Справа № 405/2840/25
провадження № 1-кс/405/2382/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2025 м. Кропивницький

слідчий суддя Подільського районного суду міста Кропивницького ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому клопотання прокурора у кримінальному провадженні заступника керівника Кропивницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до проведення підготовчого судового засідання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Маріуполя, Донецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 громадянину України, раніше не судимому,

ВСТАНОВИВ:

прокурор звернувся з даним клопотанням до слідчого судді Подільського районного суду міста Кропивницького, відповідно до якого просив продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до проведення підготовчого судового засідання обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , беручи до уваги обставини кримінального провадження та особу обвинуваченого.

Прокурор у судовому засіданні надав пояснення, згідно з якими клопотання підтримав та просив задовольнити.

Обвинувавчений та захисник не заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

Заслухавши сторін, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступних висновків.

Встановлено, що слідчим відділом УСБУ в Кіровоградській області здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000070 від 16.04.2024 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи громадянином України та військовослужбовцем Збройних сил України, свідомо порушуючи свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни та військову присягу, маючи достатній рівень життєвого та професійного досвіду, для розуміння факту здійснення підривної діяльності проти України представниками іноземної держави агресора розвідувальних органів рф, діючи в період збройного конфлікту, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи характер своїх злочинних дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки таких дій та бажаючи їх настання, з ідеологічних та корисливих мотивів вирішив надати представникам спецслужб держави агресора допомогу в проведенні підривної діяльності проти України.

Зокрема, водій господарчого відділення військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_6 не пізніше вересня 2022 року, перебуваючи у місту Дніпро вступив у злочинну змову з представниками російської федерації, яка веде війну проти України, та погодився надавати зазначеній державі-агресору а також її представникам допомогу у підривній діяльності проти України. З того часу ОСОБА_6 , контактуючи зі співробітником 78-го розвідувального центру головного управління генерального штабу зс рф ОСОБА_7 та іншими, невстановленими на даний час, представниками спецслужб рф, виконував їх завдання на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності України, а також передавав їм інформацію військового характеру щодо діяльності Збройних Сил України та їх окремих частин.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, направленого на надання допомоги державі-агресору та її представникам у підривній діяльності проти України, ОСОБА_6 , перебуваючи у м. Маріуполь на тимчасово окупованій території України, не пізніше першої половини листопада 2024 року, залучив до своєї злочинної діяльності раніше йому добре знайомого водія-електрика господарчого відділення військової частини НОМЕР_1 старшого солдата ОСОБА_4 .

У свою чергу ОСОБА_4 , перебуваючи у дружніх відносинах з ОСОБА_6 , постійно спілкуючись з ним за допомогою мессенджера Telegram та будучи обізнаним, що останній виконує завдання спецслужб російської федерації, у зазначений час, тобто не пізніше початку листопада 2024 року, перебуваючи у місті Кропивницький, дав згоду надавати спецслужбам рф через ОСОБА_6 інформацію військового характеру щодо діяльності Збройних Силу України та окремих їх частин, у тому числі актуальну інформацію щодо перебігу подій у військовій частині НОМЕР_1 , грошового забезпечення військовослужбовців певної категорії, проведення органами СБ України фільтраційних заходів у даному військовому підрозділі тощо.

Так, реалізуючи свій злочинний умисел, 19 листопада 2024 року у період часу з 01 год. 39 хв. до 19 год. 00 хв., перебуваючи у м. Кропивницький ОСОБА_4 у ході двох телефонних розмов у мессенджері Telegram повідомив ОСОБА_6 для подальшої передачі представникам спецслужби рф інформацію військового характеру щодо переведення у бойові підрозділи ЗСУ конкретної кількості військовослужбовців конкретних військових частин Медичних сил, а саме що перевели з Київського шпиталя 350 осіб, а з Одеського більше 200. За інформацією ОСОБА_8 передані за вказаних обставин ОСОБА_4 відомості є інформацією військового характеру, дозволу на розповсюдження яких не надавалось, а розповсюдження вказаної може мати негативний вплив на виконання визначених завдань Збройними Силами України та завдати шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України, підірвати стан боєготовності підрозділів Збройних Сил України чи нести загрозу життю, здоров`ю військовослужбовців і цивільних осіб.

24.12.2024 ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію злочинного наміру та перебуваючи у м. Кропивницькому, в ході телефонної розмови з ОСОБА_6 у мессенджері Telegram, передав для спецслужби рф інформацію про удар по казармах ЗСУ під Одесою. Крім того, у ході цієї розмови ОСОБА_6 , виконуючи свою роль у злочинній домовленості щодо сприяння державі-агресору та її представникам у підривній діяльності проти України, надав ОСОБА_4 вказівку заповнити таблицю з відповідями на питання, які цікавлять іноземну спецслужбу, у тому числі щодо ситуації у місті Покровськ. Це завдання ОСОБА_4 у той же день виконав. Також у ході розмови співучасники обговорили грошову винагороду від іноземної спецслужби для ОСОБА_4 за надану інформацію.

У подальшому, у період з 24.12.2024 по 31.12.2024 ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії, в ході телефонних розмов у мессенджері Telegram неодноразово повідомляв ОСОБА_6 , для подальшого інформування спецслужби держави-агресора, щодо перебігу подій у військовій частині НОМЕР_1 , а також про відношення військослужбовців до військової служби.

Крім того 28 квітня 2025 року ОСОБА_4 отримав через ОСОБА_6 завдання спецслужби держави-агресора щодо збору інформації та контролю ситуації навколо невстановленої на даний час особи в м. Кропивницький. Продовжуючи свою злочину діяльність ОСОБА_4 у той же день виконав вищевказане завдання, повідомивши про результати свого співучасника ОСОБА_6 для подальшого інформування представників іноземної спецслужби.

Таким чином водій-електрик господарчого відділення військової частини НОМЕР_1 старший солдат ОСОБА_4 , діючи умисно, добровільно надав згоду державі-агресору російській федерації та її представникам про надання допомоги у підривній діяльності проти України, у тому числі шляхом передачі інформації військового характері, розповсюдження якої може мати негативний вплив на виконання визначених завдань Збройними Силами України та завдати шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України, підірвати стан боєготовності підрозділів Збройних Сил України чи нести загрозу життю, здоров`ю військовослужбовців і цивільних осіб; а також шляхом виконання доручень іноземної спецслужби на території України.

21.05.2025 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполь Донецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 громадянина України, раніше не судимого,

Причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення та обґрунтованість оголошеної йому підозри підтверджується наступними встановленими доказами:

1) протоколом обшуку автомобіля від 21.05.2025;

2) протоколом огляду телефону від 21.05.2025;

3) протоколами НСРД;

4) протоколами допиту підозрюваного ОСОБА_4 ;

5) протоколом допиу дружини ОСОБА_4 ОСОБА_9 ;

6) іншими матеріалами кримінального провадження.- іншими доказами, зібраними в ході досудового розслідування та долученими до матеріалів кримінального провадження.

Таким чином встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 вчинив злочин, який є особливо тяжким, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі.

22.09.2025 обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000070 від 16.04.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 111 КК України, направлено до Подільського районного суду міста Кропивницького.

Відповідно до ухвали слідчого судді Подільського районного суду міста Кропивницького від 19.09.2025 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 продовжено до 23.09.2025 включно.

Враховуючи, що строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою спливає 23.09.2025, існує необхідність у продовженні строку тримання під вартою ОСОБА_4 .

Згідно ч. 6 ст. 199 КПК України, у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами ст. 199 КПК України.

На даний час необхідність в раніше обраному щодо ОСОБА_4 запобіжному заході у вигляді тримання під вартою не відпала, оскільки заявлені раніше ризики до вчинення ОСОБА_4 дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшилися.

Слідчий суддя, дійшов до висновку що раніше заявлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, не відпали.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (надалі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу в даному випадку його продовження, у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру, розумна підозра передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року.)

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України слідчий суддя встановив наявність ризиків, передбачених п. 1 п. 3 п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на даний час не перестали існувати та з урахуванням обставин передбачених ст. 178 КПК України, в обґрунтування продовження строку запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, які під впливом погроз, умовлянь чи переконань з боку підозрюваного зможуть змінити свої покази або відмовитись від них, а також перешкодити розслідуванню кримінального провадження іншим чином, вчиняти нові кримінальні правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Зокрема, в ході слідчий суддя встановив, наявність вагомих доказів, що вказують на причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, про що йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, у разі визнання його в подальшому винуватим.

Крім цього, обвинувачений за місцем несення служби характеризується негативно, схильний до вживання психотропних речовин, що свідчить про втрату соціальних зв`язків із суспільством. Разом з тим, підозрюваний під час вчинення вказаного злочину підтримував зв`язок з представниками країни-агресора та надавав їм допомогу в проведенні підривної діяльності проти України, що свідчить про можливість перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Звертаючи увагу на вищевикладене, слідчий суддя дійшов до висновку, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у державній зраді. Він свідомо та цілеспрямовано з корисливих мотивів передавав інформацію військового характеру представникам спецслужб рф. За таких обставин, знаходячись на свободі, він має можливість продовжувати вчиняти дане кримінальне правопорушення, а так само інші кримінальні правопорушення, так як підозрюваний своїми незаконними діями проявив схильність до скоєння злочинів.

Таким чином, слідчий суддя встановив наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які на даний час не перестали існувати, а саме:

переховуватися від органів досудового розслідування та суду, так як у зв`язку з направленням до суду обвинувального акту відносно ОСОБА_4 до суду, йому може загрожувати позбавлення волі строком від десяти до п`ятнадцяти років (з урахуванням положень ст. 68 КК України), у зв`язку із чим останній з метою уникнення кримінальної відповідальності може виїхати за межі Кіровоградської області та потрапити на даний час непідконтрольні Україні території;

незаконно впливати на свідків, потерпілих, так як обвинуваченому в разі визначення його винуватим, загрожує покарання у вигляді позбавлення волі строком на п`ятнадцять років або довічне позбавленням волі (з урахуванням положень ст. 68 КК України), а також з урахуванням бажання уникнути відповідальності, усвідомлюючи тяжкість покарання та вагомості доказів обґрунтованості підозри, незаконно впливати на свідків, як тих, що вже допитані у проваджені і дають свідчення так і тих, що підлягають встановленню та допиту, з метою зміни та дачі показів останніми на його користь. Реальність настання вказаного ризику, підтверджена в т.ч. самими обставинами вчинення злочину, який йому інкриміновано, зокрема з тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки України. Крім того, фактичне місце проживання обвинуваченого ОСОБА_4 , співпадає із місцем проживання свідків, в тому числі інших осіб (понятих), яких було залучено до участі у проведенні слідчих (розшукових) дій, пов`язаних із розслідуванням вказаного злочину та які стали свідками проведення вказаних слідчих (розшукових) дій, в допиті яких може виникнути необхідність, під час судового розгляду;

перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто вводити слідство в оману, ухилятись від викликів слідчого, прокурора та суду;

вчиняти нові кримінальні правопорушення, так як обвинувачений ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, скоєного проти основ національної безпеки України під час дії військового стану, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на п`ятнадцять років або довічне позбавленням волі (з урахуванням положень ст. 68 КК України).

Слідчий суддя вважає, що прокурором обґрунтовано наведений перелік ризиків, що передбачені п.п. 1, 2, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки обставини, за яких вони були встановлені, не змінились.

Відповідно до постанови пленуму Верховного суду України № 4 від 25.04.2003 взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим він обирається за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і його належної поведінки.

Положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практика Європейського суду з прав людини, передбачають, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

У рішенні від 26.06.1991, справа «Лательє до Франції», зазначено, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу, та є обґрунтованим.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Таким чином, враховуючи ту обставину, що сторонами кримінального провадження не надані докази, які б свідчили про достатність підстав для застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, для запобігання зазначеним вище ризикам, та беручи до уваги позицію підозрюваного та його захисника, які проти поданого клопотання не заперечували, слідчий суддя дійшов висновку, що підозрюваному слід продовжити винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ст. 183 КК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що обвинувачений може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_4 особливо тяжкого кримінального правопорушення, слідчий суддя не визначає розмір застави.

Вище викладене у сукупності свідчить про обґрунтованість клопотання прокурора та наявність передбачених законом підстав для його задоволення.

Керуючись вимогами статей 182-184, 194, 196 - 199, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою з 10.57 год. 23.09.2025 року до 10.57 год. 21.11.2025 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. А особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_10