Провадження № 11-сс/4823/29/26 Слідчий суддя ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2026 рокум. Чернігів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 30 грудня 2025 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді було відмовлено в задоволенні клопотання прокурора Новгород-Сіверської окружної прокуратури ОСОБА_9 про продовження підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту; одночасно задоволено клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу та застосовано до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді особистої поруки, із покладенням додаткових обов`язків, визначених ч.5 ст.194 КПК України, строком до 07 лютого 2026 року включно.

Слідчий суддя вказав на обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення та існування ризиків переховування від органів досудового розслідування та впливу на потерпілого і свідків. Попри те, послався на недоведеність прокурором обставин, які б вказували, що застосування більш м`якого виду запобіжного заходу неможливе для запобігання тим ризикам, які суд визнав доведеними.

Не погодившись із рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді як незаконну та постановити нову, якою продовжити підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час доби. Вказує, що слідчий суддя при розгляді клопотання щодо продовження ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді домашнього арешту визнав наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України; констатував, що продовжують і надалі існувати ризики, визначені п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України. Водночас, слідчим суддею не в повній мірі оцінено ймовірність настання ризику того, що підозрюваний, тривалий час перебуваючи на керівних посадах у Новгород-Сіверському районі та на даний час є діючим депутатом Новгород-Сіверської міської ради, має значний вплив та зв`язки, котрі може використати для ухилення від слідства та суду. Зазначає, що запобіжний захід у виді домашнього арешту є більш доцільним по запобіганню настання ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, так як систематичні перевірки працівниками поліції стану виконання рішення суду про застосування цього запобіжного заходу та перебування підозрюваного за місцем проживання дозволять виявити факт можливого зникнення останнього з місця проживання та переховування від слідства та суду. Натомість, поручителі не зобов`язані перевіряти перебування підозрюваного за місцем проживання, що потенційно створює більш сприятливі умови, у порівнянні з домашнім арештом, для ухилення від слідства та суду. Крім того, ОСОБА_8 одразу ж після вчинення злочину залишив місце події на транспортному засобі та був зупинений працівниками поліції безпосередньо перед в`їздом на територію його господарства, чим намагався приховати знаряддя злочину транспортний засіб та перешкоджав кримінальному провадженню.

Заслухавши доповідь судді; думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника, котрі просили ухвалу слідчого судді залишити без змін; дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Як убачається з матеріалів справи, 06 листопада 2025 року до ЄРДР за №0000489 були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України.

07 листопада 2025 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України.

Ухвалою слідчого судді Новгород-Сіверського районного суду від 09.11.2025 до підозрюваного ОСОБА_8 був застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби на строк до 09 січня 2026 року.

Постановою в.о. керівника Новгород-Сіверської окружної прокуратури ОСОБА_10 від 24.12.2025 було продовжено строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до 07 лютого 2026 року.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ч.1 ст.178 КПК України.

Зі змісту ст.181 КПК України вбачається, що домашній арешт як вид запобіжного заходу може бути застосований до особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі, та полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Відповідно до ч.1 ст.180 КПК України, особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи суд на першу про те вимогу.

Так, слідчим суддею у відповідності до вимог ч.1 ст.194 КПК України встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_8 кримінального правопорушення та достатніх підстав про існування ризиків можливого переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків.

Водночас, згідно з ч.1 ст.194 КПК України прокурором не було доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти встановленим ризикам.

Частиною 4 ст.194 КПК України передбачено, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 ч.1 ст.194 КПК України, але не доведе обставини, передбачені пунктом три частини першої цієї статті, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Отже, при розгляді клопотання слідчий суддя з`ясував усі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, та на підставі пояснень сторін кримінального провадження і наданих ними матеріалів обґрунтовано дійшов висновку, що для забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_8 достатнім буде застосувати запобіжний захід у вигляді особистої поруки з покладенням додаткових обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Колегія суддів вважає, що обраний ОСОБА_8 вид запобіжного заходу - особиста порука з покладенням на нього додаткових обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, є співмірним з існуючими ризиками; тяжкості пред`явленої йому підозри та відповідає особі підозрюваного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце роботи, де характеризується позитивно, постійне місце реєстрації та міцні соціальні зв`язки; умови раніше застосованого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не порушував.

Усупереч твердженням прокурора, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що сама по собі тяжкість злочину і міра покарання, яка загрожує підозрюваному, не свідчать про те, що ОСОБА_8 може вчинити дії, які обумовлюють настання ризиків, про які вказує сторона обвинувачення.

Отже, доводи апелянта про необхідність продовження підозрюваному строку запобіжного заходу саме у вигляді домашнього арешту, є необґрунтованими, не підтвердженими доказами, не зазначено з яких підстав прокурор вважає, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки ОСОБА_8 .

А тому, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги прокурора та продовження підозрюваному запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Відтак, ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, постановленою з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

Керуючись ч.3 ст.407, ст.422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 30 грудня 2025 року щодо підозрюваного ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4