ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3018/25 Справа № 185/6755/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого, судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000433 від 11 жовтня 2024 року, за апеляційною скаргою заступника керівника обласної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 липня 2025 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Межиріч Павлоградського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, неодружений, який має середньо-спеціальну освіту, офіційно непрацевлаштований, проходив службу в АТО, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 05.04.2024 Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст. 126-1 КК України до 1 року позбавлення волі, ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 06.02.2025 вирок Павлоградського міськрайонного суду від 05.04.2024 змінено в частині покарання на 240 годин громадських робіт, на підставі ст. 91-1 КК України застосовано обмежувальний захід у вигляді проходження програми для кривдників протягом 3 місяців;

- 24.06.2025 Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 389 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на один рік, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України, звільнено від відбування покарання з іспитовим строком один рік,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 390-1 КК України,-

В с т а н о в и л а:

В апеляційній скарзі прокурор просить оскаржений вироку скасувати з підстави істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, зазначає, що суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та правильності кваліфікації його дій за ст. 390-1 КК України. Разом із тим, фактичні обставини, такі, як дата, час і спосіб вчинення кримінально караного діяння, судом першої інстанції встановлені не були, чим допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Оскарженим вироком суду ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 390-1 КК України та призначено йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком суду та за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.06.2025, призначено ОСОБА_7 до відбування остаточне покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_7 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Обвинуваченого ОСОБА_7 визнано винуватим та засуджено за вчинення інкримінованого діяння за наступних обставин.

Так, 05.04.2024 Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області по справі № 185/2010/24, провадження № 1-кп/185/633/24, ухвалено вирок за ст. 126-1 КК України відносно ОСОБА_7 . Згідно із ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 06.02.2025 вирок Павлоградського міськрайонного суду від 05.04.2024 щодо ОСОБА_7 змінено в частині призначення покарання, призначено покарання у виді 240 годин громадських робіт та на підставі ст. 90-1 КК України застосовано обмежувальний захід, відповідно до якого покладено на ОСОБА_7 обов`язок пройти програму для кривдників протягом 3 місяців.

З вказаним рішенням суду ОСОБА_7 ознайомлений у встановленому законом порядку. Проте, ОСОБА_7 , направлений судом для проходження корекційної програми для кривдників та належним чином повідомлений про призначений судом обов`язок щодо її проходження, достовірно знаючи про необхідність участі у програмі та про покладені на нього обов`язки, свідомлюючи наслідки невиконання, будучи поінформованим про день та час відвідування, маючи реальну можливість пройти програму, з метою ухилення від виконання покладеного обов`язку, умисно та без поважних причин не з`явився до Громадської організації клуб «Імпульс», тим самим умисно ухилився від проходження програми для кривдників.

Внаслідок таких дій ОСОБА_7 заподіяно шкоду суспільним інтересам, що забезпечують нормальну, регламентовану законодавством діяльність суду й органів, які йому сприяють, щодо реалізації завдань і цілей у сфері здійснення правосуддя, державній політиці у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямованій на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Умисні дії ОСОБА_7 у вищезазначеній частині у вироку кваліфіковані за ст. 390-1 КК України за ознаками умисного ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, який на задоволенні апеляційної скарги наполягав; обвинуваченого ОСОБА_7 , який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційних скаргах доводи, колегія суддів, з урахуванням положень ст. 404 КПК України, згідно яким суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, приходить до наступного.

Так, відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За змістом ст. 368 КПК України ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити такі питання: 1) чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа; 2) чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений; 3) чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення; 4) чи підлягає обвинувачений покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення та інші питання.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України у разі визнання особи винуватою у мотивувальній частині вироку зазначаються формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції під час розгляду даного кримінального провадження дотримано не було. Аналізуючи доводи прокурора щодо істотних порушень норм кримінального процесуального закону та неповноти судового розгляду, колегія суддів знаходить їх слушними з огляду на наступне.

Відповідно до оскарженого вироку ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 390-1 КК України.

При цьому суд першої інстанції у мотивувальній частині вироку, викладаючи формулювання обвинувачення, як було визнане доведеним, не встановив фактичні обставини справи, а саме дату, час, спосіб вчинення кримінально караного діяння та інші елементи його об`єктивної та суб`єктивної сторони. Таким чином, суд першої інстанції фактично не сформулював обвинувачення, яке визнав доведеним, чим допустив істотне порушення вимог п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України.

Колегія суддів зазначає, що у зв`язку з відсутністю в мотивувальній частині вироку чіткого формулювання обвинувачення, визнаного доведеним, вирок суду не може вважатися таким, що відповідає вимогам процесуального закону. Аналогічна правова позиція щодо неприпустимості спрощення формулювання обвинувачення та відсутності у вироку формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним, неодноразово висловлювалась в рішеннях суду касаційної інстанції, зокрема в постанові Верховного Суду від 01 березня 2018 року по справі №466/9158/14-к (провадження №51-645 км18).

Обговорюючи питання про остаточне рішення за наслідками апеляційного розгляду, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що з огляду на вищенаведене апеляційний суд позбавлений можливості усунути вказане порушення процесуального закону та ухвалити законне та обґрунтоване рішення по суті апеляційних вимог.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою ст. 7 цього Кодексу.

Приймаючи до уваги той факт, що чинним КПК України до переліку істотних порушень кримінального процесуального закону, передбачених ст. 412 КПК України, та підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції не входять вищезазначені порушення вимог кримінального процесуального закону, втім одночасно вони не можуть бути усунуті у межах апеляційного розгляду, виходячи з загальних засад кримінального провадження, а саме з вимог п.п. 10, 15, 16 ч. 1 ст. 7 КПК України та ст. 23 КПК України, відповідно до яких до загальних засад відноситься презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також безпосередність дослідження показань, речей і документів, вказаний вирок підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду.

Під час нового розгляду кримінального провадження суду належить на стадії підготовчого провадження надати оцінку відповідності обвинувального акту вимогам процесуального закону та відповідно до вимог ст. 370 КПК України ухвалити законне і обґрунтоване судове рішенняз дотриманням вимог закону про кримінальну відповідальність та кримінального процесуального закону.

У зв`язку із викладеним, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду підлягає скасуванню, з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу заступника керівника обласної прокуратури ОСОБА_8 - задовольнити.

Вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 липня 2025 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст 390-1 КК України, - скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого провадження.

Ухвала суду апеляційної інстанції є остаточною та такою, що касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4