провадження № 1-в/208/701/25
УХВАЛА

21 листопада 2025 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Кам`янського у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника ДУ «Камянська

виправна колонія (№34) ОСОБА_4

засудженої ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції)

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції справу подання Державної установи "Кам`янська виправна колонія (№34)" про умовно-дострокове звільнення від покарання відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженої:

- 11.12.2015 року Баштанським районним судом Миколаївської області за п.6, 12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ч.1 ст.70 КК України до 13 років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини належного їй майна,

ВСТАНОВИВ:

30.10.2025 року ДУ «Кам`янська виправна колонія (№34)» звернулась до суду з поданням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 , яка засуджена вироком Баштанського районного суду Миколаївської області від 11.12.2015 року.

В судовому засіданні представник ДУ «Кам`янська виправна колонія (№34)» підтримав подання, вказав що засуджена ОСОБА_5 довела своє виправлення та заслуговує на звільнення.

Засуджена ОСОБА_5 та її захисник ОСОБА_6 підтримали подання.

Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення подання, вказав що ОСОБА_5 не довела свого виправлення, оскільки хоча на неї і не було накладено стягнень, але 14.03.2025 року з нею проводилась профілактична бесіда, яка в свою чергу не була врахована комісією установи при вирішенні питання про звернення до суду з клопотанням про УДО, а також не враховано, що отримані нею заохочення стосувалися виключно її ставлення до праці.

Дослідивши подання, матеріали особової справи засудженої, заслухавши думку учасників судового засідання, суд вважає, що подання про умовно-дострокове звільнення засудженої ОСОБА_5 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з п.3 ч.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.

У пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» вказано, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 81 КК України).

Пунктом17 вказаної Постанови передбачено, що суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , була засуджена вироком Баштанського районного суду Миколаївської області від 11.12.2015 року за п.6, 12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ч.1 ст.70 КК України до 13 років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини належного їй майна. Строк відбуття покарання розпочався 28.04.2015 року. Кінець строку відбуття покарання 04.06.2027 року, невідбутий строк становить 1 рік 6 місяців 13 днів.

Згідно наявної характеристики з установи виконання покарання засудженої з 04.05.2015 року вона перебувала в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор», де характеризувалась негативно. Заохочень не мала, мала 2 стягнення у виді догани, які погашені в установленому законом порядку. З 04.04.2016 року по 21.09.2019 року відбувала покарання в Державній установі «Чорноморська виправна колонія (№74)». За час відбування покарання характеризувалась негативно, порушувала норми, які визначають порядок і умови відбування покарання, за що 14 разів притягувалась до дисциплінарної відповідальності.

Наразі вказані стягнення погашені у встановленому законом порядку.

Після цього, з 16.08.2020 року ОСОБА_5 відбуває покарання в Державній установі «Кам`янська виправна колонія (№34)».

По прибуттю була працевлаштована у виробничих майстернях установи підсобним робітником першого тарифного розряду, де і працює на теперішній час. Має високий коефіцієнт трудової участі, який складає - 1.9. Зауважень з боку майстерського складу не надходило. Норм, що визначають порядок і умови відбування покарання в установі, дотримується свідомо, стягнень не має. Має 10 заохочень у виді подяки. З представниками адміністрації установи дотримується правомірних взаємовідносин. Соціально-корисну ініціативу в житті відділення проявляє, приймає участь у підготовці до проведення заходів, що проходять в установі. Активно залучається до робіт з благоустрою установи. Залучена до програм виховного впливу, заходи відвідує, проявляє зацікавленість. Підтримує соціально-корисний зв`язок шляхом телефонних розмов зі всією родиною. Регулярно отримує допомогу у виді продовольчих посилок. Згідно вироку суду частково визнала вину. Але в ході проведеної соціально-виховної роботи із засудженою, вона зрозуміла наслідки вчиненого правопорушення, бере відповідальність на себе.

Разом з цим, в матеріалах особової справи засудженої була виявлена Постанова про проведення профілактичної бесіди від 14.03.2025 року, відповідно до якої із ОСОБА_5 була проведена профілактична бесіда, яка допустила порушення режиму відбування покарання, що полягає у порушенні ст..107 КВК України, р.2 п.3, п.4 ПВР «Засудженим забороняється: самовільно залишати призначену для перебування ізольовану територію приміщення або визначене місце роботи, а також перебувати без дозволу адміністрації установи виконання покарань».

Положеннями ч.1 ст.132 КВК України встановлено, що за невиконання покладених обов`язків та порушення встановлених заборон до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, можуть застосовуватися такі заходи стягнення:

- попередження;

- догана;

- сувора догана;

- грошовий штраф до двох мінімальних розмірів заробітної плати;

- скасування поліпшених умов тримання;

- поміщення засуджених чоловіків, які тримаються у виправних колоніях, у дисциплінарний ізолятор з виведенням або без виведення на роботу чи навчання на строк до чотирнадцяти діб, а засуджених жінок - до десяти діб;

- поміщення засуджених, які тримаються в приміщеннях камерного типу виправних колоній максимального рівня безпеки, у карцер без виведення на роботу на строк до чотирнадцяти діб;

- переведення засуджених, які тримаються у виправних колоніях, крім засуджених, які тримаються у виправних колоніях мінімального рівня безпеки з полегшеними умовами тримання, до приміщення камерного типу (одиночної камери) на строк до трьох місяців.

Жодне з наведених стягнень до ОСОБА_5 не було застосовано. Натомість, як вбачається з інших матеріалів, які стали підставою для винесення вказаної постанови, бесіда була проведена, у зв`язку з незначним епізодом побутового характеру: засуджена звернулась до начальника відділення з проханням записати серіал на флеш-носій, на що їй було запропоновано підійти о 19:30. У зазначений час вона перетнула зону КПП без відмітки. Даний випадок не є грубим порушеннями режимних вимог, не супроводжувався конфліктними ситуаціями чи проявами неповаги до персоналу, не носить систематичного. Також засуджена визнала неправомірність своєї поведінки. Адміністрація установи, оцінивши обставини, цілком обґрунтовано не застосувала дисциплінарного стягнення, обмежившись профілактичною бесідою.

Тому суд вважає, що наведений епізод є несуттєвим та не свідчить про негативну та несумлінну поведінку засудженої чи її неспроможність дотримуватися встановлених правил, а відтак доводи прокурора не впливають на загальну оцінку ступеня виправлення ОСОБА_5 .

Крім того, вказаний епізод не знайшов свого відображення у застосуванні до засудженої заохочень. Постанови про заохочення за зразкову поведінку та добросовісне ставлення до праці виносилися як до так і після нього.

З огляду на викладене, суд вважає подання законним та обґрунтованим, оскільки в ході судового розгляду встановлено, що засуджена відбула 3/4 частини призначеного їй покарання, має 10 заохочень, стягнення погашені в установленому законом порядку, працює, має високий КТУ 1,8 1,9, сумлінною поведінкою та ставленням до праці довела своє виправлення та готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Подання Державної установи «Кам`янська виправна колонія (№34)» про умовно-дострокове звільнення від покарання відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити умовно-достроково на 1 (один) рік 6 (шість) місяців 13 (тринадцять) днів від відбування частини покарання, яка залишилася і призначена вироком Баштанського районного суду Миколаївської області від 11.12.2015 року.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Заводський районний суд м. Кам`янського протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено та оголошено о 08:40 год. 24.11.2025 року.

Головуючий суддя ОСОБА_1