Дата документу 26.01.2026Справа № 554/9454/25
Провадження № 1-кс/554/1577/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2026 року м. Полтава

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні № 0000824,

в с т а н о в и л а:

21.01.2026 року заявниця ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді із клопотанням, у якому прохала скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Полтави від 27.06.2025 року на автомобіль «PEUGEOT 508», д.н.з. НОМЕР_1 .

В обґрунтування заявленого клопотання зазначила, що 23.09.2025 року кримінальне провадження № 0000824, в межах якого застосовано спірний арешт, закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, а тому на даний час відпала потреба у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження.

В судове засідання заявниця ОСОБА_3 не з`явилася, надіслала до суду заяву, в якій розгляд клопотання просила проводити без її участі.

Слідчий відділення розслідування злочинів у сфері транспорту СВ Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, надіслав до суду постанову від 23.09.2025 року про закриття кримінального провадження № 0000824 від 25.06.2025 року.

Зважаючи на неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть у ньому участь, на підставі положень ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що в задоволенні клопотання слід відмовити, виходячи з наступного.

Встановлено, що слідчим відділом Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000824 від 25.06.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

25.06.2025 року в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди було вилучено та передано на відповідальне зберігання легковий автомобіль PEUGOT 508, реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 .

Постановою слідчого від 25.06.2025 року вилучений транспортний засіб визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000824.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Полтави від 27.06.2025 року було накладено арешт на автомобіль PEUGOT 508, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) № НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_3 , шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Як вбачається із змісту цієї ухвали суду, метою накладення арешту на вказане майно було забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні, що узгоджується із вимогами п.1 ч.2 ст.170 КПК України.

23.09.2025 року постановою слідчого відділення розслідування злочинів у сфері транспорту СВ Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 кримінальне провадження № 0000824 від 25.06.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, було закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діяннях ОСОБА_3 та ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Арешт майна відповідно до положень ч.2 ст.131 КПК України є заходом забезпечення кримінального провадження.

Правовідносини щодо арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження, врегульовані главою 17 КПК України. Так, за змістом статті 174 цього Кодексу питання про скасування арешту майна під час досудового розслідування, судового розгляду вирішуються слідчим суддею або судом відповідно.

Проте порядку вирішення питання про скасування арешту майна після закінчення досудового розслідування внаслідок закриття кримінального провадження слідчим на підставі положень ч.1 ст.284 КПК України нормами статті 174 КПК України не встановлено.

Разом із тим, за приписами ч.4 ст.132 КПК України ухвала слідчого судді або суду про застосування заходів забезпечення кримінального провадження припиняє свою дію після закінчення строку її дії, скасування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Після закриття кримінального провадження втручання у сферу приватних інтересів (арешт майна) фактично набуває свавільного характеру, з огляду на що приписи ч.4 ст.132 КПК є дієвим засобом реалізації положень ст.3 Конституції України, ст.13 Конвенції задля усунення порушення прав власника або володільця майна.

Приписи ч.4 ст.132 КПК України є нормою, за якою у кримінальному процесуальному законі встановлено порядок припинення арешту майна після закриття кримінального провадження, застосування якої у взаємозв`язку із положеннями ч.1 ст.170 цього Кодексу скасовує обмеження, застосовані під час досудового розслідування.

Імперативні приписи ч.4 ст.132 КПК України вимагають поводження з вказаним вище майном з боку прокурора, органу досудового розслідування, державної влади чи місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб та інших суб`єктів суспільних відносин як таким, що не є арештованим в порядку, передбаченому КПК. За відсутності інших законних підстав, позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, стосовно якого арешт припинив свою дію, є протиправним і тягне відповідальність, передбачену законом.

Отже, у разі закриття кримінального провадження постановою слідчого або прокурора, ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно (речові докази) припиняє свою дію, з огляду на що припиняє свою дію і застосоване слідчим суддею позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування відповідним майном.

Після закриття слідчим кримінального провадження в порядку, передбаченому законом, речовий доказ перебуває у володінні органу досудового розслідування за відсутності процесуального рішення про арешт майна.

Аналогічну позицію щодо застосування норм КПК України висловила Об`єднана палата Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду у справі № 554/2506/22 (провадження № 51-4350кмо23), в якій у постанові від 15.04.2024 року сформулювала наступні висновки: у разі закриття слідчим, прокурором кримінального провадження в порядку, передбаченому КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження, серед яких і арешт майна, припиняють свою дію в силу прямої вказівки ч.4 ст.132 КПК України. Ухвала слідчого судді про скасування арешту майна або відмову у його скасуванні, постановлена після закриття кримінального провадження, не передбачена кримінальними процесуальними нормами.

Частиною 5 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Таким чином, після закриття кримінального провадження № 0000824 від 25.06.2025 року постановою слідчого від 23.09.2025 року арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Полтави від 27.06.2025 року у справі справа № 554/9454/25 (провадження № 1-кс/554/8165/2025) на автомобіль PEUGEOT 508, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 , як захід забезпечення кримінального провадження припинив свою дію в силу прямої вказівки ч.4 ст.132 КПК України.

За таких обставин, відсутні підстави для винесення ухвали слідчим суддею про скасування арешту майна після закриття кримінального провадження слідчим.

Враховуючи викладене, у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна слід відмовити.

Керуючись ст.ст.174, 372 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и л а:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні № 0000824 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1