№ провадження 1-кп/646/1838/2025
ВИРОК

іменем України

30.12.2025 року Основ`янський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Харкові в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000286 від 11.12.2025 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, освіта вища, військовослужбовця в/ч № НОМЕР_1 , не одруженого, судимого 26.01.2022 року Київським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 222, ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 70 України до покарання у виді штрафу у розмірі 19550 грн. 00 коп., ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 14.05.2024 року замінено покарання, призначене вироком Київського районного суду м. Харкова від 26.01.2022 року з урахування сплаченого штрафу у розмірі 9780 грн. 00 коп. на покарання у виді громадських робіт на строк 240 годин, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , засуджений вироком Київського районного суду м. Харкова від 26.01.2022 року за ч. 1 ст. 222, ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, до покарання у виді штрафу в розмірі 1150 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 19550 грн. 00 коп. 14.05.2024 року ухвалою Київського районного суду м. Харкова несплачену частину штрафу замінено на покарання у виді 240 годин громадських робіт.

11.06.2025 року ОСОБА_3 прибув до Основ`янського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області, де згідно з ст. 37 КВК України був письмово ознайомлений з порядком і умовами відбування покарання у виді громадських робіт та відповідно до ст. 40 КВК України попереджений про кримінальну відповідальність, передбачену ч. 2 ст. 389 КК України, за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, про що останній надав підписку.

11.06.2025 року Основ`янським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 під особистий підпис видано направлення до відділу поліції № 1 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області, який розташована за адресою м. Харків, пр. Аерокосмічний, буд. 76, для відбування громадських робіт, відповідно до якого останній повинен приступити до їх виконання з 12.06.2025 року.

Однак, ОСОБА_3 , будучи працездатним, маючи змогу працювати та відбувати призначене Київським районним судом м. Харкова покарання, умисно, ігноруючи ухвалу суду, з метою ухилення від відбування громадських робіт, без поважних причин, ігноруючи обов`язки, пов`язані із відбуттям призначеного покарання, з 12.06.2025 року по 23.10.2025 року жодного разу не з`явився до відділу поліції № 1 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області і до відбування громадських робіт не приступив.

23.10.2025 року Основ`янським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 винесено письмове попередження про притягнення до кримінальної відповідальності відповідно до ч. 2 ст. 389 КК України.

24.10.2025 року, 27.10.2025 року та 28.10.2025 року ОСОБА_3 прибув до відділу поліції № 1 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області та відпрацював у вказані дні 12 годин. З 29.10.2025 року до 05.11.2025 року, включно ОСОБА_3 перебував на лікарняному, у зв`язку з чим не відбував покарання у виді 240 годин громадських робіт. Однак, з 06.11.2025 року ОСОБА_3 до відпрацювання громадських робіт не приступав, без поважних причин, до місця відпрацювання не з`являвся.

12.11.2025 року Основ`янським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 повторно винесено письмове попередження про притягнення до кримінальної відповідальності відповідно до ч. 2 ст. 389 КК України.

Також, з 04.12.2025 року по теперішній час, ОСОБА_3 до відпрацювання громадських робіт не приступав, без поважних причин, до місця відпрацювання не з`являвся, Основ`янський районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про причину невиходу на відпрацювання громадських робіт не повідомив.

Такі дії ОСОБА_3 набули тривалого системного характеру і полягають у невиконанні обов`язку (бездіяльність) щодо відбування покарання у виді 240 (двісті сорок) годин громадських робіт та відповідно до ст. 40 КВК України є ухиленням від виконання покарання, оскільки більше двох прогулів без поважних причин протягом місяця є ухиленням від відбування покарання у виді громадських робіт.

Отже, ОСОБА_3 , будучи ознайомленим з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, письмово попередженим про настання кримінальної відповідальності за порушення порядку та умов відбування покарання, без поважних причин, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою ухилення від призначеного судом покарання у виді громадських робіт, виконувати вирок суду не став, тим самим умисно ухилився від відбуття призначеного судом покарання у виді громадських робіт, порушивши встановлені законодавством порядок та умови відбуття покарання, залишивши невідпрацьованими 228 години громадських робіт.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 389 КК України, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 надійшов до суду з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_3 надав письмову заяву, складену в присутності захисника ОСОБА_4 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленням досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Матеріали кримінального провадження відповідають вимогам ч. 3 ст. 302 КПК України, встановлені органом досудового розслідування обставини не оспорюються учасниками судового провадження. За таких обставин суд ухвалює вирок у спрощеному провадженні.

Суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, в обсязі пред`явленого обвинувачення доведена повністю.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він судимий 26.01.2022 року Київським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 222, ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 70 України до штрафу, ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 14.05.2024 року замінено покарання, з урахування сплаченого штрафу на покарання у виді громадських робіт на строк 240 годин, має вищу освіту, військовослужбовець, не одружений, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд, відповідно до ст. 66 КК України, визнає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд керується ст. 65 КК України та практикою Європейського суду з прав людини, яка застосовується як джерело права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16.10.2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

Враховуючи практику Європейського суду щодо призначення покарання, приймаючи до уваги наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих покарання обставин, а також відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , критичну оцінку ним своєї протиправної поведінки, враховуючи умови його життя, суд вважає необхідним і достатнім призначити ОСОБА_3 покарання у виді пробаційного нагляду в межах санкції за ч. 2 ст. 389 КК України, яке є необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так і іншими особами.

При цьому суд враховує, що попередній вирок Київського районного суду м. Харкова від 26.01.2022 року та ухвала Київського районного суду м. Харкова від 14.05.2024 року, які набрали законної сили та відповідно до вимог ч. 5 ст. 124, п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України, ч. 2 ст. 21 КПК України є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Згідно з ч. 4 ст. 71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Відповідно до п. 4, 5 ч. 1 ст. 72 КК України, при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню обмеження волі або арешту відповідають вісім годин громадських робіт; одному дню обмеження волі відповідає один день пробаційного нагляду.

Згідно зі ст. 73 КК України строки покарання обчислюються відповідно в роках, місяцях та годинах. При заміні або складанні покарань, а також у разі зарахування попереднього ув`язнення допускається обчислення строків покарання у днях.

Судом установлено, що із 240 годин громадських робіт ОСОБА_3 відбув 12 годин, отже невідбута частина покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 26.01.2022 року та ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 14.05.2024 року становить 228 годин громадських робіт.

Зважаючи на дані про особу обвинувачення, ступінь тяжкості та обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, суд призначає ОСОБА_3 остаточне покарання на підставі ст. 71 КК України, із застосуванням вимог п. п. 4, 5 ч. 1 ст. 72 КК України, за сукупністю вироків, до покарання за даним вироком повністю приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком Київського районного суду м. Харкова від 26.01.2022 року та ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 14.05.2024 року у виді 228 годин громадських робіт, із розрахунку вісім годин громадських робіт за один день пробаційного нагляду, що відповідає 28 дням пробаційного нагляду.

Одночасно, суд покладає на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ч. 2 ст. 59-1 КК України.

Такий висновок узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним («Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року).

Цивільний позов не заявлявся, судові витрати відсутні.

Долю речового доказу суд вирішує у відповідності до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України і призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за даним вироком повністю приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Київського районного суду м. Харкова від 26.01.2022 року та ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 14.05.2024 року у виді 228 годин громадських робіт, із розрахунку вісім годин громадських робіт за один день пробаційного нагляду, відповідно до вимог п. п. 4, 5 ч. 1 ст. 72 КК України, та остаточно призначити покарання ОСОБА_3 у виді 2 (двох) років 28 (двадцяти восьми) днів пробаційного нагляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази копії матеріалів особової справи відносно ОСОБА_3 , долучені до матеріалів кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Основ`янський районний суд міста Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КК України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України - вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. ст. 381, 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя