Провадження № 1-кс/712/4550/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2025 року Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ в Черкаській області капітана юстиції ОСОБА_5 , погоджене прокурором відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000232, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.08.2022, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України,

у с т а н о в и в:

Слідчий в ОВС слідчого відділу УСБУ в Черкаській області капітан юстиції ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000232 від 04.08.2022 звернувся до слідчого судді із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України.

У обґрунтування клопотання посилається на те, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець м. Харків, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за межами території України, у невстановленому місці, підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України поширення інформації про переміщення, рух і розташування Збройних Сил України, за можливості їх ідентифікації на місцевості, якщо така інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, вчинене в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб, з метою надання такої інформації представнику незаконного збройного формування.

У ході досудового розслідування встановлено, що згідно з Конституцією України Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і російською федерацією (далі рф) 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами, є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Декларацією Генеральної Асамблеї ООН № 36/103 від 09 грудня 1981 року про недопустимість інтервенції та втручання у внутрішні справи держав та резолюціями: № 2131 (XX) від 21 грудня 1965 року, що містить Декларацію про неприпустимість втручання у внутрішні справи держав та про захист їх незалежності та суверенітету; № 2625 (XXV) від 24 жовтня 1970 року, що містить Декларацію про принципи міжнародного права, що стосуються дружніх відносин і співробітництва між державами відповідно до Статуту ООН; № 2734 (XXV) від 16 грудня 1970 року, що містить Декларацію про зміцнення міжнародної безпеки; № 3314 (XXIX) від 14 грудня 1974 року, що містить визначення агресії, установлено, що жодна з держав не має права здійснювати інтервенцію чи втручання у будь-якій формі або з будь-якої причини у внутрішні та зовнішні справи інших держав. Цими ж міжнародними документами закріплено обов`язок держав: утримуватися від озброєної інтервенції, підривної діяльності, військової окупації, здійснення сприяння, заохочення чи підтримки сепаратистської діяльності; не допускати на власній території навчання, фінансування та вербовки найманців чи засилання таких найманців на територію іншої держави.

У порушення вимог п. п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципів Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимог ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV), від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ) президент рф, а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади рф спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів збройних сил російської федерації (далі - зс рф) на територію України.

Відповідно до ст. 42 Положення про закони і звичаї війни на суходолі IV Конвенції про закони і звичаї війни на суходолі від 18 жовтня 1907 року, ратифікованої Україною 24.08.1991, територія визнається окупованою якщо вона фактично перебуває під владою армії супротивника. Окупація поширюється лише на ту територію, де така влада встановлена і здатна виконувати свої функції.

Так, 7 квітня 2014 року на території Донецької області було створено терористичну організацію, так звану «Донецьку народну республіку» (далі «ДНР»). Вказана організація здійснює акти тероризму, залякування населення, вбивства громадян, захоплення адміністративних будівель органів державної влади і місцевого самоврядування, а також вчинення інших тяжких і особливо тяжких злочинів, що призводить до дестабілізації суспільно-політичної ситуації у державі, з метою насильницької зміни та повалення конституційного ладу, захоплення державної влади в Україні, а також зміни меж території і державного кордону України. При цьому учасники «ДНР» чинять збройний спротив військовослужбовцям Збройних Сил України та працівникам правоохоронних органів, які брали участь в антитерористичній операції та в операції об`єднаних сил на території Луганської і Донецької областей. Крім того, вказані організації здійснюють терористичну діяльність на території України з відома та за вказівкою її керівників, у зв`язку з чим, відповідно до ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» є терористичною.

Частиною 6 статті 17 Конституції України передбачено, що на території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом.

Усупереч вказаній нормі Конституції України, керівництвом «ДНР» з метою досягнення цілей терористичної організації, 12.11.2014 створено незаконне збройне формування «народну міліцію ДНР». Народна міліція ДНР збройні сили т.зв. Донецької Народної Республіки. Центральні органи військового управління - Командування Народною міліцією Донецької Народної Республіки та Військовий комісаріат Донецької Народної Республіки. Має у складі п`ять бригад, три полки, окремі батальйони та підрозділи забезпечення.

Указане незаконне збройне формування має чітку організаційну структуру: командування, армійський корпус, батальйони територіальної оборони, навчальний заклад та ін. На озброєнні Народної міліції ДНР перебувають танки, броньовані машини, гармати, міномети, реактивні системи залпового вогню, стрілецька зброя.

Таким чином, «народна міліція ДНР» є незаконним збройним формуванням, яке створене на тимчасово окупованій території Донецької області, та веде бойові дії проти Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, добровольчих формувань, що були створені для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.

17 березня 2015 року Постановою Верховної Ради України № 254-VIII окремі райони Донецької та Луганської областей в межах так званих «ДНР» і «ЛНР» визначні тимчасово окупованими територіями.

Територіально підрозділи «народної міліції ДНР» дислокуються на тимчасово окупованій території Донецької області. Разом з цим, до їх функцій входить також і виконання задач за межами «ДНР».

Відповідно до звернення Верховної Ради України до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу «Про визнання рф державою-агресором», затвердженого постановою Верховної Ради України від 27.01.2015 № 129-VIII; заяви Верховної Ради України «Про визнання Україною юрисдикції Міжнародного кримінального суду щодо скоєння злочинів проти людяності та воєнних злочинів вищими посадовими особами РФ та керівниками терористичних організацій «ДНР» та «ЛНР», які призвели до особливо тяжких наслідків та масового вбивства українських громадян», схваленої постановою Верховної Ради України від 04.02.2015 № 145-VIII; заяви Верховної Ради України «Про відсіч збройної агресії РФ та подолання її наслідків», схваленої постановою Верховної Ради України від 21.04.2015 № 337-VIII, російську федерацію визначено державою-агресором.

Крім того, о 04 год. 30 хв. 24.02.2022 президентом російської федерації (далі рф) володимиром путіним оголошено початок так званої «спеціальної військової операції» проти України з метою проведення «демілітаризації та денацифікації України». Із вказаного часу збройні сили російської федерації (далі зс рф), діючи з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, застосовують засоби ведення війни, заборонені міжнародним правом, вчиняють військову агресію відносно народу України, безпосередньо акти насильства щодо цивільного населення, з метою тероризування населення та поєднані з вбивствами цивільних осіб, а також здійснюють обстріли об`єктів військової та критичної інфраструктури, чим фактично ведуть повномасштабну війну проти України та українського народу.

Того ж дня, тобто 24.02.2022 представники зс рф та російських спецслужб на території рф, представники незаконних збройних формувань «ДНР» та «ЛНР», використовуючи засоби масової інформації, соціальні мережі та месенджери, через українофобів та прихильників військового вторгнення зс рф на територію України розпочали активний збір інформації про місця постійної дислокації підрозділів Збройних Сил України (далі ЗСУ), Державної прикордонної служби України, Національної гвардії України, Служби безпеки України та інших військових формувань, а також їх укомплектованість, обороноздатність та передислокацію, з метою їх подальшого знищення та реалізації вказаної підривної діяльності проти України.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч.1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України № 2102-IX від 24.02.2022, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. У подальшому на підставі відповідних Указів Президента України, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією рф, воєнний стан на території України неодноразово продовжувався та постійно діє з 24.02.2024 по сьогоднішній день.

Слідством встановлено, що громадянин України ОСОБА_6 , умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матеріали стосовно якого виділені в окреме провадження, у період з 02.08.2022 по 12.08.2022, надавав допомогу незаконному збройному формуванню «народна міліція ДНР» шляхом збору та передачі інформації щодо місць дислокації підрозділів ЗСУ. Реалізуючи спільний злочинний умисел та наміри, ОСОБА_7 особисто збирав дані щодо місць дислокації підрозділів ЗСУ у м. Селидове Донецької області та за допомогою мережі Інтернет в подальшому передавав їх ОСОБА_6 , а він, в свою чергу, за допомогою мережі Інтернет, перебуваючи в невстановленому досудовим розслідуванням місці, передавав цю інформацію представнику незаконного збройного формування «народна міліція ДНР» ОСОБА_8 .

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , є активним учасником терористичної організації «Донецька народна республіка» (далі «ДНР») та в періоді з 02.08.2022 по 12.08.2022 займав посаду заступника начальника т.зв. «Народної міліції ДНР», прес-секретар «Народної міліції ДНР» і зареєстрований у соцмережі «Вконтакте» під іменем (логіном) « ОСОБА_9 » ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ).

У ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 , який на даний час перебуває за межами території України, в невстановленому місці, для реалізації злочинного наміру використовує сторінку (акаунт) « ОСОБА_10 » в соціальній Інтернет-мережі «Однокласники» з інтернет адресою ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ), за допомогою якої отримував інформацію від ОСОБА_7 на сторінку (акаунт) « ОСОБА_11 » в соціальній Інтернет-мережі «Вконтакте» з інтернет адресою ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ), за допомогою якої передавав інформацію представнику незаконного збройного формування «народна міліція ДНР» ОСОБА_8 .

Так, у період з 02.08.2022 по 12.08.2022 громадянин України ОСОБА_6 , який на даний час перебуває за межами території України, у невстановленому місці, та використовує сторінку (акаунт) « ОСОБА_10 » в соціальній Інтернет-мережі «Однокласники» з інтернет адресою ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ) отримував від ОСОБА_7 , який використовував сторінку (акаунт) в соціальній Інтернет-мережі «Однокласники» під іменем (логіном) « ОСОБА_12 » ( ІНФОРМАЦІЯ_7 ), інформацію щодо місць дислокації підрозділів ЗСУ.

А потім ОСОБА_6 , в свою чергу, за допомогою сторінки (акаунта) « ОСОБА_11 » в соціальній Інтернет-мережі «Вконтакте» з інтернет-адресою ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ) передавав її ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 та зареєстрованому у соцмережі «Вконтакте» під іменем (логіном) « ОСОБА_9 » ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), а саме:

1) 02.08.2022 - точні (з позначенням на Google картах) місця, де знаходилась військова техніка ЗСУ на автобазі «Селидовуголь»;

2) 02.08.2022 точні (з позначенням на Google картах) місця, де знаходилась військова техніка ЗСУ на ЦОФ «Селидівська ЗАО»;

3) 03.08.2022 - інформацію (з позначенням на Google картах) про замінування дамби «Карловського водосховища»;

4) 03.08.2022 місця розташування міської ради м. Селидове ( АДРЕСА_3 ), у якій (з слів ОСОБА_7 ) знаходиться «національний батальйон» та штаб;

5) 04.08.2022 - точне (з позначенням на Google картах) місце знаходження артилерії ЗСУ в м. Селидове;

7) 07.08.2022 інформацію про місце розташування РСЗВ та артилерії ЗСУ у м. Селидове;

6) з 02.08.2022 по 12.08.2022 час, місце та кількість залпів артилерії ЗСУ у м. Селидове.

Завідомо знаючи, що спілкується з підлеглим (представником) одного з керівників незаконного збройного формування «народна міліція днр» ОСОБА_6 з 02.08.2022 по 12.08.2022 умисно добровільно поширив (передав) представнику «народної міліції днр» ОСОБА_8 інформацію про переміщення, рух і місця розташування ЗСУ на території Донецької області, що надало потенційну можливість незаконним збройним формуванням так званої «днр» і збройним силам країни-агресора російської федерації нанести удари з допомогою засобів вогневого ураження по вказаним ним місцям дислокації.

Причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

- відповіддю на запит, отриманого з ОСУВ «Хортиця» за № ОСУВ Хор/1713 від 21.10.2022;

- відповіддю на запит, отриманого з Покровського РВУ КП «Компанія «Вода Донбасу» за № 7/1007 від 12.09.2022;

- протоколом обшуку від 18.08.2022, у ході якого вилучено технічні носії, за допомогою яких ОСОБА_7 передавав інформацію ОСОБА_6 ;

- протоколом огляду від 19.08.2022 комп`ютера ОСОБА_7 , у ході якого виявлено переписки з ОСОБА_6 , в яких останньому ОСОБА_7 передавав позиції ЗСУ;

- протоколом огляду від 05.09.2022 ПЕОМ, у ході якого встановлено, що ОСОБА_7 передавав ОСОБА_6 координати (дані) щодо розміщення об`єктів життєзабезпечення населення;

- протоколом допиту від 20.08.2022 як підозрюваного ОСОБА_7 , який розповів про факт передачі інформації про розташування ЗСУ ОСОБА_6 ;

- протоколом від 16.08.2022 за результатами проведення НСРД зняття інформації з електронних інформаційних систем, а саме персональної сторінки в соціальній мережі «ВКонтакте» стосовно ОСОБА_6 , в ході якого зафіксовано факт передачі ОСОБА_7 інформації про розташування ЗСУ ОСОБА_6 ;

- протоколом від 16.08.2022 за результатами проведення НСРД зняття інформації з електронних інформаційних систем, а саме персональної сторінки в соціальній мережі «ВКонтакте» стосовно ОСОБА_7 , в ході якого зафіксовано факт передачі останнім інформації про розташування ЗСУ ОСОБА_6 ;

- протоколом допиту від 18.08.2022 як свідка ОСОБА_13 , який розповів про те, що дійсно в період з 27.07.2022 по 08.08.2022 на території автобази ДП «Соледвугілля» розташовувався один з підрозділів ЗСУ разом з військовою технікою;

- протоколом допиту від 18.08.2022 як свідка ОСОБА_14 , який розповів про те, що дійсно в період з 27.07.2022 на території автобази ДП «Соледвугілля» розташовувався один з підрозділів ЗСУ разом з військовою технікою;

- протоколом допиту від 12.10.2022 як свідка ОСОБА_15 , який розповів про те, що для ведення бойових дій проти ЗСУ передача інформації про скупчення військовослужбовців та місць дислокації військової техніки є важливою для нанесення ударів з високою ефективністю;

- протоколом допиту від 29.11.2022 як підозрюваного ОСОБА_7 , який розповів про факт передачі інформації про розташування ЗСУ ОСОБА_6 ;

- відповіддю на доручення слідчого, отриманого з відділу КІБ УСБУ в Черкаській області від 14.12.2022, де встановлено знайомих ОСОБА_6 та отримано фотокартку візитівки останнього;

- відповіддю на доручення слідчого, отриманого з відділу КІБ УСБУ в Черкаській області № 30/933 від 23.02.2023, де зазначено, що проведено огляд персональної сторінки ОСОБА_6 в соціальній мережі «ВКонтакте»;

- протоколом від 23.02.2023 огляду персональної сторінки ОСОБА_6 в соціальній мережі «ВКонтакте», в ході якого оглянуто фотознімки ОСОБА_6 ;

- протоколом допиту від 02.03.2023 як свідка ОСОБА_16 , який розповів про ОСОБА_6 ;

- протоколом допиту від 09.03.2023 як свідка ОСОБА_17 , яка розповіла про ОСОБА_6 ;

- протоколом допиту від 19.04.2023 як свідка ОСОБА_18 , який розповів про ОСОБА_6 ;

- протоколом від 27.03.2023 за результатами проведення НСРД зняття інформації з електронних інформаційних систем, а саме персональної сторінки в соціальній мережі «ВКонтакте» стосовно ОСОБА_6 , у ході якого зафіксовано факт передачі ОСОБА_7 інформації про розташування ЗСУ ОСОБА_6 ;

- відповіддю на доручення слідчого, отриманого з відділу КІБ УСБУ в Черкаській області № 30/123 від 13.01.2025, де зазначено, що проведено огляд сторінок, якими користується ОСОБА_6 ;

- протоколом від 27.12.2024 огляду інтернет-сторінок.

Таким чином, на даний час ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 12 років.

ОСОБА_6 у встановлений КПК України спосіб неодноразово викликався (слідчим, прокурором) для проведення за його участю необхідних слідчих та процесуальних дій, однак на виклики не з`являвся. Зокрема, в газеті центральних органів виконавчої влади «Урядовий кур`єр» та на офіційному Інтернет-сайті Офісу Генерального прокурора в порядку ст.ст. 133, 135 КПК України опубліковані повістки про виклики ОСОБА_6 до органу досудового розслідування на 23.01.2025, 24.01.2025 та 25.01.2025.

До слідчого відділу Управління у вказані дати ОСОБА_6 не з`явився, не повідомивши при цьому про причини своєї неявки.

На даний час згідно з даними матеріалів кримінального провадження ОСОБА_6 перебуває за межами території України, у невстановленому місці, також може знаходитись на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором в російській федерації.

Відповідно до вимог ст. 281 КПК України, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або особа перебуває за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, то слідчий, прокурор оголошує його розшук.

Ураховуючи, що органу досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_6 невідоме, на виклики слідчого останній без поважних причин не з`являвся, 27.01.2025 постановою старшого слідчого слідчого відділу Управління СБ України в Черкаській області капітана юстиції ОСОБА_5 громадянин України ОСОБА_6 оголошений в державний розшук, а 05.09.2025 у міжнародний розшук.

Згідно з ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

У даному випадку підтвердженням оголошення особи в міжнародний розшук є саме постанова органу досудового розслідування про оголошення ОСОБА_6 в міжнародний розшук від 05.09.2025

З урахуванням того, що підозрювана особа знаходиться за межами України, то у випадку встановлення її місцезнаходження чи затримання на території іноземної держави, до неї будуть застосовуватись правові процедури передбачені міжнародно-правовими договорами України, які ратифіковані Верховною Радою України, в тому числі вказаними вище Конвенціями, а також Європейською конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Необхідність в обранні ОСОБА_6 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою виникає з того, що останній перебуває за межами України і в разі його затримання чи встановлення місцезнаходження буде застосована процедура екстрадиції.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 575 КПК України, до клопотання про видачу особи, серед іншого, додається засвідчена копія ухвали слідчого судді або суду про тримання особи під вартою, якщо видача запитується для притягнення до кримінальної відповідальності.

Тобто, виходячи з аналізу як міжнародно-правових норм законодавства так і кримінального процесуального Кодексу України щодо застосування правових норм, передбачених у процесі екстрадиції особи необхідний відповідний документ про тримання особи під вартою, без визначення будь-яких інших альтернатив чи зобов`язань.

Згідно зі ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Таким чином, законодавцем чітко передбачено порядок обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім цього, з метою публікації «червоного оповіщення» (арешт з метою подальшої екстрадиції) в базах даних Генерального секретаріату Інтерполу щодо ОСОБА_6 необхідно надати на їх адресу гарантії відповідного центрального органу України при здійсненні міжнародного співробітництва під час кримінального провадження щодо направлення запиту про видачу (екстрадицію) підозрюваного ОСОБА_6 , а також засвідчену копію чинної ухвали слідчого судді або суду про тримання особи під вартою.

Беручи до уваги викладене та те, що існує надто великий ризик того, що підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на волі може продовжувати переховуватись від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення від покарання за вчинення злочину, незаконно впливати на свідків та потерпілих, вчиняти нові злочини, більш м`які запобіжні заходи, а ніж тримання під вартою, не можуть запобігти зазначеним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної особи, є необхідність обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор підтримав доводи клопотання та просив задовольнити його у повному обсязі.

Захисник підозрюваного просив відмовити у задоволенні клопотання, зазначаючи про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у розгляді клопотання, перевіривши надані матеріали клопотання, зокрема витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження № 0000232, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.08.2022, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України, у рамках якого було подане указане клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає до задоволення за таких підстав.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст.ст.183, 184 КПК України.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою і підставою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя вважає, що слідчим та прокурором наведені, відповідно до ст.ст.177-178 КПК України, мета та підстави застосування запобіжного заходу, а також враховані обставини, які повинні враховуватися при обранні запобіжного заходу.

Так, встановлено, що 15.01.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 114-2 КК України.

Постановами слідчого від 27.01.2025, 05.09.2025 ОСОБА_6 оголошено у державний розшук та у міжнародний розшук відповідно.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні матеріали клопотання, з огляду на їх вагомість та взаємозв`язок, слідчий суддя вважає, що у вказаному кримінальному провадженні на цьому етапі досудового розслідування зв`язок підозрюваного ОСОБА_6 з інкримінованим йому кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами, сукупність яких дає підстави вважати, що причетність його до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення є обґрунтованою, тобто наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України.

Аналіз змісту наданих слідчому судді доказів, з огляду на їх вагомість та взаємозв`язок, свідчить, що обставини, з якими пов`язана подія кримінального правопорушення, у своїй сукупності свідчать про об`єктивність обґрунтованості підозри саме на цій стадії досудового розслідування.

У обґрунтування клопотання слідчий та прокурор посилалися на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, які, з огляду на встановлені у судовому засіданні обставини, є доведеними та обґрунтованими.

На теперішній час є необхідність у застосуванні до ОСОБА_6 найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки існують достатні підстави вважати, що підозрюваний, знаходячись на волі, може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

На даний час існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, оскільки є достатні підстави вважати, що обвинувачена переховується від суду, крім того, перебуваючи на волі, може незаконно впливати на потерпілих та свідків з метою змінити їх показання в подальших судових розглядах, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Таким чином, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України, та наявність зазначених вище ризиків дають підстави для обрання йому запобіжного заходу.

Варто зауважити, що тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

До того ж, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, свідчать про відсутність гарантій належної правомірної поведінки підозрюваного та необхідність застосування до нього суттєвих заходів процесуального примусу.

Частиною шостою статті 193 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

За таких обставин, у судовому засіданні прокурором, окрім іншого, доведено, що підозрюваний оголошений у міжнародний розшук, а тому слідчий суддя вважає, що задля забезпечення виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків та запобігання, встановленим у судовому засіданні ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України, є необхідним обрання до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У вказаному випадку, неможливість застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою обумовлюється об`єктивними причинами неможливості усунення негативного впливу ризиків неналежної поведінки підозрюваного.

Крім того, відповідно до абзацу другого ч. 4 ст. 183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Таким чином, оскільки підозрюваний оголошений у міжнародний розшук, слідчий суддя не вбачає підстав для визначення розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 4 ст. 197 КПК України у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в:

Клопотання задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Після затримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і не пізніш, як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження, слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Виконання ухвали доручити Управління Служби безпеки України в Черкаській області та сектору міжнародного поліцейського співробітництва ГУ Національної поліції в Черкаській області.

Копію ухвали вручити підозрюваному, його захиснику, слідчому, прокурору.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1