та ступінь вираженості наведених ризиків дають обґрунтовані підстави вважати, що жодні інші, більш м`які, запобіжні заходи, окрім застави (з покладанням відповідних процесуальних обов`язків), не зможуть забезпечити досягнення мети їх застосування до ОСОБА_4 . Отже, обрання запобіжного заходу більш м`якого, ніж застава (з покладанням відповідних процесуальних обов`язків), не забезпечить запобігання встановленим під час досудового розслідування ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшить їх до прийнятного рівня. Водночас, застосування більш суворих запобіжних заходів у вигляді домашнього арешту чи тримання під вартою не має доцільності застосування через наявність у підозрюваного ОСОБА_4 сталих сімейних та соціальних зв`язків, постійного місця проживання та роботи. Слід враховувати, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості. Необхідно враховувати той факт, що вчинене кримінальне правопорушення має високий ступінь суспільної небезпеки, а також те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й стандарти охорони загальносуспільних інтересів. Дії підозрюваного ОСОБА_4 дискредитують державу на міжнародному рівні. Застосований стосовно ОСОБА_4 запобіжний захід та покладені обов`язки відповідають суспільному інтересу, оскільки гарантії того, що підозрюваний не продовжить протиправну діяльність, відсутні» та наводився виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали (в частині покладених обов`язків), а саме «Водночас, об`єктивними обставинами, що перешкоджали закінчити досудове розслідування у двомісячний строк є те, що у кримінальному провадженні проведено велику кількість слідчих (розшукових) дій, в тому числі, обшуків, за результатами проведення яких вилучено мобільні телефони, та іншу техніку, на якій міститься інформація щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, а дослідженню змісту вказаної техніки передує призначення відповідних експертиз, які займають довготривалий час. Окрім того, за результатами проведення відповідних експертних досліджень необхідно опрацювати вміст інформації, що міститься на вилученій техніці, склавши при цьому, чітку послідовність подій та спів ставити отриману інформацію із вилученими документами, показами свідків, та іншими даними, що отримані в ході слідства. Також, в ході слідства було проведено значну кількість негласних слідчих (розшукових) дій, розсекречування яких займає чималий проміжок часу та на даний час триває. Разом з тим, до компетентних органів іноземних держав скеровано запити про міжнародну правову допомогу, виконання яких займає довготривалий період часу».

2.2. У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання і просив таке задовольнити, зазначивши, що досудове розслідування триває, констатовані слідчими суддями ризики не зменшились, процесуальні обов`язки підозрюваним не порушувались.

Підозрюваний ОСОБА_4 і захисники ОСОБА_5 , ОСОБА_6 заперечували проти задоволення клопотання в частині обов`язку не відлучатися за межі Київської області в зв`язку з необхідністю підозрюваному відвідувати батька похилого віку, який потребує медичного догляду та мешкає в Одеській області, і в зв`язку зі службовою необхідністю підозрюваного як чинного військовослужбовця, разом з тим не заперечуючи щодо продовження решти обов`язків.

3. Обґрунтування позиції суду.

3.1. Статтею 2 КПК визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до частини 7 статті 42 КПК підозрюваний, обвинувачений зобов`язаний: 1) прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб; 2) виконувати обов`язки, покладені на нього рішенням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 3) підкорятися законним вимогам та розпорядженням слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; 4) надавати достовірну інформацію представнику персоналу органу пробації, необхідну для підготовки досудової доповіді.

Згідно із частиною 1 статті 131 КПК заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Пунктом 9 частини 2 статті 131 визначено зокрема, що заходами забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи.

Частиною 1 статті 176 КПК визначено, що запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Згідно із частиною 1 статті 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим пунктами 1-5 частини 1 цієї статті, а саме: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 статті 177 КПК визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього кодексу, і на які вказує прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частиною 7 статті 194 КПК визначено, що обов`язки, передбачені цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Згідно із частинами 3 та 4 статті 199 КПК клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Тобто клопотання про продовження строку дії обов`язків розглядаються згідно з загальними правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, відтак необхідно керуватись правилами, які регулюють питання про застосування відповідного запобіжного заходу (обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків) із врахуванням додаткових обставин, передбачених частиною 3 статті 199 КПК, а саме: обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшились або з`явилися нові ризики, та обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали.

3.2. Судом встановлені такі обставини:

31.03.2025 розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000261 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 28/частиною 4 статті 368 і частиною 5 статті 191 КК.

02.08.2025 ОСОБА_4 затримано детективами НАБУ на підставі пункту 3 частини 1 статті 208 КПК внаслідок обґрунтованих підстав вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності НАБУ.

03.08.2025 ОСОБА_17 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 28/частиною 4 статті 368 КК, тобто у проханні надати та одержанні службовою особою неправомірної вигоди в особливо великому розмірі для себе та третіх осіб за вчинення службовою особою в інтересах третьої особи дій з використанням наданого службового становища, вчинених організованою групою.

05.08.2025 ухвалою слідчого судді ВАКС ОСОБА_18 у справі №991/7926/25 частково задоволено клопотання, застосовано до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, визначено підозрюваному ОСОБА_4 заставу у розмірі 2 000 000 (два мільйони) гривень, у разі внесення застави у визначеному слідчим суддею розмірі вважається, що до підозрюваного застосований запобіжний захід у вигляді застави, у разі внесення застави, покладено на підозрюваного ОСОБА_4 строком на два місяці такі обов`язки: (1)прибувати до слідчого (детектива), прокурора, слідчого судді за кожними їх викликом та вимогою; (2)повідомляти слідчого (детектива), прокурора про зміну свого місця проживання та/або місця роботи (3)не відлучатися за межі міста Києва та Київської області без дозволу слідчого (детектива), прокурора; (4)утримуватися від спілкування з приводу обставин, викладених у повідомленні про підозру ОСОБА_4 , з іншими підозрюваними: ОСОБА_11 ; ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , свідком ОСОБА_12 , а також з ОСОБА_13 ; (5)здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; (6)носити електронний засіб контролю. В іншій частині клопотання відмовлено.

06.08.2025 ОСОБА_4 у зв`язку із внесенням застави в розмірі 2 000 000 гривень звільнений з-під варти.

17.09.2025 ухвалою слідчого судді ВАКС ОСОБА_19 в справі №991/9355/25 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000261 до 5 місяців, тобто до 03.01.2026.

24.09.2025 ухвалою слідчого судді ВАКС ОСОБА_1 в справі №991/9713/25 продовжено строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного до 24.11.2025 включно.

3.3. Дослідивши клопотання із додатками, заслухавши доводи сторін, слідчий суддя зазначає, що клопотання про продовження строку дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_4 відповідає формальним вимогам статей 184 і 199 КПК, а його копія разом із матеріалами, якими воно обґрунтовується, вручена 13.11.2025 підозрюваному та його захисникам.

Також слідчий суддя зазначає, що кримінальне провадження №0000261 від 31.03.2025 належить до предметної підсудності ВАКС відповідно до пунктів 1, 2 частини 5 статті 216 КПК, з огляду на розмір завданої кримінальним правопорушенням шкоди на час його вчинення та суб`єктний склад підозрюваних, а саме статус народного депутата у одного з таких.

3.4. Підставою продовження строку дії обов`язків зокрема є набуття особою статусу підозрюваного та наявність обґрунтованої підозри у вчиненні такою особою певного кримінального правопорушення.

КПК не визначає змісту поняття «обґрунтована підозра», а тому відповідно до частини 5 статті 9 КПК, належить керуватись усталеною практикою Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), за якою «існування обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обстави (наприклад, пункт 32 рішення ЄСПЛ у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, пункт 175 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011). Такий стандарт є найнижчим за рівнем переконання у кримінальному провадженні, тому факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого приходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування» (пункт 55 рішення ЄСПЛ у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994).

Слідчий суддя вважає, що наведені у клопотанні обставини в сукупності з доданими матеріалами кримінального провадження та факт вручення ОСОБА_4 03.08.2025 повідомлення про підозру, яке відповідає формальним вимогам статей 276-279 КПК та здійснене згідно із статтями 111, 135, 278-279 КПК, дають підстави визнати набуття ним статусу підозрюваного та наявність в його діях ознак кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 28/частини 4 статті 368 КК.

Разом із цим належить зазначити, що при вирішенні питання щодо обґрунтованості підозри з метою застосування заходу забезпечення кримінального провадження та продовження строку дії обов`язків, оцінка наданих доказів здійснюється не з точки зору їх достатності і допустимості для доведення чи не доведення винуватості особи (що здійснюється судом при ухваленні вироку), а лише для визначення певної вірогідності причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, а також того чи є підозра обґрунтованою настільки, щоби виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не вирішує питання, які повинен вирішувати вже суд під час розгляду кримінального провадження за сутністю.

3.5. Підставою продовження строку обов`язків також є наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК, які вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності вчинення підозрюваним певних дій, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. У той же час КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) буде здійснювати відповідні дії, але вимагає наявність підстав вважати реальною можливість здійснити такі у майбутньому.

3.5.1. Ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду обґрунтовувався таким: « ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого корупційного злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Невідворотність покарання за вказаний злочин вже сама по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду. При цьому, звільнення від відбування покарання з випробуванням чи призначення покарання більш м`якого, ніж перебачено законом (ст. ст. 69, 75 КК України) у випадку вчинення корупційного злочину є неможливим, окрім як у випадку укладання угоди у кримінальному провадженні.

Вказаний ризик також підтверджується вагомістю наявних доказів вчинення ОСОБА_4 інкримінованого злочину.

Водночас, підозрюваний володіє паспортом громадянина України для виїзду за кордон із номером НОМЕР_3 (який на виконання ухвали слідчого судді у справі № 991/7926/25 від 05.08.2025 наразі здано на зберігання до Державної міграційної служби). У разі повернення зазначеного паспорту ОСОБА_4 останній матиме змогу виїхати до інших країн світу.

Окрім того, скасування візового режиму з країнами Європи та відсутність обмежень щодо виїзду з України надає додаткові можливості підозрюваному покидати територію України, та не дивлячись на обмеження можливості чоловікам - громадянам України, віком від 18 до 60 років, виїзду за межі України на період дії правового режиму воєнного стану, ОСОБА_4 , починаючи із 24.02.2022, 1 раз здійснював виїзд за межі території України.

Будучи діючим військовослужбовцем Національної гвардії України, ОСОБА_4 може здійснювати безперешкодні виїзди за кордон у відпустку, відрядження за письмовим дозволом командування. Сталі зв`язки та авторитет ОСОБА_4 серед осіб вищого офіцерського складу Національної гвардії України, Міністерства внутрішніх справ України може використовуватися останнім для виїзду за кордон з метою переховування від органу досудового розслідування і суду.

Також, ОСОБА_4 , будучи військовою службовою особою Національної гвардії України, має дружні зв`язки із ОСОБА_11 , народним депутатом України ІХ скликання, має широке коло зв`язків серед службових осіб органів державної влади, місцевого самоврядування, правоохоронних органів, керівників підприємств, установ та організацій, які він може використати з метою переховування від органів досудового розслідування та/або суду, у тому числі шляхом залишення території України.

Отже, підозрюваний може звернутись до осіб, з числа державних службовців тощо, котрі підтримують з ним зв`язок, з метою отримання допомоги у перетині державного кордону поза контролем уповноважених органів, забезпеченні житлом, коштами для існування, сприянням його переховуванню від органів досудового розслідування та/або суду»/

Слідчий суддя зазначає, що обґрунтування цього ризику тотожне обґрунтуванню, яке оцінювалось у попередніх ухвалах, тому є послідовним у своїй позиції, а саме, що ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду обумовлюється можливістю притягнення особи до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними наслідками, зокрема суворістю можливого покарання.

Оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого корупційного кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачена санкція у виді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна, то тяжкість ймовірного покарання особливо сильно підвищує ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду на початкових етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Зазначені обставини самі по собі можуть бути мотивом для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, що узгоджується із позицією ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» (рішення від 26.06.2001 заява № 33977/96), де зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування, а також у рішенні ЄСПЛ по справі «Пунцельт проти Чехії» (рішення від 25.04.2000 заява №31315/96), відповідно до якого при оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Також у рішенні ЄСПЛ по справі «Бессієв проти Молдови» вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Також належить зазначити, що 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введений воєнний стан Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 (затверджений Законом України від 24.02.2022 № 2402-ІХ), дія якого неодноразово продовжувалась і наразі Указом Президента України від 20.10.2025 № 793/2025 (затверджений Законом України № 4643-IX від 21.10.2025) продовжено строк дії воєнного стану в Україні до 03.02.2026 включно.

Слідчий суддя зазначає, що наразі є території України, які тимчасово окуповані російською федерацією, й території, на яких ведуться бойові дії, для виїзду на які не потрібен закордонний паспорт, що потенційно посилює ступінь ризику переховування.

Враховуючи викладені в клопотанні обставини вчинення інкримінованого кримінального правопорушення та додані матеріали, є достатніми підстави вважати наявним ризик можливого переховування підозрюваного з метою ухилення від кримінальної відповідальності, особливо в умовах воєнного стану.

3.5.2. Ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення обґрунтовувався таким: «У ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 має дружні відносини із народним депутатом України ІХ скликання ОСОБА_11 , через якого може підтримувати особисті тісні зв`язки із головами, іншими посадовими особами міських військових адміністрацій Луганської області, а також іншими особами, причетними до вчинення розслідуваних кримінальних правопорушень.

Окрім того, підозрюваний був командиром ВЧ НОМЕР_1 , тобто будучи військовою службовою особою та військовим начальником, користуючись своїм авторитетом може мати можливість доступу особисто або через інших осіб до документів та речових доказів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що ще не отримані слідством, та можуть знаходитись у володінні військових частин Національної гвардії України, з метою їх знищення, переховування чи спотворення. будь-яку із речей чи документів».

Слідчий суддя зазначає, що обґрунтування цього ризику тотожне обґрунтуванню, яке оцінювалось у попередніх ухвалах, тому є послідовним у своїй позиції, а саме, що у цьому кримінальному провадженні досудове розслідування ще не завершено і тривають процесуальні дії, відтак цілком вірогідним є зазначений ризик знищення, приховування або спотворення речей чи документів, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 потенційно може вживати заходів, спрямованих на таке знищення чи приховування з урахуванням свого статусу. Відтак слідчий суддя вважає доведеним даний ризик.

3.5.3. Ризик незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні у клопотанні обґрунтовувався таким: «На виконання вимог КПК України, ОСОБА_4 отримав від сторони обвинувачення матеріали, якими обґрунтовуються вимоги клопотання, у тому числі протоколи НС(Р)Д, в яких зафіксовані його розмови з іншими підозрюваними, а також з особами, які на теперішній час мають статус свідків у кримінальному провадженні. Ознайомившись зі змістом цих документів, ОСОБА_4 може незаконно впливати на осіб, з якими останній контактував, з метою надання такими особами неправдивих показань щодо факту розмов, їх змісту, контексту тощо.

Окрім того, у клопотанні про продовження строку досудового розслідування, стороною обвинувачення зазначено певний перелік свідків, яких необхідно допитати під час слідства, а тому існує ризик впливу зі сторони ОСОБА_4 на таких осіб.

На даний час досудове розслідування триває, слідством перевіряються також і інші особи, які можуть бути причетними до вчинення злочинів, що могли в тому числі вчинятись ОСОБА_4 та іншими учасниками організованої групи, а також особами, вплив на яких здійснював особисто підозрюваний.

Слідству можуть бути не відомі усі учасники, які входили до складу організованої групи.

При цьому згідно зі ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо; показання учасників кримінального провадження суд отримує усно; як наслідок, в основу остаточного судового рішення можуть бути покладені лише показання, які надаватимуться свідками у подальшому, під час можливого судового розгляду.

Таким чином, ризик впливу на свідків, інших підозрюваних у кримінальному провадженні продовжує існувати до моменту їх допиту судом під час розгляду кримінального провадження з огляду на специфіку отримання у якості доказів показань відповідно до кримінального процесуального закону (оскільки суд має безпосередньо сприймати показання свідка).

Крім цього, наявність вищеозначеного ризику підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_4 , будучи обізнаним із тим, що одними із доказів у вказаному кримінальному провадженні будуть показання свідків з числа військовослужбовців ВЧ НОМЕР_1 , які були його підлеглими, матиме усі можливості вплинути на свідків у вказаному кримінальному правопорушенні з числа військовослужбовців ВЧ НОМЕР_1 , при цьому, використовуючи авторитет та зв`язки, безпосередньо або через інших високопоставлених військовослужбовців Національної гвардії України може погрожувати застосуванням дисциплінарних та фінансових санкцій, залякувати, погрожувати фізичним насильством, підбурюванням свідків до надання завідомо неправдивих показань умовлянням, підкупом, примусом тощо.

Враховуючи описані обставини ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може здійснювати вплив на свідків, інших підозрюваних, з метою викривлення відомостей, які мають суттєве значення для кримінального провадження, шляхом погроз, підкупу, тиску на учасників кримінального провадження.

При цьому, покладення обов`язку заборони спілкування із іншими підозрюваними та свідками у кримінальному провадженні щодо обставин викладених у письмовому повідомленні про підозру не здатне повністю нівелювати даний ризик, адже підорюваний матиме об`єктивну можливість впливати на свідків, підозрюваних у кримінальному провадженні опосередковано через третіх осіб».

Слідчий суддя зазначає, що обґрунтування цього ризику тотожне обґрунтуванню, яке оцінювалось у попередніх ухвалах, тому є послідовним у своїй позиції, а саме, що ризик незаконного впливу на свідка, іншого підозрюваного у певному кримінальному провадженні обумовлюється тим, що відповідно до передбаченої КПК процедури показання свідків та підозрюваних отримуються спочатку на стадії досудового розслідування шляхом їх допиту слідчим чи прокурором, а згодом після направлення обвинувального акту до суду такі показання отримуються та перевіряються на стадії судового розгляду шляхом безпосереднього допиту особи в судовому засіданні (статті 23, 224, 352 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК), оскільки жоден доказ не має наперед встановленої сили. Тобто ризик впливу на осіб існує аж до моменту безпосереднього надання під час судового розгляду показань такими, й тому заборона спілкуватися з певними особами як наслідок можливості ймовірного впливу на них - це об`єктивна необхідність забезпечення показань учасників кримінального провадження, які мають доказову силу.

Частиною 5 статті 194 КПК передбачено, що слідчий суддя, суд зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена, зокрема таких як «утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом» і «не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом».

Тобто слідчий суддя має повноваження обмежити спілкування підозрюваного з будь-якою особою або заборонити підозрюваному відвідувати певні місця, але при цьому належить їх конкретно визначити шляхом зазначення повних імен осіб і конкретних адрес місць.

Відтак слідчий суддя покладає на підозрюваного відповідний обов`язок за конкретним переліком свідків, зазначених у клопотанні і резолютивній частині ухвали.

Також слідчий суддя зауважує, що обов`язок щодо заборони спілкування підозрюваного з іншими підозрюваними та свідками покладено на нього ухвалою слідчого судді ВАКС від 05.08.2025 у справі №991/7926/25, а підозрюваний і його захисники загалом не заперечували проти продовження такого.

Враховуючи викладені в клопотанні обставини вчинення кримінального правопорушення та додані матеріали, та з огляду на чинний етап досудового розслідування, слідчий суддя вважає доведеною вірогідність існування ризику можливого незаконного впливу підозрюваного з метою уникнення кримінальної відповідальності на інших підозрюваних і свідків у цьому кримінальному провадженні, перелік яких зазначено в резолютивній частині ухвали.

3.6. Слідчий суддя, оцінивши на підставі наявних матеріалів в сукупності всі обставини, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особливо тяжкого корупційного кримінального правопорушення і доведених трьох ризиків, а також таке:

1) підозрюваний має 40 років і відсутня інформація щодо його сімейного стану, соціальних зв`язків, майнового стану і стану здоров`я, які перешкоджали б продовженню обов`язків,

2) відсутні відомості про порушення підозрюваним обов`язків, покладених при застосування запобіжного заходу,

3) чинний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 2 000 000 грн. забезпечує дотримання підозрюваним покладених на нього обов`язків,

4) КПК не передбачає обов`язковості врахування строків досудового розслідування у разі продовження строку дії обов`язків, відтак можливе продовження строку обов`язків на два місяці;

5) наявність у підозрюваного батька, який проживає в Одеській області і потребує медичної реабілітації в Чернівецькій області, для чого необхідний проїзд територією кількох областей України, а також проходження підозрюваним військової служби, пов`язаної із численними службовими відрядженнями до багатьох регіонів України, є підставою для розширення можливості поїздок підозрюваним територією України,

6) матеріали клопотання підтверджують, що з огляду на обставини вчинення кримінальних правопорушень, ступінь їх тяжкості, роль підозрюваного у їх вчиненні, обґрунтування наведених ризиків, наявні ризики не зменшились, й наявні обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування,

вважає, що клопотання прокурора належить задовольнити частково з метою забезпечення дієвості застосованого запобіжного заходу, можливості здійснення контролю за належною процесуальною поведінкою підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків.

Керуючись статтями 131, 132, 176-199, 309, 369-372, 532 КПК, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Задовольнити частково клопотання.

2. Продовжити до 18.01.2026 включно строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_4 (народився ІНФОРМАЦІЯ_1 ), а саме:

1) прибувати на кожну вимогу до детективів НАБУ, які здійснюють досудове розслідування, чи прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво, та/або суду;

2) повідомляти детективів, які здійснюють досудове розслідування, чи прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво, про зміну свого місця проживання та/або роботи;

3) не відлучатися за межі України без дозволу детективів, які здійснюють досудове розслідування, чи прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво;

4) утримуватись від спілкування з приводу обставин, викладених у чинному повідомленні про підозру з іншими підозрюваними, а саме: ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та свідками ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ;

5) здати на зберігання до органу Державної міграційної служби України за місцем проживання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, та інші документи, що дають право на виїзд з України;

Контроль за виконанням ухвали покласти на детективів НАБУ, які здійснюють досудове розслідування, та прокурорів САП, які здійснюють процесуальне керівництво.

Ухвала не підлягає оскарженню та набирає законної сили з моменту оголошення.

Повний текст ухвали оголошений 25.11.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1 _____________