Справа № 369/999/26
Провадження № 1-кс/369/263/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2026 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого відділення розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого відділу Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції капітана поліції ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000143 від 22 листопада 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

23 січня 2026 року до провадження слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 надійшло клопотання слідчого відділення розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого відділу Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції капітана поліції ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000143 від 22 листопада 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 15 листопада 2021 року, близько 16 години 50 хвилин (більш точного часу слідством не встановлено), водій ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем марки «КІА» модель «Cerato» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись вулицею Громадська в м. Ірпінь Бучанського району Київської області в напрямку вул. Підгірної, в порушення вимог пунктів 2.3 б), д) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України N? 1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002 (далі ПДР України), згідно з якими «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху», будучи неуважною, належним чином не стежила за дорожньою обстановкою та відповідно не реагувала на її зміну, діючи з необережності, проявляючи злочинну самовпевненість, легковажно розраховувала на запобігання дорожньо-транспортної пригоди, як наслідок своїми діями створив загрозу здоров`ю громадян, а саме в порушення вимоги п. 10.1. Правил дорожнього руху України, відповідно до якого: «перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», п. 16.11. відповідно до якого: «на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається другорядною дорогою, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху» та дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», на перехресті нерівнозначних доріг з головною дорогою вул. Підгірна виконувала маневр повороту в право та виїжджала на головну дорогу, не надавши перевагу в русі автомобілю марки «ВА3» модель «21093» реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 , який рухався по головній дорозі вул. Підгірній в напрямку «Ірпінської набережної», почала виконувати маневр повороту та виїжджати на проїжджу частину вул. Підгірна, внаслідок чого допустила зіткнення із автомобілем марки «ВАЗ» модель «21093» реєстраційний номер НОМЕР_2 , після чого водій автомобіля марки «ВАЗ» модель «21093» реєстраційний номер НОМЕР_2 будучи в умовах аварійної ситуації виїхав на зустрічну смугу руху де відбулось зіткнення з автомобілем «М-21251» (Москвич) реєстраційний номер Д2791ТЕ під керуванням ОСОБА_8 , який рухався вул. Підгірна в зустрічному напрямку.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля марки «ВАЗ» модель «21093» реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритого уламкового перелому лівого надколінника, а також рвано-забійної рани лівого надколінника, забійної рани правого колінного суглобу.

17.12.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а саме її повідомлено про підозру в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_7 середньої тяжкості тілесні ушкодження.

У вчиненні вищевказаного нетяжкого злочину обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка м. Горлівка Донецької області, громадянка України, українка, зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима.

Підозра ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, обґрунтовується сукупністю зібраних під час досудового розслідування доказів, а саме:

?протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ;

?протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ;

?протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ;

?висновком експерта за результатами судової інженерно-технічної експертизи № СЕ-19/111-22/2792-ІТ;.

?Висновком судово-медичної експертизи № 13/Е;

?Протоколом огляду від 29.01.2022;

?Протоколом проведення слідчого експерименту від 29.01.2022;

?Протоколом проведення слідчого експерименту від 16.02.2022;

?висновком експерта за результатами судової інженерно-технічної експертизи № СЕ-19/111-22/2792-ІТ;

?висновком експерта за результатами судової інженерно-технічної експертизи № СЕ-19/111-22/7945-ІТ;

?протоколом огляду від 11.10.2022, а також іншими доказами в їх сукупності.

Слідчий зазначає, що стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваної ОСОБА_4 , із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України за ступенем тяжкості є нетяжким злочином та за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від трьох до п`яти років.

У ході досудового розслідування задля об`єктивного його розслідування в розумні строки, виникла необхідність у застосуванні щодо підозрюваної ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час з метою забезпечення виконання нею перед органом досудового розслідування та судом покладених на підозрювану процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме запобігання спробам:

- переховуватися від органу досудового розслідування та суду;

- незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні.

Зокрема, ризик переховування ОСОБА_4 , від органу досудового розслідування та суду слідчий обґрунтовує тим, що остання підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від трьох до п`яти років, у зв`язку з чим, усвідомлюючи невідворотність реального покарання, вона з високим ризиком може намагатись уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин (ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України). Також сторона захисту систематично ухиляється від участі в проведенні слідчих та процесуальних дій, постійно не з`являючись до органу досудового розслідування, заявляючи клопотання про перенесення слідчих дій.

Враховуючи ці обставини, існує реальний ризик залишення підозрюваної місця проживання з метою переховуватися від органів розслідування та суду в будь-який час задля уникнення кримінальної відповідальності.

Враховуючи ці обставини і тяжкість вчиненого підозрюваною злочину, існує реальний ризик переховування підозрюваної, затягування строків досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Щодо наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_4 , може впливати на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні, необхідно зазначити наступне. Даний ризик обґрунтовується тим, що наразі існує ризик того, що підозрювана, знаючи про фактичне місцезнаходження потерпілих, може незаконно впливати на них, змушуючи із застосуванням фізичного чи психологічного примусу змінювати свої показання, давати неправдиві показання або відмовитися від дачі будь-яких показань.

Таким чином, лише запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час зможе запобігти спробам переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілих у цьому кримінальному провадженні.

Застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, таких як особисте зобов`язання, особиста порука, застава будуть недостатніми для запобігання зазначеним ризикам, так як виходячи зі змісту ст. ст. 179, 180, 182 КПК України, вони не позбавляють у повній мірі підозрюваного можливості вільно пересуватися, вчиняти дії, які можуть зашкодити кримінальному провадженню.

Враховуючи вищевикладене, слідчий просив суд:

-Застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Горлівка Донецької області, українки, громадянки України, із вищою освітою, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною в період доби з 21 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 60 днів.

-Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрювану наступні обов`язки: 1) не відлучатися з місця проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , з 21 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступного дня, без дозволу слідчого, прокурора та суду; 2) з`являтися за викликом до суду, прокурора та/або слідчого за першою вимогою; 3) повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання та роботи; 4) утриматись від спілкування із свідками та потерпілим по даному кримінальному провадженню; 5) здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за межі території України, інші документи, що дають право на виїзд з України в і в`їзд в Україну.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду клопотання був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки слідчого суддю не повідомив,

У судовому засіданні прокурор вимоги клопотання підтримав, просив його задовольнити з підстав наведених у клопотанні.

Підозрювана та її захисник у судовому засіданні проти застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту заперечували. Просили суд відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

Вислухавши сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього докази, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 15 листопада 2021 року, близько 16 години 50 хвилин (більш точного часу слідством не встановлено), водій ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем марки «КІА» модель «Cerato» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись вулицею Громадська в м. Ірпінь Бучанського району Київської області в напрямку вул. Підгірної, в порушення вимог пунктів 2.3 б), д) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України N? 1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002 (далі ПДР України), згідно з якими «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху», будучи неуважною, належним чином не стежила за дорожньою обстановкою та відповідно не реагувала на її зміну, діючи з необережності, проявляючи злочинну самовпевненість, легковажно розраховувала на запобігання дорожньо-транспортної пригоди, як наслідок своїми діями створив загрозу здоров`ю громадян, а саме в порушення вимоги п. 10.1. Правил дорожнього руху України, відповідно до якого: «перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», п. 16.11. відповідно до якого: «на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається другорядною дорогою, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху» та дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», на перехресті нерівнозначних доріг з головною дорогою вул. Підгірна виконувала маневр повороту в право та виїжджала на головну дорогу, не надавши перевагу в русі автомобілю марки «ВА3» модель «21093» реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 , який рухався по головній дорозі вул. Підгірній в напрямку «Ірпінської набережної», почала виконувати маневр повороту та виїжджати на проїжджу частину вул. Підгірна, внаслідок чого допустила зіткнення із автомобілем марки «ВАЗ» модель «21093» реєстраційний номер НОМЕР_2 , після чого водій автомобіля марки «ВАЗ» модель «21093» реєстраційний номер НОМЕР_2 будучи в умовах аварійної ситуації виїхав на зустрічну смугу руху де відбулось зіткнення з автомобілем «М-21251» (Москвич) реєстраційний номер Д2791ТЕ під керуванням ОСОБА_8 , який рухався вул. Підгірна в зустрічному напрямку.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля марки «ВАЗ» модель «21093» реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритого уламкового перелому лівого надколінника, а також рвано-забійної рани лівого надколінника, забійної рани правого колінного суглобу.

17.12.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а саме її повідомлено про підозру в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_7 середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Згідно ч. 1,2 ст. 181 КПК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення із під варти. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду. При цьому, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Європейський суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться у долучених до матеріалів клопотання доказах.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваної з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

?протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ;

?протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ;

?протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ;

?висновком експерта за результатами судової інженерно-технічної експертизи № СЕ-19/111-22/2792-ІТ;.

?Висновком судово-медичної експертизи № 13/Е;

?Протоколом огляду від 29.01.2022;

?Протоколом проведення слідчого експерименту від 29.01.2022;

?Протоколом проведення слідчого експерименту від 16.02.2022;

?висновком експерта за результатами судової інженерно-технічної експертизи № СЕ-19/111-22/2792-ІТ;

?висновком експерта за результатами судової інженерно-технічної експертизи № СЕ-19/111-22/7945-ІТ;

?протоколом огляду від 11.10.2022, а також іншими доказами в їх сукупності.

Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, є обґрунтованою, що дає підстави для вирішення питання про застосування запобіжного заходу.

Проте, ні в самому клопотанні, ні прокурором у судовому засіданні не було наведено індивідуальних підстав для підтвердження необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та даних, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Так, слідчий у клопотанні зазначив, що ризик переховування ОСОБА_4 , від органу досудового розслідування та суду слідчий обґрунтовує тим, що остання підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від трьох до п`яти років, у зв`язку з чим, усвідомлюючи невідворотність реального покарання, вона з високим ризиком може намагатись уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин. Водночас, згідно положень ч. 1 ст. 286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, карається штрафом від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого. Отже санкція ч. 1 ст. 286 КК Україна не передбачає покарання у виді позбавлення волі, а відтак посилання слідчого на наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України в зв`язку з тяжкістю покарання не знайшло свого підтвердження під час судового розгляду.

Щодо ризику, зазначеного слідчим у клопотанні та передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_4 , може впливати на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні, необхідно зазначити наступне. Так слідчий посилаючись на вказаний ризик не навів жодного обґрунтування ймовірності вказаного ризику на момент подання клопотання, з урахуванням тривалості досудового розслідування (від 22.11.2021). Окрім того, слідчий не обґрунтував яким чином запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби забезпечить запобіганню зазначеного ризику та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цього ризику.

Таким чином, оцінивши в сукупності ступень тяжкості покарання, що загрожує ОСОБА_4 згідно вищевказаної норми КК України, обставини вчинення правопорушення, а також дані про особу підозрюваної, яка раніше не судима, має постійне місце проживання, одружена, має двох малолітніх дітей, працевлаштована, інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про те, що міра запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваної.

ЄСПЛ наголошує, що стаття 5 Конвенції гарантує основоположне право на свободу та недоторканність, яке є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції. Кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим свободи або мати гарантії від продовження позбавлення свободи, крім випадків, коли таке позбавлення відбувалось за умов, встановлених у пункті 1 статті 5 Конвенції. Цей перелік винятків, встановлений у вищезазначеному положенні, є вичерпним і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме - гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи (див. рішення від 14 жовтня 2010 року у справі «Хайредінов проти України» (Khayredinov v. Ukraine), № 38717/04, пункт 26, з подальшими посиланнями).

Між тим, відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Статтею 179 КПК України визначено особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені ч 1. ст. 194 цього Кодексу.

Таким чином, оцінивши в сукупності тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 за інкримінованою статтею, конкретні обставини вчинення правопорушення, дані про особу підозрюваної, викладені в мотивувальній частині ухвали вище, а також її процесуальну поведінку до та після повідомлення про підозру, слідчий суддя вважає за доцільне застосувати до підозрюваної передбачений ст. 179 КПК України запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, в межах строку досудового розслідування, поклавши на останню обов`язки, передбаченні ч.5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду, котрі будуть здійснювати розслідування чи розгляд по суті кримінального провадження щодо нього; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим у вказаному кримінальному провадженні та вважає, що застосування саме вказаного запобіжного заходу забезпечить уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 202, 205, 532, 534 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого відділення розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого відділу Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції капітана поліції ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000143 від 22 листопада 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - залишити без задоволення.

Застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Горлівка Донецької області, українки, громадянки України, із вищою освітою, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на два місяці в межах строку досудового розслідування до 17 лютого 2026 року включно.

Покласти на підозрювану ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, та зобов`язати її:

-з`являтися за викликом до суду, прокурора та/або слідчого за першою вимогою;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;

-утриматись від спілкування із свідками та потерпілим по даному кримінальному провадженню.

Роз`яснити, що у разі невиконання покладених на підозрювану обов`язків, до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід, а також накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Строк дії ухвали та термін дії обов`язків, покладених на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначити в межах строку досудового розслідування до 17 лютого 2026 року включно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Ухвала в частині відмови в задоволенні клопотання може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 29 січня 2026 року.

Слідчий суддя ОСОБА_10