Єдиний унікальний номер судової справи 201/5911/24
Номер провадження 1-кп/201/432/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2025 року м. Дніпро

вул. Юрія Горовця, 13

Соборний районний суд міста Дніпра у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні угоду про визнання винуватості від 26 червня 2025 року, укладену між прокурором Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному 17 травня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000797 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Криничуватка, Устинівського району, Кіровоградської області, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , з вищою освітою ступеню бакалавр за спеціальністю "Соціальна робота", не одруженого, працюючого на посаді вантажника в ТОВ «Тропік», раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

24.02.2022 року указом Президента України №64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався, в останнє Законом про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06 лютого 2024 року №3564-ІX з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб.

Відповідно до Указу Президента України №65/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом. В подальшому строк дії загальної мобілізації неодноразово продовжувався, в останнє Указом Президента України №50/2024 від 05 лютого 2024 року «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» від 14 лютого 2024 року строком на 90 дію. Відповідний Указ затверджено Законом №3565-1X від 06.02.2024 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації»».

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про оборону України» №1932-ХІI від 06.12.1991 року, особливий період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Таким чином, в Україні діє особливий період.

ОСОБА_5 будучи військовозобов`язаним на особливий період, 16.05.2024 у встановленому законом порядку пройшов медичний огляд військово-лікарською комісією (ВЛК) ІНФОРМАЦІЯ_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), розташованого за адресою: АДРЕСА_3 та на підставі наказу МОУ № 402 від 14.08.2008 року визнаний придатним до військової служби для подальшого призову по мобілізації до Збройних Сил України.

16.05.2024 року офіцер відділу призову ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 попередив ОСОБА_5 про кримінальну відповідальність за ухилення від призову за мобілізацією та ОСОБА_5 було вручено мобілізаційне розпорядження про відправку останнього для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_2 на 16.05.2024 року. Однак військовозобов`язаний ОСОБА_5 будучи придатним до військової служби на особливий період, не бажаючи виконувати загальний обов`язок проходити військову службу, покладений на громадян України, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 9 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Указу Президента України N?65/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», діючи умисно, протиправно, маючи на меті умисел ухилитися від призову за мобілізацією, достовірно знаючи про свій обов`язок щодо призову за мобілізацією та не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, передбачених ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацією», ухилився від призову на військову службу за мобілізацією та проходження військової служби в особливий період будучи усвідомленим про кримінальну відповідальність за ухилення від призову за мобілізацією категорично відмовився підписувати мобілізаційне розпорядження та зазначив, що наміру проходити військову службу не має, будь-яких підтверджуючих документів про його бронювання (посвідчення про бронювання або витяг з Наказу про бронювання) не має, та повідомив, що відмовляється від мобілізації, що підтверджується заявою ОСОБА_5 .

Умисні дії ОСОБА_5 , які виразилися в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України.

Під час судового розгляду прокурором Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 надано угоду про визнання винуватості від 26 червня 2025 року, яка укладена між ним та обвинуваченим ОСОБА_5 за участі захисника ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469, 472 КПК України по кримінальному провадженню, внесеному 17 травня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000797.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити ОСОБА_5 узгоджене сторонами угоди покарання за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ст. 336 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки із звільненням від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробувальним строком, який буде встановлений судом.

Обвинувачений ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_4 просили суд розглянути надану угоду про визнання винуватості, затвердити її та призначити покарання, узгоджене сторонами угоди.

При цьому, обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що суть пред`явленого обвинувачення йому цілком зрозуміла, він визнає себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, повністю та не оспорює жодних обставин кримінального правопорушення, зазначених в угоді.

Із змісту угоди вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період, його дії кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України.

Згідно даній угоді прокурор Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 з однієї сторони, та обвинувачений ОСОБА_5 з другої сторони, за участю захисника ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення та правової кваліфікації дій ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

При цьому, сторонами цієї угоди узгоджено покарання, яке має бути призначено ОСОБА_5 за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України з випробувальним строком, який має встановити суд.

Із запропонованим видом та мірою покарання ОСОБА_5 згоден. В наданій суду угоді сторонами передбачені та роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди, положення ст. ст. 473, 394, 424, 474, 476 КПК України оговорені сторонами.

Під час розгляду угоди обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що цілком розуміє свої права, передбачені у п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України та наслідки укладення і затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, йому зрозумілий, вид покарання, який буде застосований до нього у разі затвердження угоди, із ним узгоджено та є цілком зрозумілим. Додав, що виконати взяті на себе відповідно до угоди про визнання винуватості зобов`язання, він взмозі реально, вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, тобто у ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період, визнав повністю та підтвердив фактичні обставини інкримінованого йому правопорушення, викладені в угоді про визнання винуватості.

Суд, на виконання вимог ст. 474 КПК України, шляхом опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення вказаної угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам ст. 474 КПК України, суд враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього Кодексу, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб. Не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підставі для невизнання винуватості, відсутні.

Отже, за таких обставин, суд приходить до переконання, що надана угода про визнання винуватості від 26 червня 2025 року укладена між прокурором Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному 17 травня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000797 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та кримінального закону, підстави для відмови у її затвердженні відсутні, а тому зазначена угода підлягає затвердженню.

Ухвалюючи вирок на підставі угоди, суд з урахуванням об`єктивно з`ясованих обставин, викладених в угоді про визнання винуватості, які підтверджені беззастережним визнанням ОСОБА_5 своєї вини, про що зазначено в угоді, приходить до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , воно містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України і обвинувачений винен у його вчиненні, так як він ухилився від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період, а тому він підлягає покаранню, визначеному в угоді, за вчинення такого кримінального правопорушення.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, яке передбачене в угоді про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 5 ст. 65 КК України, у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття.

Під час розгляду угоди встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий і не притягався до кримінальної відповідальності, має вищу освіту за ступенем «Бакалавр» за спеціальністю"Соціальна робота", не одружений, є дитиною, позбавленою батьківського піклування, офіційно працевлаштований та займає посаду вантажника в ТОВ «Тропік», за минулим місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

З урахуванням наведеного, узгоджені сторонами (прокурором та обвинуваченим) вид та міра покарання за вчинене ОСОБА_5 кримінальне правопорушення є такими, що, згідно із положеннями ст. 65 КК України, відповідають ступеню тяжкості вчиненого злочину, особі обвинуваченого та заявлені в межах санкції ст. 336 КК України, таке покарання є достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, суд вважає, що ОСОБА_5 має бути призначене узгоджене сторонами угоди покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Крім того, сторони угоди дійшли домовленості щодо звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, тому суд приходить до висновку про можливість застосовування до обвинуваченого вимог ст. ст. 75, 76 КК України та звільнити останнього від відбування покарання у вигляді позбавлення волі із випробуванням строком на 1 (один) рік та поклавши на нього обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В межах даного кримінального провадження заходи забезпечення кримінального провадження, втому числі, запобіжні заходи, не застосовувалися.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.

Судові витрати та речові докази в кримінальному провадженні відсутні.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 368 - 370, 374, 394, 473-475, 476 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 26 червня 2025 року укладену між прокурором Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному 17 травня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000797 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України і призначити узгоджене сторонами покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного йому покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного випробувального строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього відповідно до положень ст. 76 КК України обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок суду на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України:

- обвинуваченим та його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, у тому числі, не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому угода не може бути укладена.

Оскарження вироку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставин не допускається.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Соборний районний суд міста Дніпра протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку в порядку ст. 376 КПК України негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1