Справа № 485/1728/25
Провадження № 1-кп/485/185/25
УХВАЛА

іменем України

09 жовтня 2025 року м. Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

розглянувши в відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Снігурівка клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 407 КК України та закриття кримінального провадження, внесеного 10 червня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003549,

встановив:

У провадженні Снігурівського районного суду Миколаївської області перебуває на розгляді кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 червня 2025 року за № 0003549 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, у зв"язку з його добровільним поверненням для продовження проходження військової служби та на теперішній час він проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Прокурор вважав клопотання таким, що не підлягає задоволенню оскільки обвинувачений ОСОБА_4 на підставі ст. 81-1 КК України звільнений умовно-достроково від відбування основного покарання у виді позбавлення волі для проходження військової служби за контрактом. Також вказав, що обвинувачений, як особа, яка умовно-достроково звільнена, має проходити військову службу виключно у відповідних спеціалізованих підрозділах військових частин (спеціалізованих військових частинах).

Вислухавши думку прокурора, заслухавши обвинуваченого, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити кримінальне провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частини другої статті 284 КПК України.

Частиною 5 ст. 401 КК України передбачено, що особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Абзацом 2 ч. 2 ст. 286 КПК України передбачено, що у разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Згідно з ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. У подальшому строк дії воєнного стану неодноразово продовжено, наразі воєнний стан в Україні не припинено та не скасовано.

Згідно обвинувального акту в кримінальному провадженні, внесеного 10 червня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003549, ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він 23 жовтня 2024 року, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи військову службу на посаді гранатометника стрілецької спеціалізованої роти (ШКВАЛ) військової частини НОМЕР_2 , діючи умисно, в порушення вимог ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 2-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п.п. 1, 3 ч. 4 ст. 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби в умовах воєнного стану, самовільно залишив місце служби, а саме місце тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_2 поблизу населеного пункту АДРЕСА_1 та незаконно перебував поза його межами проводячи час на власний розсуд, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам, як про військовослужбовця, який самовільно залишив місце служби по 10 червня 2025 року.

З конструкції положень ч. 5 ст. 401 КК України можна дійти висновку, що підставою цього виду звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язкова сукупність таких умов, як: особа вчинила вперше кримінальне правопорушення передбачене статтями 407, 408 КК України; кримінальне правопорушення вчинено під час дії воєнного стану; особа, яка вчинила таке кримінальне правопорушення, добровільно звернулась із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби; наявність письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

У судовому засіданні було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 хоча раніше і притягувався до кримінальної відповідальності, однак уперше притягується до кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 407 КК України, при цьому добровільно повернувся для продовження проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 10 вересня 2025 року № 316 вбачається, що солдата ОСОБА_4 (колишнього військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 ), як тимчасово прибулого військовослужбовця, який прибув із самовільного залишення військової частини, для подальшого проходження військової служби, з 10 вересня 2025 рооку зараховано на тимчасоий облік у військовій частині НОМЕР_1 до розвідувальної роти (а.п. 37-зворот )

Згідно рапортну командира розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 від 10 вересня 2025 року солдат ОСОБА_4 10 вересня 2025 року прибув до району зосередження військової частини НОМЕР_1 (місце знаходження не розголошується з метою забезпечення заходів безпеки) для подальшогопроходження вйськової служби у розвідувальній роті (а.п.40) .

06 жовтня 2025 року за вих. № 693/62189 командир військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_5 надано письмову згоду на проходження солдатом ОСОБА_4 військової служби у військовій частині НОМЕР_1 (а.п. 37)

З цих підстав, ураховуючи положення статті ч. 5 ст. 401 КК України, суд має прийняти рішення в порядку, передбаченому статтями 284 - 288 КПК України, оскільки встановлено наявність підстав звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності. А отже, клопотання обвинуваченого підлягає задоволенню, обвинувачений ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України, а кримінальне провадження у його відношенні закриттю.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Слід урахувати, що закриття кримінального провадження з підстав, які передбачені ч. 5 ст. 401 КК України, за своїм змістом, не є підставами, які реабілітують особу, що роз`яснено обвинуваченому, і останній погодився на закриття кримінального провадження з цих підстав, а отже і відсутні підстави для роз`яснення обвинуваченому положень Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду".

Доводи прокурора суд вважає безпідставними виходячи з наступного.

Підстави та порядок звільнення від кримінальної відповідальності осіб, які під час дії воєнного стану вперше вчинили кримінальне правопорушення ст. 407, 408 КК України, передбачені ч. 5 ст. 401 КК України та ст. 286, 288 КПК України.

Згідно ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Стаття 8 КПК України встановлює принцип верховенства права, згідно якого кримінальне провадження здійснюється з додержанням цього принципу, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Законність судового рішення повинна базуватись на правильному застосування норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

А ні нормами КК України, а ні нормами КПК України не передбачено заборони звільнення таких осіб у відповідності до ч. 5 ст. 401 КК України, які рані звільнялися від відбування покарання умовно-достроково відповідно до ст. 81-1 КК України.

Згідно чинного законодавства, звільнення від кримінальної відповідальності є дискреційним повноваженням суду. При звільненні від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України слід враховувати особу обвинуваченого, враховувати, чи дійсно особа добровільно бажає повернутись на військову службу, чи такий намір є формальним, з метою уникнення кримінальної відповідальності та покарання.

З наданих обвинуваченим ОСОБА_4 документів вбачається, що він не лише має намір повернутися на військову службу, а й повернувся, тимчасово зарахований до особового складу військової частини НОМЕР_1 , на час розгляду справи проходить військову службу у вказаній військовій частині.

В умовах введеного в державі воєнного стану, наявності прямої загрози національній безпеці держави, та враховуючи встановлення судом дійсних намірів обвинуваченого ОСОБА_4 виконувати обов`язки військової служби, що виразилося у його поверненні на військову службу до розгляду клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності, суд вважає можливим звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого.

Окрім того, застосування до обвнуваченого покарання у виді позбавлення волі унеможливить участь останнього у бойових діях, що в умовах недостатньої кількості особового складу створює загрозу зниження рівня обороноздатності держави, призводить до погіршення морально-психологічного стану особового складу та створює потенційну загрозу до прориву російсько-окупаційними військами оборонии Збройних Сил України.

Відповідно до ч. 3 ст. 21-6 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" особи, звільнені умовно-достроково від відбування покарання, проходять військову службу виключно у відповідних спеціалізованих підрозділах військових частин (спеціалізованих військових частинах).

Після умовно-дострокового звільнення в порядку передбаченому ст. 81-1 КК України ОСОБА_4 проходив службу на посаді гранатометника стрілецької спеціалізованої роти (Шквал) військової частини НОМЕР_2 .

При цьому вказана стання не визначає обов"язку на проходження військової служби в відповідних спеціалізованих підрозділах протягом всього строку служби.

Окрім того, прокурором не доведено відсутність відповідних спеціальних підрозділів у військовій частині НОМЕР_1 .

Ухвалою слідчого судді Інгульського районного суду м. Миколаєва від 05 серпня 2025 року ОСОБА_4 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 11 вересня 2025 року з можливістю внесення застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 60560,00 грн.

07 серпня 2025 року ОСОБА_4 звільнено з-під варти у зв`язку із внесенням застави, що підтверджуються довідкою про звільнення.

Згідно квитанції від 07 серпня 2025 року, ОСОБА_6 було внесено заставу за ОСОБА_4 в сумі 60600,00 грн.

Відповідно до абз. 3 ч. 4 ст.202 КПК України з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Статтею 182 КПК України передбачено, що застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків.

Частиною 8 статті 182 КПК України визначено, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу (ч.11 ст.182 КПК України).

Судом встановлено, що з моменту звільнення з-під варти та на день постановлення зазначеної ухвали, тобто, в період дії запобіжного заходу у вигляді застави, підозрюваний ОСОБА_4 виконав покладенні на нього судом обов`язки, передбачені ст.182 КПК України, а тому застава після набрання ухвалою суду законної сили підлягає поверненню заставодавцю.

Цивільний позов у рамках даного кримінального провадження не заявлено. Речові докази та процесуальні витрати в провадженні відсутні.

Керуючись статтями 7, 100, 124 - 128, 284, 350, 369-372, 376, 395, 479-2 КПК України, суд

постановив:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, для продовження проходження військової служби.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 003549 від 10 червня 2025 року - закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Зобов`язати ОСОБА_4 , невідкладно, але не пізніше 72 годин після набрання ухвалою законної сили, прибути до військової частини НОМЕР_1 для продовження проходження військової служби.

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 після набрання ухвалою законної сили невідкладно поновити на військовій службі ОСОБА_4 .

Заставу, визначену за ухвалою слідчого судді Інгульського районного суду м. Миколаєва від 05 серпня 2025 року, внесену 07 серпня 2025 року на рахунок ТУ ДСА України в Миколаївській області за підозрюваного ОСОБА_4 заставодавцем ОСОБА_6 у розмірі 60600,00 грн (шістдесят тисяч шістсот грн 00 к.), згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 77Т005613 від 07 серпня 2025 року - повернути заставодавцю ОСОБА_6 , відповідно до ст. 182 КПК України, після набрання ухвалою суду законної сили.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Снігурівський районний суд Миколаївської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 09 жовтня 2025 року.

Суддя ОСОБА_1