Провадження № 1-кп/243/1283/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2025 року м.Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судового засідання Слов`янського міськрайонного суду Донецької області та в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів у системі EasyCon кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за №0000473 від 20 листопада 2025 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Орепи Звягільського району Житомирської області, громадянина України, з середньо- спеціальною освітою, який має на утриманні 1 неповнолітню дитину, військовослужбовця військової служби за контрактом, який перебуває на посаді такелажника такелажного відділення взводу забезпечення артилерійського дивізіону роти військової частини НОМЕР_1 , колишній оператор відділення радііоелектронної боротьби з безпілотними літальними апаратами взводу радіоелектронної боротьби військової частини НОМЕР_2 , у військовому званні «старший солдат», раніше не судимого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Згідно ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан. У подальшому, воєнний стан неодноразово продовжувався у встановленому Законом порядку та фактично на підставі зокрема Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 20 жовтня 2025 року № 793/2025, затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 21 жовтня 2025 року № 14128-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 03 лютого 2026 року строком на 90 діб.

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 20 вересня 2023 року № 271, старшого солдата ОСОБА_3 , зараховано до списків особового складу частини та призначено на посаду оператора відділення радіоелектронної боротьби з безпілотними літальними апаратами взводу радіоелектронної боротьби військової частини НОМЕР_2 .

Таким чином, старший солдат ОСОБА_3 в розумінні вимог ст. ст. 18, 19, 22, 401, диспозиції ст. 407 КК України є військовослужбовцем, тобто суб`єктом вказаного злочину та останньому було достеменно відомо про несення військової служби у час воєнного стану.

Згідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Являючись військовослужбовцем військової служби за контрактом на особливий період старший солдат ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців.

Відповідно до ст. 12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові.

За приписами статей 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місці служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять), чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Проте, старший солдат ОСОБА_3 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, свідомо допустив їх порушення та вчинив військовий злочин проти встановленого порядку проходження військової служби за наступних обставин.

Так, у зв`язку з виконанням завдань за призначенням, пов`язаних із захистом незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України військова частина НОМЕР_2 виконує завдання за призначенням на території Донецької області.

11 грудня 2023 року старший солдат ОСОБА_3 , усвідомлюючи реальну можливість участі у веденні бойових дій, вирішив не виконувати свої обов`язки щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та взагалі ухилитися від військової служби у військовій частині НОМЕР_2 .

11 грудня 2023 року (більш точно час під час досудового розслідування не встановлено), старший солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, в умовах воєнного стану, та проходячи її на посаді оператора відділення радіоелектронної боротьби з безпілотними літальними апаратами взводу радіоелектронної боротьби військової частини НОМЕР_2 , діючи умисно, з метою тимчасового ухилення від військової служби, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України, в умовах воєнного стану, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, з метою тимчасово ухилитися від військової служби з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без відповідних дозволів командирів, начальників та поважних причин, не з`явився вчасно без поважних причин на службу з відпустки до пункту тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_2 у АДРЕСА_2 , командуванню про причини свого вибуття не доповів, хоча об`єктивно повинен був і міг це зробити, а став проводити час на власний розсуд поза межами тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_2 , не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для з`явлення у військову частину, до моменту його самостійного прибуття 14.10.2024 до органів військового управління, тим самим припинив вчиняти зазначене триваюче кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 , оскільки останній бажає повернутися до військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України для подальшого проходження військової служби та виконання бойових завдань.

Обвинувачений підтримав заявлене прокурором клопотання, наполягав на його задоволенні.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши надані матеріали справи, приходить до висновку, що клопотання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.407 КК України, підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КПК України, у разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Згідно ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_3 був призваний на військову службу за контрактом. До кримінальної відповідальності під час дії воєнного стану за статтями 407, 408 КК України не притягувався.

Також з`ясовано, що ОСОБА_3 розуміє підстави та наслідки закриття провадження відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України, йому роз`яснено право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави відповідно до вимог ч. 3 ст. 285 КПК України.

Судом досліджена письмова згода командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 , згідно якої командування військової частини надає згоду на продовження військової служби військовослужбовцем ОСОБА_3 у зазначеній військовій частині.

Враховуючи, що обвинувачений надав свою згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, суд вбачає підстави для задоволення клопотання прокурора.

Крім того, за положення ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військовослужбовці, стосовно яких судом постановлено ухвалу про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності на підставі, передбаченій частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, зобов`язані невідкладно, але не пізніше трьох діб після набрання такою ухвалою законної сили, прибути до вказаних в ухвалі військових частин (місць проходження військової служби) для продовження проходження військової служби.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обирався.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч. 5 ст. 401 КК України, ст.ст. 284, 285, 286, 288, 370, 371, 372 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, в порядку, передбаченому ч. 5 ст. 401 КК України, для продовження проходження військової служби.

Кримінальне провадження №0000473 від 20 листопада 2025 року відносно ОСОБА_3 за ч. 5 ст. 407 КК України - закрити.

Зобов`язати ОСОБА_3 невідкладно, але не пізніше 72 годин після набрання ухвалою законної сили, прибути до військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України для продовження проходження військової служби.

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 , після набрання зазначеною ухвалою суду законної сили, забезпечити продовження проходження військової служби ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом 7 днів з дня її проголошення.

Ухвалу складено у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області ОСОБА_1