Номер провадження 1-кп/754/1273/25
У Х В А Л А

Іменем України

05 листопада 2025 року Деснянський районний суд м. Києва

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчомусудовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду обвинувальний акт в кримінальному провадженні №0001895 від 21.06.2025 стосовно ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України,

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :

до Деснянського районного суду м. Києва 27.10.2025 надійшов обвинувальний акт в кримінальному провадженні №0001895 від 21.06.2025 стосовно ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України.

Ухвалою суду від 28.10.2025 по даному кримінальному провадженню призначено підготовче судове засідання.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просить призначити кримінальне провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, оскільки наявні всі правові підстави, викликати учасників кримінального провадження.

Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, згідно письмових заяв просив проводити судовий розгляд кримінального провадження стосовно ОСОБА_3 у його відсутність. Крім того, зазначив у заяві, претензій до обвинуваченого він не має.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження вважає за можливе провести підготовче судове засідання у відсутність потерпілого ОСОБА_6 .

Сторона захисту заперечили проти призначення кримінального провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 до судового розгляду.

Захисник вважає, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, а тому звернувся до суду з усним клопотанням про повернення обвинувального акту прокурору для усунення недоліків.

Обвинувачений підтримав клопотання захисника.

Прокурор заперечив з приводу повернення обвинувального акту.

Клопотання учасників судового провадження в порядку ст. 315 КПК України.

1. Прокурор звернулася до суду з клопотанням про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , яке мотивує тим, що необхідність продовження обвинуваченомустроку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обґрунтовується тим, що під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 23.06.2025 обвинуваченому ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком, який в подальшому неодноразово продовжувався та діє до 13.11.2025, включно, з урахуванням наявності ризиків, передбачених ст. 177 ч.1 КПК України. На сьогоднішній день підстави застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та ризики, передбачені ст. 177 ч. 1 КПК України, продовжують зберігати свою актуальність.

Зазначає, що наявні ризики, передбачені ст. 177 ч. 1 п.п. 1, 3 КПК України, а саме ризики того, що обвинувачений ОСОБА_3 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого.

Також, зазначає, що на даний час, ризики, які існували під час досудового розслідування не зменшились та продовжують існувати, а тому необхідно продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Захисник заперечив щодо клопотання прокурора та продовження стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з посиланням на недоведеність ризиків. Просив застосувати більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту, оскільки обвинувачений не є злісним злодієм та є порядною людиною.

Обвинувачений підтримав позицію свого захисника.

Інших клопотань від учасників судового провадження не надходило.

Суд, вислухавши думку сторін кримінального провадження, оглянувши обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, приходить до наступного висновку.

Так, нормами ст. 291 ч. 2 КПК України, передбачені вимоги щодо обвинувального акту, де в п.5 вказані відомості про виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Оглянувши обвинувальний акт стосовно ОСОБА_3 суд прийшов до висновку про те, що його складено у відповідності до вимог ст. 291 ч. 2 КПК України, тобто він містить відомості, які передбачені пп. 1-9 цієї частини та при його затвердженні прокурором дотримано вимог процесуального закону, що вказує на відсутність правових підстав для задоволення клопотання захисника про повернення обвинувального акту прокурору.

Незгода сторони захисту зі змістом обвинувального акту не може слугувати підставою для повернення обвинувального акту прокурору. Відповідно до положень ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, що вказує на те, що сторони кримінального провадження у судовому засіданні наділені правом доводити перед судом свої правові позиції в кримінальному провадженні.

Викладене свідчить про відсутність підстав для повернення обвинувального акту прокурору, відповідно до ст. 314 ч. 3 п. 3 КПК України.

Кримінальне провадження стосовно ОСОБА_3 підсудне Деснянському районному суду м. Києва відповідно до ст.ст. 32, 33 КПК України.

Підстав для прийняття рішення, передбачених п.п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, не має.

Обвинувальний акт складено відповідно до вимог ст. 291 ч. 2 КПК України, тобто він містить відомості, які передбачені пунктами цієї частини та при його затвердженні прокурором дотримано вимог процесуального закону.

До обвинувального акту додані документи передбачені нормою ст. 291 ч. 4 КПК України.

Реєстр матеріалів досудового розслідування відповідає вимогам ст. 109 КПК України.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку про можливість призначення кримінального провадження стосовно ОСОБА_3 до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, з викликом учасників судового провадження.

Вирішення клопотання прокурора про запобіжний захід.

При вирішенні клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 суд враховує: ступінь тяжкості пред`явленого обвинувачення ОСОБА_3 за ст. 121 ч. 1 КК України; норми ст. 177 КПК України, щодо мети і підстав застосування запобіжного заходу; обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, передбачені ст. 178 КПК України; положення ст. 199 КПК України; рішення Конституційного Суду України №1-р/2017 від 23.11.2017; практику Європейського суду з прав людини, та приходить до висновку про наявність підстав для продовження стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Стан здоров`я обвинуваченого не перешкоджає перебуванню його у місці попереднього ув`язнення.

Слід звернути увагу на те, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначені ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що обвинувачений однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії.

Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу, в тому числі продовження, ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому.

Відповідно до норм ст. 199 ч. 3 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Суд дослідивши клопотання прокурора прийшов до висновку, що воно відповідає нормам ст. 199 ч. 3 КПК України.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України - запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали суду.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього кодексу.

При вирішенні питання щодо доцільності продовження запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_3 судом повністю враховуються обставини, визначені ст. 178 КПК України.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Нормою ст. 9 ч. 5 КПК України визначено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Розглядаючи дане клопотання слідчим суддею враховано положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Також, ЄСПЛ, неодноразово, у своїх рішеннях підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин.

Продовження тримання особи під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2010).

При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Враховуючи викладене, суд прийшов до переконання про те, що запобіжний захід у виді тримання під вартою кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу та відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується обвинуваченому ОСОБА_3 .

Суд переконаний, що продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів буде необхідним й достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_3 під час судового розгляду кримінального провадження стосовно нього та запобіганню існування ризиків, передбачених ст. 177 ч. 1 п.п. 1, 3 КПК України.

За викладених обставин клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 підлягає до задоволення.

Відповідно до положень ст. 183 ч. 4 КПК України суд, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, таким чином підстави для визначення розміру застави суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 31, 177-178, 183, 199, 314-317, 376 ч.2 КПК України, суд -

у х в а л и в :

у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні №0001895 від 21.06.2025 стосовно ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України,, прокурору - відмовити.

Кримінальне провадження №0001895 від 21.06.2025 стосовно ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України, призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Деснянського районного суду м. Києва на 07 листопада 2025 року о 12:30 годині.

Кримінальне провадження розглядати суддею одноособово.

У відкрите судове засідання для розгляду кримінального провадження викликати: прокурора, потерпілого, обвинуваченого, захисника.

Клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 - задовольнити.

Продовжити стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів - до 02 січня 2026 року, включно,

Строк дії ухвали, в частині запобіжного заходу, шістдесят днів, тобто до 02 січня 2026 року, включно.

Ухвала в частині продовження застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали надіслати до Державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України - для відома.

Ухвала в частині продовження застосування запобіжного заходу може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали буде оголошено 06.11.2025 о 09:10 год.

Суддя: ОСОБА_1