В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Єдиний унікальний номер № 285/2159/22

Провадження № 1-кп/0285/374/25

09 жовтня 2025 року м. Звягель

Звягельський міськрайонний суд Житомирської області

у складі судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження (ЄРДР №0000242 від 07.04.2022), за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Норильськ Красноярського краю РФ, громадянин України, освіта середня, неодружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, судимості не має,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст. 263 КК України,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 вчинив умисні кримінальні правопорушення проти життя та здоров`я особи, громадської безпеки за наступних обставин.

У невстановлений час та місці ОСОБА_4 , за невстановлених обставин, діючи з прямим умислом, направленим на придбання, носіння та зберігання бойових припасів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, придбав два корпуси оборонних осколкових ручних гранат Ф-1 та підривач - уніфікований запал дистанційної дії УЗРГМ-2, який при конструктивному поєднанні з будь-яким із даних корпусів утворюють бойовий припас у вигляді оборонної осколкової ручної гранати Ф-1.

Продовжуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 , достовірно знаючи про те, що при конструктивному поєднанні підривача з будь-яким із даних корпусів утворюється бойовий припас, зберігання якого заборонено законом, придбав для особистих цілей та переніс дані предмети до місця свого проживання, а саме до квартири АДРЕСА_2 (назву міста змінено на Звягель) Житомирської області, де конструктивним способом під`єднав підривач та один корпус оборонної осколкової ручної гранати Ф-1 і таким чином утворив бойовий припас оборонну осколкову ручну гранату Ф-1 (далі по тексту граната Ф-1), яку став зберігати без передбаченого законом дозволу.

07.04.2022 близько 09 год. ОСОБА_4 , маючи при собі гранату Ф-1, прийшов до місця проживання своєї колишньої співмешканки ОСОБА_6 з її неповнолітнім сином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме до будинку АДРЕСА_3 .

Під час спілкування між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 виник конфлікт, у ході якого у ОСОБА_4 виник кримінально протиправний умисел, направлений на погрозу вбивством ОСОБА_6 .

Усвідомлюючи, що його дії можуть викликати у ОСОБА_6 реальні побоювання за своє життя, у зазначені час та за вказаних обставин, ОСОБА_4 перебуваючи у коридорі будинку та знаходячись перед ОСОБА_6 демонстративно дістав із кишені своєї куртки гранату Ф-1, при цьому тримаючи її в одній руці за корпус і спусковий важіль, а іншою рукою за кільце, витягнувши чеку, почав висловлювати погрозу щодо вбивства ОСОБА_6 . Внаслідок чого ОСОБА_6 , з урахуванням обстановки, що склалася, форми і характеру висловлених погроз, мала реальні підстави побоюватися здійснення погроз вбивством, висловлених на її адресу ОСОБА_4 .

Про зазначені протиправні дії ОСОБА_4 потерпіла ОСОБА_6 повідомила поліцію телефоном, звернувшись до служби поліції "102".

Дізнавшись про виклик поліції, ОСОБА_4 вийшов з будинку, вилучив з корпусу гранати підривач УЗРГМ-2 та сховав його в заглибленні (отворі) зовнішньої частини фундаменту будинку.

Працівники поліції, які прибули за викликом до будинку АДРЕСА_3 , затримали ОСОБА_4 . Під час затримання у нього було виявлено і вилучено корпус гранати Ф-1.

Під час огляду повір`я будинку АДРЕСА_3 в заглибленні (отворі) у зовнішній частині фундаменту будинку виявлено підривач гранати УЗРГМ-2, який ОСОБА_4 сховав у такий спосіб.

07.04.2022 працівниками Новоград-Волинського РВП ГУНП в Житомирській області в період часу з 16:04 год. по 16:45 год. проведено невідкладний обшук за місцем проживання ОСОБА_4 у квартири АДРЕСА_2 , у ході якого вилучено корпус оборонної осколкової ручної гранати Ф-1, який при конструктивному поєднанні з підривачем являє собою оборонну осколкову ручну гранату Ф-1, що належить до вибухових пристроїв промислового виготовлення до бойових припасів та придатні до вибуху.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у пред`явленому обвинуваченні заперечував. Дав суперечливі показання щодо обставин свого перебування у будинку АДРЕСА_3 07.04.2022 та затримання працівниками поліції. Пояснив, що вранці 07.04.2022 приїхав до ОСОБА_6 . Перед цим по телефону попередив її про свій приїзд та попросив готувати ванну, щоб помитися. Перебуваючи у будинку він пішов до ванної кімнати де помився. Після цього він з`їв приготований для нього ОСОБА_6 сніданок. Конфлікту та сварки між ними не було. ОСОБА_6 виходила на вулицю де телефоном викликала поліцію. Вважає, що такі дії вона вчинила за домовленістю з працівниками поліції, оскільки неприязно ставилась до ОСОБА_4 через ревнощі. ОСОБА_6 попередила, що зараз приїде поліція і ОСОБА_4 вирішив дочекатись її, щоб з`ясувати причину приїзду. До будинку приїхали два працівника поліції, один з яких - ОСОБА_8 раніше мав неприязні стосунки з ОСОБА_4 . Працівники поліції без пояснення причин незаконно затримали ОСОБА_4 , надягли йому на руки кайданки. Під час затримання наносили удари палкою по тілу та голові. На ОСОБА_4 був бронежилет, який він носив тому, що хвилювався за свою безпеку, у зв`язку з війною. Внаслідок побиття втрачав свідомість. Били також у машині. Продовжували бити у відділі поліції. Пошкодили палець на руці. Біля приміщення відділу поліції ОСОБА_8 підкинув ОСОБА_4 в кишеню гранату. Корпус гранати за місцем його проживання також підкинули працівники поліції. Показання потерпілої та свідків не відповідають дійсності.

Суд критично сприймає показання ОСОБА_4 , як засіб уникнення відповідальності за вчинені правопорушення.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих правопорушень підтверджується показаннями потерпілої та свідків, а також дослідженими у судовому засіданні доказами.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні повідомила, що з обвинуваченим проживали як жінка з чоловіком без реєстрації шлюбу декілька років. Мають спільну дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає разом з нею. 07.04.2022 вранці до її будинку прийшов ОСОБА_4 , сказавши, що хоче провідати сина, однак вів себе неадекватно, лаявся, між ними виникла сварка. Перебуваючи в коридорі, ОСОБА_4 дістав з кишені куртки гранату темного зелено-коричневого кольору і висловив погрозу підриву, після чого висмикнув чеку та почав крутити її перед нею. З метою заспокоїти ОСОБА_4 потерпіла почала з ним розмовляти, запропонувала поїсти. Сина, який перебував у кімнаті, відразу відправила до магазину та по телефону попередила сестру, щоб вона його забрала до себе. Не хотіла, щоб дитина була свідком цих подій. Все ще побоюючись за своє життя, запропонувала ОСОБА_4 помитися, а сама тим часом вийшла на вулицю і викликала працівників поліції. Коли їх чекала, на вулицю вийшов ОСОБА_4 , який ходив по подвір`ю, заходив за будинок, був при цьому у бронежилеті. Коли приїхали працівники поліції, ОСОБА_4 почав їм чинити опір, кинув гранату під ноги. Пізніше приїхали інші працівники поліції, які при огляді фундаменту будинку в щілині (отворі) вилучили чеку від гранати.

Свідок ОСОБА_8 , поліцейський взводу реагування Управління поліції охорони, в судовому засіданні пояснив, що 07.04.2022 отримав повідомлення від оперативного чергового про те, що хтось по вул. Лянгуса погрожує гранатою. Приїхавши на виклик, вийшов з машини. Біля воріт стояли потерпіла і ОСОБА_4 , який тримав у руках предмет, схожий на гранату, який він кинув йому під ноги. Граната була без запалу. Сказали ОСОБА_4 підняти гранату і покласти собі в кишеню куртки, що він зробив. Під курткою у нього був бронежилет. ОСОБА_4 вів себе неадекватно, на зауваження не реагував, виражався нецензурною лайкою, чинив спротив, тому до нього були застосовані спецзасоби. Процес затримання тривав декілька хвилин.

Свідок ОСОБА_9 , поліцейський взводу реагування Управління поліції охорони, в судовому засіданні пояснив, що 07.04.2022 отримав повідомлення від чергового про те, що колишній чоловік погрожує жінці гранатою по вул. Лянгуса. Коли під`їхали до будинку, заявниця і ОСОБА_4 були біля воріт. ОСОБА_8 вийшов з машини, а ОСОБА_4 кинув у його бік гранату. Поводив він себе неадекватно, намагався вчинити бійку, у зв`язку з чим застосували спецзасоби. Після того, як одягли кайданки, ОСОБА_8 сказав ОСОБА_10 підняти гранату і покласти собі в кишеню, що останній і зробив. Граната була без запалу. Доставили ОСОБА_4 до Новоград-Волинського районного відділу поліції.

Показання потерпілої та свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 є чіткими та послідовними, не викликають сумніву в їх правдивості та узгоджуються з іншими дослідженими доказами.

Свідок ОСОБА_11 повідомив суду, що у квітні 2022 року він був залучений працівниками поліції у якості понятого до складання протоколу про затримання незнайомого чоловіка у якого вилучили корпус гранати. Під час складання протоколу повідомив у якості власної адреси місце знаходження будівлі, у якій був розташований підрозділ територіальної оборони (адреса не підлягає розголошенню в силу ст. 114-2 КК України), оскільки на той час перебував у складі даного підрозділу та ночував у тому приміщенні.

Свідок ОСОБА_12 повідомив суду, що у квітні 2022 року він був залучений працівниками поліції у якості понятого до складання протоколу про затримання незнайомого чоловіка. Детально обставини тих подій згадати не зміг. Посилався на погану пам`ять внаслідок похилого віку та стану здоров`я.

Свідок ОСОБА_13 , двоюрідна сестра потерпілої ОСОБА_6 , в судовому засіданні пояснила, що обвинуваченого знає, але з ним не спілкується. Проживає неподалік від будинку потерпілої. Вранці, в один із днів навесні 2022 сестра надіслала їй смс-повідомлення про те, що до неї прийде її син ОСОБА_14 . Він прийшов за 5 хвилин, сказав, що до будинку прийшов його батько. Через деякий час вона підходила до їх будинку та бачила поліцейську машину. Від сестри дізналась, що ОСОБА_4 мав гранату.

Допитаний у судовому засіданні свідок неповнолітній ОСОБА_7 повідомив, що свого батька ОСОБА_15 востаннє бачив навесні 2022 року, коли той приходив до будинку за місцем проживання його з матір`ю. Обставин спілкування не пам`ятає. Гранату не бачив.

Допит неповнолітнього свідка проведено у присутності психолога ОСОБА_16 , який пояснив, що дитина дає правдиві показання. Забування обставин, пов`язаних із стресовою ситуацією, є звичайним проявом вікових особливостей розвитку пам`яті.

Явку інших свідків, про допит яких сторона захисту заявляла клопотання, остання не забезпечила. Суд сприяв стороні захисту шляхом направлення повісток та постановив ухвалу про привід свідків, яка не була виконана органом поліції, у зв`язку з неможливістю встановлення місця знаходження свідків.

Зважаючи на тривалість судового розгляду та необхідність дотримання розумних строків, судом відмовлено у задоволенні клопотання сторони захисту про повторні виклики свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 .

Крім показань потерпілої ОСОБА_6 та свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , вина ОСОБА_4 підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами:

- Рапортом від 07.04.2022, згідно якого цього дня о 10:54 год. надійшло повідомлення зі служби 102 про звернення ОСОБА_6 про те, що її колишній чоловік ОСОБА_4 , перебуваючи в неадекватному стані, погрожує їй, тримаючи в руках гранату (т.1, а.с.239);

- Протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 07.04.2022, відповідно до якого ОСОБА_6 заявила, що 07.04.2022 до її помешкання зайшов ОСОБА_4 та погрожував їй гранатою, при цьому витягнувши чеку з неї (т.1, а.с.240);

- Заявою ОСОБА_4 від 07.04.2022, відповідно до якої він добровільно видав працівникам поліції предмет, зовні схожий на гранату (т.1, а.с.241);

- Протоколом огляду місця події від 07.04.2022 з фототаблицями, відповідно до якого, в ході огляду по АДРЕСА_4 , у ОСОБА_4 вилучено з зовнішньої правої кишені куртки корпус гранати Ф1 та змиви з її корпусу (т.1, а.с.242-243);

- Протоколом огляду місця події від 07.04.2022 з фототаблицями, відповідно до якого в ході огляду будинку, у його фундаменті з тильної сторони, вилучено предмет, зовні схожий на підривач гранати (т.1, а.с.245-247);

- Протоколом обшуку від 07.04.2022 з флеш носієм, відповідно до якого в ході обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , в спальні на ліжку виявлено та вилучено предмет, зовні схожий на корпус гранати Ф1(т.2. а.с.1-4);

- Протоколом огляду місця події від 07.04.2022 (т.2, а.с.6-7);

- Актом перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів від 07.04.2022, відповідно до якого під час огляду виявлено 2 корпуси гранати Ф-1 та один запал типу УЗРГМ-2 (т. 2. а.с.8);

- Постановою про визнання та передачу на зберігання речових доказів від 07.04.2022, відповідно до якої визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000242 два фрагменти корпусів гранат Ф-1 та підривач уніфікований запал дистанційної дії УЗРГМ-2, паперовий згорток з подрібненою речовиною зеленого кольору рослинного походження, флеш носій чорного кольору об`ємом 16 Gb з маркувальним написом «Kingston technology lock micro sd adapter china» (т.2, а.с.13-14);

- Висновком експерта від 18.04.2022 №СЕ-19/106-22/2720-ВТХ з ілюстративними таблицями, відповідно до якого надані на дослідження предмети є 2 корпусами оборонних осколкових ручних гранат Ф-1 та підривачем уніфікованим запалом дистанційної дії УЗРГМ-2. При конструктивному поєднанні будь-якого з наданих на дослідження корпусів оборонних осколкових ручних гранат Ф-1 з наданим на дослідження підривачем уніфікованим запалом дистанційної дії УЗРГМ-2 вони являють собою оборонну осколкову ручну гранату Ф-1, яка належить до вибухових пристроїв промислового виготовлення до бойових припасів. Надані на дослідження предмети виготовлені промисловим способом та придатні до вибуху (т.2, а.с.15-29);

- Висновком судово-психіатричного експерта №105-2022, відповідно до якого ОСОБА_4 виявляє клінічні ознаки змішаного розладу особистості за істеро-збудливим типом, стан компенсації, що відповідає шифру F 61.0 МКХ-10. Здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними. Примусових заходів медичного характеру не потребує. Під час інкримінованого йому діяння в стані фізіологічного афекту не знаходився (т.2. а.с.46-48);

- Протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 24.05.2022, відповідно до якого ОСОБА_6 заявила, що 07.04.2022 близько 9 год. її колишній чоловік ОСОБА_4 погрожував їй вбивством та фізичною розправою (т.2, а.с.58).

Оцінюючи всі досліджені докази в їх сукупності, суд вважає вину ОСОБА_4 у пред`явленому йому обвинуваченні доведеною.

Дії ОСОБА_4 , які виразились у придбанні, зберіганні, носінні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, суд кваліфікує за ч. 1 ст. 263 КК України.

Дії ОСОБА_4 , які виразились у висловлюванні погрози вбивством ОСОБА_6 за наявності реальних підстав побоюватися здійснення цієї погрози, суд кваліфікує за ч.1 ст. 129 КК України.

Позицію обвинуваченого щодо невизнання ним своєї вини, суд розцінює як спосіб його захисту та намагання уникнути відповідальності за скоєні протиправні діяння, оскільки вчинені ОСОБА_4 умисні кримінальні правопорушення проти життя, здоров`я особи, громадської безпеки, за встановлених судом обставин, знайшли підтвердження сукупністю вище наведених доказів, які узгоджуються між собою і підтверджують вину ОСОБА_4 .

Щодо твердження обвинуваченого про застосування насильства працівниками поліції, суд зазначає, що відповідно до висновку про результати службового розслідування щодо можливих неправомірних дій окремих поліцейських Новоград-Волинського РВП стосовно ОСОБА_4 від 08.06.2022, такі відомості не знайшли свого фактичного підтвердження (т. 3, а.с. 165-168).

Згідно висновку службового розслідування Управління поліції охорони від 02.04.2025 порушень вимог нормативних актів у діях працівників підрозділу поліції охорони під час затримання ОСОБА_4 не встановлено (т. 5 а.с. 208-219).

Судом також за клопотанням сторони захисту призначалася молекулярно-генетична експертиза, відповідно до висновку якої вмісту ДНК ОСОБА_4 , наданого на експертизу, недостатньо для проведення ідентифікаційного аналізу (т.3, а.с.110-129).

Отже висновки експертизи не мають значення для справи, оскільки нічого не підтверджують і не спростовують.

За клопотанням сторони захисту судом витребувана інформація в Міністерства оборони, Міністерства внутрішніх справ та Служби безпеки України про перебування на обліку елементів бойових припасів, які були вилучені у ОСОБА_4 07.04.2022. Згідно отриманих відповідей така інформація у зазначених органів відсутня (т. 6, а.с. 60-65)

Таким чином, версія сторони захисту про використання працівниками поліції службових бойових припасів для створення доказів винуватості ОСОБА_4 не знайшла свого підтвердження.

Посилання сторони захисту на недопустимість доказу протоколу обшуку місяця проживання обвинуваченого по АДРЕСА_5 (т. 2, а.с.1-4), під час якого 07.04.2022 було вилучено гранату, у зв`язку з тим що обшук проведено без ухвали слідчого судді, суд вважає необґрунтованим, оскільки обшук проведено у порядку, визначеному ч. 3 ст. 233 КПК України. Ухвалою слідчого судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 08.04.2022 було задоволено клопотання слідчого про надання дозволу на проведення такого невідкладного обшуку (т. 2, а.с. 5)

Суд також визнає неспроможними доводи сторони захисту щодо недопустимості використання в якості доказу протоколу огляду місця події від 07.04.2022, складеного за участі понятих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . Даний процесуальний документ відповідає вимогам КПК України. Поняті підтвердили в судовому засіданні свою участь у складанні протоколу. Невідповідність фактичного місця проживання понятого ОСОБА_11 інформації, яка була внесена до протоколу з його слів, не спростовує фактичних обставин, зафіксованих протоколом (т.1, а.с.242-243).

Зазначення ОСОБА_4 свого прізвища як « ОСОБА_20 » у власноручно написаній заяві від 07.04.2022, відповідно до якої він добровільно видав працівникам поліції предмет, зовні схожий на гранату, не впливає на ідентифікацію автора, оскільки на початку тексту прізвище зазначено вірно та обвинувачений у судовому засіданні визнав факт написання ним даної заяви (т.1, а.с.241).

Призначаючи покарання, суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що покарання має бути необхідне й достатнє для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, є вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебував у близьких відносинах.

При обранні виду і міри покарання обвинуваченому, суд враховує: ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії проступків та тяжкого злочину; їх характер; дані про особу винного, який раніше несудимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання скарги на нього відсутні, не працює; позицію потерпілої, яка наполягала на суворому покаранні.

Судом встановлено, що станом на день ухвалення вироку минуло понад три роки з дня вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України наявні підстави для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 129 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Судом роз`яснено обвинуваченому право на закриття кримінального провадження у цій частині, про ти чого ОСОБА_4 заперечував.

Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, а тому суд приходить до переконання, що виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде досягнуто при призначенні йому покарання:

- за ч. 1 ст. 129 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік;

- за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.

Підстави для застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України відсутні.

У зв`язку з закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 129 КК України, суд звільняє ОСОБА_4 від покарання за це правопорушення.

До строку відбування покарання за цим вироком згідно ч. 5 ст. 72 КК України необхідно зарахувати тримання ОСОБА_4 під вартою з дня затримання - 07.04.2022.

Враховуючи строк попереднього ув`язнення ОСОБА_4 наявні підстави для звільнення його з-під варти, як такого, що повністю відбув призначене покарання.

Підстави для обрання іншого запобіжного заходу відсутні.

Арешт на майно не накладався.

Цивільний позов не заявлено.

Судові витрати за проведення експертиз у кримінальному провадженні, які становлять 2745,92 грн, підлягають стягненню з обвинуваченого згідно ст. 124 КПК України, зокрема, за проведення вибухово-технічної експертизи від 18.04.2022 №СЕ-19/106-22/2720-ВТХ в сумі 1716,20 грн (т.2. а.с.30); за проведення експертизи матеріалів, речовин та виробів від 03.05.2022 №СЕ-19/106-22/3092-НЗПРАП в сумі 1029,72 грн (т.2, а.с.36).

Суд не вирішує питання щодо наступних речових доказів:

- двох фрагментів корпусів гранат Ф-1 та підривача уніфікований запалом дистанційної дії УЗРГМ-2, оскільки вони знищені відповідно до акту знищення (знешкодження) вибухових матеріалів або таких, що їх нагадують, №34 від 18.04.2022 (т. 2, а.с. 34);

- спеціального пакету експертної служби МВС України №3712690, у якому знаходився канабіс, масою в перерахунку на висушену речовину 3,925 г, разом із первинним упакуванням спец-пакетом №EXP035841, які передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів УНП в Житомирські області, оскільки копії матеріалів кримінального провадження в цій частині супровідним листом від 16.05.2022 за №6756/220-2022 направлені начальнику Новоград-Волинського РВП ГУНП в Житомирські області для вирішення питання щодо притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44 КУпАП.

Питання про долю інших речових доказів вирішено відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 104, 369, 370, 371, 373, 374, 376, 395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

Звільнити ОСОБА_4 від покарання, призначеного за ч. 1 ст. 129 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності.

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 до строку відбування покарання за цим вироком строк попереднього ув`язнення, починаючи з 07 квітня 2022 року.

Звільнити ОСОБА_4 з-під варти негайно.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати на проведення експертиз у сумі 2745 (дві тисячі сімсот сорок п`ять) гривень 92 копійки.

Після набрання вироку законної сили речові докази:

- флеш носій чорного кольору об`ємом 16 Gb з маркувальним написом «Kingston technology lock micro sd adapter china» (т.2, а.с.4) - залишити в матеріалах кримінального провадження;

- змиви, зразки букального епітелію, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження (т.3, а.с.127, 128) - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Звягельський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 днів з моменту його проголошення, а засудженим у той же строк з дня вручення копії вироку.

Оскарження вироку не зупиняє його виконання у частині звільнення засудженого з-під варти.

Суддя ОСОБА_1