КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання - ОСОБА_4

за участю:

прокурора - ОСОБА_5

представника власника майна - ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційні скарги ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 21 березня 2025 року,-

В с т а н о в и л а:

Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора у провадженні - Заступника начальника першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 , про арешт майна та накладено арешт на корпоративні права із забороною у розпорядженні та вчиненні будь-який дій, пов`язаний з відчуженням, реєстрацією та перереєстрацію права власності, а також вчинення будь-яких інших правочинів, а саме:

- в розмірі 60,24 % в статутному капіталі ПрАТ «СУМБУД» (код за ), що належить ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- в розмірі 15,7991 % в статутному капіталі ПрАТ «СУМБУД» (код за ), що належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- в розмірі 50 % в статутному капіталі ТОВ «СУМБУД» (код за ), що належить ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- в розмірі 16 % в статутному капіталі ТОВ «ХІМБУД - 2» (код за ), що належить ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- в розмірі 16 % в статутному капіталі ТОВ «ХІМБУД - 2» (код за ), що належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- в розмірі 33,33 % в статутному капіталі ТОВ «СУМБУД-СЕРВІС» (код за ), що належить ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- в розмірі 15 % в статутному капіталі СТОВ «АГРОТЕХПОСЛУГА» (код за ), що належить ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Не погоджуючись з вказаним рішенням слідчого судді, власники майна подали апеляційні скарги.

ОСОБА_7 в своїй апеляційній скарзі просить поновити строк на апеляційне оскарження, ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 21 березня 2025 року скасувати та відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Мотивуючи апеляційну скаргу вказує, що оскаржувана ухвала прийнята у результаті невірного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, не ґрунтується на доказах, отриманих органом досудового розслідування в порядку і у спосіб, встановлений процесуальним законом.

Вказує, що акції АТ «СУМБУД», випущені в електронній формі, так і майнові права у вигляді частки учасника господарського товариства не можуть мати властивості речових доказів, як у розумінні КПК України, так і в розумінні ЦП України, а тому, на них законно арешт може бути накладений судом лише у випадку забезпечення заявленого у кримінальному провадженні цивільного позову або можливої конфіскації, але не як на речові докази.

Також, у кримінальному провадженні жодній особі не оголошено про підозру.

Окрім того, прокурор у клопотанні стверджує, що «злочинна діяльність» акціонерів АТ «Сумбуд», які в сукупності володіли понад 70% у статутному капіталі акціонерного товариства, коли реалізували своє законне право на вираження недовіри керівнику ОСОБА_10 та відсторонення його від посади голови Правління, розпочалася у 2021 році.

Разом з тим, станом на 2021 рік акціонер ОСОБА_10 володів пакетом акцій у розмірі 19,6891% статутного капіталу, акціонер ОСОБА_7 - 40,5509%, а акціонер ОСОБА_8 - 15,7991%, а тому частина пакету акцій ОСОБА_7 з пакета розміром 60,24% у розмірі 40,5509% не може бути речовим доказом вчиненні ніби то злочину ОСОБА_7 та ОСОБА_8 після 2021 року по заволодінню шляхом обману пакетом акцій ОСОБА_10 у розмірі 19,6891.

Крім того, прокурор просив накласти арешт на частки учасника товариств обмеженою відповідальністю ОСОБА_7 , які створені і статутний капітал яких сформований, за винятком ТОВ «Сумбуд», задовго до 2021 року у 2000 - 2003 роках, а отже, зазначені частки інших господарським товариств не можуть бути речовими доказами у кримінальному провадженні.

ОСОБА_8 в своїй апеляційній скарзі, за аналогічними доводами, просить поновити строк на апеляційне оскарження, ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 21 березня 2025 року скасувати та відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Вказує, що прокурор просив накласти арешт на частку учасника ТОВ «Хімбуд - 2», яка належить ОСОБА_8 у розмірі 16%, але ні прокурор, ні суд не звернули увагу, що зазначене товариство створено 23.03.2003 р. спільно з «потерпілим» ОСОБА_10 , від імені якого учасником товариства стала його дружина ОСОБА_11 .

Отже, виходячи з філософської категорії часу, ні пакет акцій АТ «Сумбуд» у розмірі - 15,7991%, який належить ОСОБА_8 , ні частка учасника ТОВ «Хімбуд - 2» у розмірі 16%, яка належить ОСОБА_8 , не є та не можуть бути речовими доказами у злочині, який ніби то вичинений після 2020 року.

Що стосується строку на апеляційне оскарження, як зазначають апелянти про прийняття судом оскаржуваної ухвали дізнались з Єдиного реєстру судових рішень, в якому вона була оприлюднена 08.04.2025 року.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника власників майна, який підтримав доводи апеляційних скарг і просив їх задовольнити в повному обсязі, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що власниками майна не було пропущено строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 21 березня 2025 року, виходячи з положень абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, але апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів, наданих до суду апеляційної інстанції, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України розслідується кримінальне провадження № 0000479 від 06.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. ст. 190 КК України (чинна до 11.08.2023).

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та іншими невстановленими особами, шляхом обману заволодів належною ОСОБА_10 часткою у статутному капіталі ПрАТ «СУМБУД» в розмірі 19,6891 % за наступних обставинах.

З 2009 року головою правління ПрАТ «СУМБУД» був ОСОБА_10 , який також мав частку в статутному капіталі даного товариства в розмірі 19,6891 %.

У 2021 році акціонери ПрАТ «СУМБУД» ОСОБА_7 , ОСОБА_8 вирішили незаконно звільнити ОСОБА_10 з посади Голови правління даного товариства та шахрайським шляхом заволодіти його акціями.

09.11.2021 в порушення законодавства України, в тому числі Закону України «Про акціонерні товариства» прийнято рішення Наглядової ради ПрАТ «СУМБУД» про звільнення ОСОБА_10 з посади Голови правління.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 04.11.2022 звільнення ОСОБА_10 з посади Голови правління визнано незаконним, ОСОБА_10 поновлено на посаді з стягненням коштів за час вимушеного прогулу.

Однак, службовими особами ПрАТ «СУМБУД», зокрема: директором ОСОБА_7 , членом наглядової ради ОСОБА_8 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та іншими невстановленими особами, умисно проігноровано рішення Зарічного районного суду м. Суми щодо поновлення ОСОБА_10 на посаді, зокрема вказані особи не допускали ОСОБА_10 на територію ПрАТ «СУМБУТ», в тому числі до свого робочого місця.

Надалі службові особи ПрАТ «СУМБУТ» ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , діючи з метою заволодіння належною ОСОБА_10 часткою у статутному капіталі ПрАТ «СУМБУТ», залучили до вчинення злочину ОСОБА_12 .

Так у грудні 2022 року до ОСОБА_10 звернувся ОСОБА_12 , який представився кримінальним авторитетом та повідомив, що зможе допомогти йому у вирішенні конфлікту із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 щодо недопущення його до робочого місця як Голови правління ПрАТ «СУМБУД». При цьому, ОСОБА_12 повідомив, що для вирішення даного конфлікту йому необхідно стати акціонером ПрАТ «СУМБУД» та переконав ОСОБА_10 передати йому його частку в статутному капіталі даного товариства.

05.12.2022 ОСОБА_10 , будучи введений в оману, підписав договір дарування, відповідно до якого подарував ОСОБА_13 (мати ОСОБА_12 ) акції в бездокументарній формі ПрАТ «СУМБУД» в кількості 275 647 штук, що становить частку 19,6891 % статутного капіталу.

Після чого, ОСОБА_13 та ОСОБА_12 діючи відповідно до відведеної їм ролі злочинних дій, передали зазначені акції ОСОБА_7 .

Крім того, у порушення попередніх домовленостей закріплених додатком № 1 до договору дарування акцій, 18.07.2023 між ПрАТ «СУМБУД» в особі директора ОСОБА_7 та ТОВ «СУМБУД» в особі керівника ОСОБА_16 укладено договір купівлі-продажу будівель дитсадка, предметом якого були об`єкти нерухомості, розташовані по АДРЕСА_1 , загальною площею 3100,9 кв. м, які знаходяться на земельній ділянці загальною площею 0,6297 га, кадастровий номер :04:008:0015.

Відповідно до п. 8 зазначеного договору купівлі-продажу продаж майна відбувся за ціною 1 000 000 гривень, яку покупець сплатив продавцю в повному обсязі до підписання угоди. Реальна вартість приміщення дитсадка складає близько 68 000 000 гривень, що підтверджується Звітом про оцінку майна проведеною в 2024 році ТОВ «ЦЕНТР ОЦІНКИ ТА КОНСАЛТИНГУ НЬЮ ВЕЙ».

Укладення зазначеного вище договору є приховуванням злочинної діяльності ОСОБА_7 , тобто надання суспільно-небезпечним діянням законного вигляду з метою їх легалізації, про що може свідчити наступне.

Згідно відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі підприємств, установ та організацій, кінцевим бенефіціарним власником ТОВ «СУМБУД» є ОСОБА_7 , який укладав правочин та діяв від імені ПрАТ «СУМБУД». Також, ТОВ «СУМБУД» зареєстровано 12.07.2023, тобто за 6 днів до укладення правочину.

Таким чином, ОСОБА_7 навмисно створив фіктивне підконтрольне підприємство ТОВ «СУМБУД» з метою незаконного заволодіння чужим майном - будівлею дитячого садка, власником якої було ПрАТ «СУМБУД», чим завдав шкоди на суму 67 000 000 гривень.

На даний час ОСОБА_7 спільно з іншими службовими особами ПрАТ «СУМБУТ» продовжують свою злочинну діяльність, пов`язану із шахрайським заволодінням майна ПрАТ «СУМБУД» та інших осіб, в тому числі через підконтрольні йому юридичні особи. Зокрема, під час досудового розслідування встановлено суб`єкти господарської діяльності керівником, засновником та кінцевим бенефіціаром яких є ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , через які вказані особи незаконно здійснюють розтрату майна ПрАТ «СУМБУД», а саме: ТОВ «СУМБУД», ТОВ «ГІДРОНАМИВ», ТОВ «ГІДРОБУДКОМЛЕКТ-3», ТОВ «СОЗІДАНІЄ», ТОВ «ХІМБУД - 2», ТОВ «СУМБУД-СЕРВІС», СТОВ «АГРОТЕХПОСЛУГА», ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «ГОРИЗОНТ».

ПрАТ «СУМБУД» (код за ), юридична та фактична адреса: місто Суми, вулиця Петропавлівська, 86. Основний вид діяльності згідно КВЕД 41.20 - будівництво житлових i нежитлових будівель. Особа яка може вчиняти дії від імені підприємства - ОСОБА_8 , який володіє часткою у статутному капіталі даного товариства в розмірі 15,7991 % та ОСОБА_7 , який є кінцевим бенефіціаром ПрАТ «СУМБУД» та має прямий вирішальний вплив завдяки частці 60,24 % в статутному капіталі.

ТОВ «СУМБУД» (код за ), адреса: місто Суми, вулиця Герасима Кондратьєва, 52, основний вид діяльності згідно КВЕД 68.20 - надання в оренду та експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна. Засновниками ТОВ «СУМБУД» є ОСОБА_7 (50 % частки у статутному капіталі) та ОСОБА_17 (50 % частки у статутному капіталі).

ТОВ «ГІДРОБУДКОМЛЕКТ-3» (код за ), адреса: місто Суми, вулиця Петропавлівська, 86. Основний вид господарської діяльності згідно КВЕД 08.12 - добування пiску, гравiю, глин i каолiну. Засновниками ТОВ «ГІДРОБУДКОМПЛЕКТ-3» є: ОСОБА_8 (частка у статутному капіталі 33,33 %), ОСОБА_10 (частка у статутному капіталі 33,33 %), ОСОБА_7 (частка у статутному капіталі 33,33 %).

ТОВ «ХІМБУД - 2» (код за ), адреса: місто Суми, вулиця Івана Піддубного, 28. Основний вид діяльності згідно КВЕД 41.20 - Будiвництво житлових i нежитлових будівель. Засновниками ТОВ «ХІМБУД-2» є: ОСОБА_7 (частка у статутному капіталі 16 %), ОСОБА_8 (частка у статутному капіталі 16 %), ОСОБА_18 (частка у статутному капіталі 16 %), ОСОБА_19 (частка у статутному капіталі 16 %), ОСОБА_20 (частка у статутному капіталі 16 %), ПрАТ «СУМБУД» (частка у статутному капіталі 20 %).

ТОВ «СУМБУД-СЕРВІС» (код за ), адреса: місто Суми, вулиця Петропавлівська, 86, основний вид господарської діяльності згідно КВЕД 81.10 - комплексне обслуговування об`єктів. Засновниками ТОВ «СУМБУД-СЕРВІС» є: ОСОБА_21 (частка у статутному капіталі 33,33 %), ОСОБА_7 (частка у статутному капіталі 33,33 %), ОСОБА_22 (частка у статутному капіталі 33,33 %).

СТОВ «АГРОТЕХПОСЛУГА» (код за ), адреса: місто Суми, вулиця Зарічна, 1, основний вид діяльності згідно КВЕД - вирощування зернових та технічних культур. Засновниками СТОВ «АГРОТЕХПОСЛУГА» є: ОСОБА_23 (частка у статутному капіталі 15 %), ОСОБА_7 (частка у статутному капіталі 15 %), ОСОБА_24 (частка у статутному капіталі 15 %), ОСОБА_25 (частка у статутному капіталі 15 %), ОСОБА_26 (частка у статутному капіталі 40 %).

22.11.2022 зазначені корпоративні права, належні ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , визнані речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні, як такі що мають істотне значення для встановлення об`єктивної істини в кримінальному провадженні.

21.03.2025 (клопотання датоване 20.03.2025) прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 звернувся з клопотанням до Печерського районного суду міста Києва про накладення арешту на корпоративні права із забороною у розпорядженні та вчиненні будь-який дій, пов`язаний з відчуженням, реєстрацією та перереєстрацію права власності, а також вчинення будь-яких інших правочинів, а саме:

- в розмірі 60,24 % в статутному капіталі ПрАТ «СУМБУД» (код за ), що належить ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- в розмірі 15,7991 % в статутному капіталі ПрАТ «СУМБУД» (код за ), що належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- в розмірі 50 % в статутному капіталі ТОВ «СУМБУД» (код за ), що належить ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- в розмірі 16 % в статутному капіталі ТОВ «ХІМБУД - 2» (код за ), що належить ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- в розмірі 16 % в статутному капіталі ТОВ «ХІМБУД - 2» (код за ), що належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- в розмірі 33,33 % в статутному капіталі ТОВ «СУМБУД-СЕРВІС» (код за ), що належить ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- в розмірі 15 % в статутному капіталі СТОВ «АГРОТЕХПОСЛУГА» (код за ), що належить ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 21.03.2025 року вказане клопотання прокурора задоволено.

Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді з огляду на наступне.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II).

Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу.

Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52).

Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на вищевказані корпоративні права та нерухоме майно, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт, зокрема з`ясувати правову підставу для арешту, що має бути викладена у клопотанні та відповідати вимогам закону.

Колегія суддів вбачає, що наведені в клопотанні доводи про накладення арешту на вищевказане майно, перевірялись судом першої інстанції, досліджено матеріали судового провадження, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна і приходить до висновку, що вказаних доводів цілком достатньо для підтвердження наявності підстав накладення арешту на майно.

Прокурор повинен був зібрати та надати слідчому судді достатні на даному етапі досудового розслідування докази на підтвердження висновку про відповідність майна ознакам речових доказів.

Як вбачається зі змісту клопотання, прокурор зазначив обставини вчинення кримінальних правопорушень та надав достатню на його думку кількість доказів, що підтверджують необхідність у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, всупереч доводам представника.

Вказана позиція сторони обвинувачення логічно узгоджується з фактичними обставинами кримінальних проваджень та попередньою кваліфікацією вчинених кримінально-протиправних діянь.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як свідчать матеріали, надані до суду апеляційної інстанції, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що матеріали судового провадження переконливо свідчать про те, що корпоративні права, на які прокурор просить накласти арешт, в рамках даного кримінального провадження, відповідають критеріям ч. 1 ст. 170 КПК України, оскільки стороною обвинувачення доведено їх відповідність ознакам ст. 98 КПК України. Вказане в своїй сукупності слугує підставами для застосування обмежувальних заходів в даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного посилання апелянтів на те, що стороною обвинувачення не було доведено необхідність накладення арешту, є безпідставним, оскільки слідчим надано достатні на даній стадії кримінального провадження докази вважати, що вищезазначені корпоративні права відповідають критеріям, зазначеним в ст. 170 КПК України. Вказане свідчить про правомірність висновку слідчого судді про необхідність накладення такого виду обтяження як арешт майна.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, апелянтами не надано та колегією суддів не встановлено.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді не встановлено та не вбачаються такі і зі змісту апеляційної скарги.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 21 березня 2025 року, якою задоволено клопотання прокурора у провадженні - Заступника начальника першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 , про арешт майна та накладено арешт на корпоративні права із забороною у розпорядженні та вчиненні будь-який дій, пов`язаний з відчуженням, реєстрацією та перереєстрацію права власності, а також вчинення будь-яких інших правочинів, а саме:

- в розмірі 60,24 % в статутному капіталі ПрАТ «СУМБУД» (код за ), що належить ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- в розмірі 15,7991 % в статутному капіталі ПрАТ «СУМБУД» (код за ), що належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- в розмірі 50 % в статутному капіталі ТОВ «СУМБУД» (код за ), що належить ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- в розмірі 16 % в статутному капіталі ТОВ «ХІМБУД - 2» (код за ), що належить ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- в розмірі 16 % в статутному капіталі ТОВ «ХІМБУД - 2» (код за ), що належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- в розмірі 33,33 % в статутному капіталі ТОВ «СУМБУД-СЕРВІС» (код за ), що належить ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- в розмірі 15 % в статутному капіталі СТОВ «АГРОТЕХПОСЛУГА» (код за ), що належить ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити без змін, а апеляційні скарги ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _________________ _______________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/3399/2025 Категорія ст. 170 КПК України

Унікальний № 757/13315/25-к

Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_27

Доповідач: ОСОБА_1