провадження №1-кп/947/1428/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

23 грудня 2025 року м.Одеса

Київський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , у присутності секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000570 від 03.09.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеса, громадянина України, без освіти, не одруженого, раніше несудимого, який на має постійного місця проживання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , його захисника ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В :

І. Формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі.

1. Відповідно до обвинувального акту від 27.11.2025 року по кримінальному провадженню №0000570 від 03.09.2025 року, ОСОБА_3 обвинувачується у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

ІІ. Позиція сторін кримінального провадження.

2. Під час судового розгляду, прокурор підтримав пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України. Запропонував, скорочений порядок розгляду кримінального провадження.

3. Обвинувачений, під час судового розгляду пояснив, що пред`явлене обвинувачення йому зрозуміле, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України визнав повністю. Проти скороченого прядку розгляду справи не заперечував. Погодився давати показання.

4. Захисник проти скороченого порядку розгляду кримінального провадження не заперечував.

5. Потерпілий, проти розгляду кримінального провадження у скороченому порядку також не заперечував.

6. На стадії судових дебатів, прокурор зокрема зазначив, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України під час судового розгляду доведена повністю.

7. Вважав, що до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому відповідно до ст.66 КК України слід віднести щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, Водночас, обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому відповідно до ст.67 КК України, не встановлені.

8. Просив визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців. Речові докази знищити. Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити без змін.

9. Потерпілий, на стадій судових дебатів, погодився з прокурором.

10. На стадії судових дебатів, обвинувачений заявив, що погоджується з прокурором та розуміє, що повинен понести покарання.

11. Захисник, на стадії судових дебатів просив врахувати визнання вини обвинуваченим та його активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Просив призначити мінімальне покарання у виді 7 років позбавлення волі.

12. Під час останнього слова, обвинувачений відмовився від промови.

ІІІ. Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним та статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

13. Враховуючи позицію учасників кримінального провадження щодо недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, суд визнає, що під час судового розгляду було доведено, що:

14. 03.09.2025 року о 15:30 год. у ОСОБА_3 , який перебував на пішохідному тротуарі біля ветеринарної клініки «Ексвет», розташованої за адресою: м.Одеса, пр.Князя Ярослав Мудрого, буд. 19А, внаслідок конфлікту з малознайомим йому ОСОБА_7 , на грунті раптово виниклих неприязних стосунків, виник злочинний умисел направлений на позбавлення життя ОСОБА_7 .

15. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне вбивство ОСОБА_7 , ОСОБА_3 03.09.2025 приблизно о 15:37 год., знаходячись на тротуарі біля ветеринарної клініки «Ексвет», розташованої за адресою: м.Одеса, пр.Князя Ярослав Мудрого, буд.19А, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки у вигляді смерті ОСОБА_7 та бажаючи їх настання, взяв ніж, який був при ньому, та лезом останнього наніс ОСОБА_7 один удар в область грудної клітини зліва, спричинивши останньому одне колото-різане поранення передньої поверхні грудної клітки зліва, проникаюче поміж 4-им і 5-им лівими ребрами в ліву плевральну порожнину з ушкодженням міжреберних м`язів, навколосерцевої сумки та передньої стінки лівого шлуночка серця з крововиливом в ліву плевральну порожнину і навколосерцеву сумку.

16. Смерть ОСОБА_7 знаходиться у причинному зв`язку з колото - різаним проникаючим пораненням грудної клітки та лівого шлуночка серця з крововиливом в навколосерцеву сумку і ліву плевральну порожнину, що ускладнилося розвитком геморагічного шоку, які за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечними для життя, а безпосередньою причиною смерті ОСОБА_8 став геморагічний шок.

17. Згідно з ч.2 ст.24 КК України, прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.

18. Відповідно до ч.1 ст.115 КК України, кримінальна відповідальність настає за вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

19. Таким чином, суд робить висновок, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України доведена поза розумним сумнівом, а його дії кваліфіковано правильно, оскільки він вчинив вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

ІV. Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

20. Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, беручи до уваги, що учасники судового розгляду не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши ОСОБА_3 та його захиснику положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, а саме: в частині події кримінальних правопорушень, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форми його вини та вирішив обмежитися допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують особу обвинуваченого та стосуються речових доказів, процесуальних витрат та заходів забезпечення кримінального провадження.

21. Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 суду зокрема підтвердив, що 03.09.2025 близько 15:37 год., між ним та ОСОБА_7 виник конфлікт з приводу грошей, внаслідок чого, обвинувачений наніс ОСОБА_7 один удар ножем, який був при ньому, в область серця. Після цього злякався та викинув ніж у сміття. Щиро каявся.

V. Призначення покарання.

22. При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

23. Так, ОСОБА_3 відповідно до ч.6 ст.12 КК України, вчинив кримінальне правопорушення, яке класифікується як особливо тяжкий злочини, раніше не судимий, на обліках у медичних установах не перебуває, не одружений, місця постійного проживання не має.

24. Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому у відповідності до вимог ст.66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння судовому розгляду.

25. Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому у відповідності до вимог ст.67 КК України судом не встановлені.

26. Відповідно до ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

27. З урахуванням наведеного, конкретних обставин вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, його ставлення до вчиненого та їх наслідків, суд реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за домірне призначити обвинуваченому покарання в межах санкції ч.1 ст.115 КК України, у виді позбавлення волі у мінімальному розміру, яке на думку суду є необхідним й достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

28. Крім того, суд враховує, що ОСОБА_3 відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, був затриманий 04.09.2025 року, а згідно ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 05.09.2025 року, до обвинуваченого було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому, було продовжено, останній раз до 29.01.2026 року включно.

29. Тож, обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ч.5 ст.72 КК України підлягає зарахуванню у строк покарання попереднє ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі строк з 04 вересня 2025 року по день набрання цим вироком законної сили включно.

VІ. Цивільний позов та заходи забезпечення кримінального провадження.

30. Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

31. Відповідно до ч.3 ст.377 КПК України, якщо обвинувачений, що тримається під вартою, засуджений до арешту чи позбавлення волі, суд у виняткових випадках з урахуванням особи та обставин, встановлених під час кримінального провадження, має право змінити йому запобіжний захід до набрання вироком законної сили на такий, що не пов`язаний з триманням під вартою, та звільнити такого обвинуваченого з-під варти.

32. Під час судового розгляду, стороною захисту суду не надано будь - яких належних та достатніх доказів на підтвердження існування виняткового випадку, який є підставою для зміни обвинуваченому запобіжного заходу до набрання цим вироком законної сили на такий, що не пов`язаний з триманням під вартою.

33. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руслан Яковенко проти України» (Заява № 5425/11), «Суд зауважує, що, починаючи з дати постановлення вироку (навіть якщо лише судом першої інстанції), підсудний перебуває під вартою «після засудження компетентним судом» у розумінні підпункту «а» пункту 1 статті 5 (п.31). У своїй практиці Суд постановляв, що у такому випадку судовий контроль за позбавленням свободи, що вимагається згідно з пунктом 4 статті 5 Конвенції, вважається вже інкорпорованим у постановлений вирок та призначене покарання (п.32).

34. Таким чином, суд вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який було продовжено обвинуваченому ухвалою суду від 01.12.2025 року слід залишити без змін до набрання цим вироком законної сили.

35. Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

36. Таким чином, арешт накладений на майно та речі відповідно до ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 05.09.2025 року (справа №947/32973/, провадження №1-кс/947/13574/25) та ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 05.09.2025 року (справа №947/32973/25, провадження №1-кс/947/13667/25) підлягає скасуванню.

VІІ. Речові докази та процесуальні витрати.

37. Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

38. Процесуальні витрати сторонами та потерпілим не заявлені.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

1. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк сім (7) років.

2. Строк відбування покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з 23 грудня 2025 року, зарахувавши у строк покарання, відповідно до ч.5 ст.72 КК України, попереднє ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі строк з 04 вересня 2025 року по день набрання цим вироком законної сили включно.

3. Речові докази: 1) три змиви рідини бурого кольору з асфальтованої поверхні; футболку синього кольору з написом жовтого кольору з плямами речовини бурого кольору та пошкодження в області грудної клітини; змиви з обох рук ОСОБА_7 ; розкладний ніж - знищити; 2) рюкзак синього кольору; штани синього кольору; куртка темно-синього кольору з білими смугами; квитанція на оплату комунальних послуг на ім`я ОСОБА_9 ; копія з додатку «Дія» на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; повістка ОСОБА_7 ; картка обстеження та медичного огляду; довідка ВЛК; мобільний телефон «NOKIA» НОМЕР_1 з сім-картою ПрАТ «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_2 ; зарядний пристрій до телефону; джинси сірого кольору з чорним ременем; кросівки синього кольору «PUMА»; банківська карта Монобанку № НОМЕР_3 ; лоток для сім-карти оператора ВФ Україна; кепка чорного кольору з написом «Chevrolet» - повернути потерпілому; 3) рюкзак коричневого кольору; синю футболку; сірі спортивні штани, - повернути обвинуваченому; 4) DVD-R диск «НР», об`ємом 4.7 GB, з відеозаписом «Fasad_Therapy_1959_4459_1_1 G» з камери відеоспостереження з фасаду будівлі ветеринарної клініки «Ексвет»; DVD-R диск «НР», об`ємом 4.7 GB з відеозаписами «Касса_2_1_Глушко_22_0559_0907_654954», Касса_3_Глушко_22_0559_0907_654956», «Элитка_Глушко_22_055_ 9_0910_6_54955», «Ячейки_Глушко_22_0559_0907_654952» з камер відеоспостереження розміщених всередині приміщення магазину «ТРАШ», - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

4. Арешт накладений на майно та речі відповідно до ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 05.09.2025 року (справа №947/32973/25, провадження №1-кс/947/13574/25) та ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 05.09.2025 року (справа №947/32973/25, провадження №1-кс/947/13667/25), - скасувати.

5. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набрання цим вироком законної сили, - залишити без змін.

6. Цей вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Київський районний суд міста Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

7. Цей вирок не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

8. Цей вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1