Справа № 344/137/26
Провадження № 1-кс/344/286/26
У Х В А Л А

06 січня 2026 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , власника майна ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 в режимі відеоконференції, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про накладення арешту на майно,-

В С Т А Н О В И В:

в клопотанні вказано: «…Відділом розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Івано-Франківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні під № 0001265 від 05.12.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ст. 368-5 КК України. 29 грудня 2025 року в ході проведення обшуку на підставі ухвали слідчого суді Івано-Франківського міського суду по місцю проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 виявлено та вилучено: 90 000 гривень та 51 870 доларів США, які опечатано у спец пакет № WAR 1905766. Окрім вказаного, отримано відомості про те, що ОСОБА_7 , будучи особою уповноваженою на виконання функцій держави, набув активів, вартість яких більше ніж на три тисячі прожиткових мінімумів для працездатних осіб в тому числі грошові кошти вилучені вході проведення вище вказаного обшуку, перевищує його законні доходи. 31 грудня 2025 року винесено постанову про визнання речовим доказом грошових коштів в сумі 90 000 гривень та 51 870 доларів США, які виявлено та вилучено по місцю проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно інформаційної довідки № 457636938 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_5 …».

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, надала пояснення суду, що вилучені грошові кошти визнано речовим доказами, ОСОБА_7 проживає за адресою АДРЕСА_1 , був присутній на час проведення обшуку, є кримінальне провадження за фактом незаконного збагачення, доходів для зберігання немає, в квартирі проживає ОСОБА_7 , а не ОСОБА_5 , не сприяють досудовому розслідуванню, на виклики слідчого працівники ТЦК не з`являються, для спеціальної конфіскації потрібно накладення арешту, заперечував пояснення адвоката, кошти виявлені і внесено додаткові відомості за статтею 368-5 КК України, квартира належить ОСОБА_5 , ОСОБА_5 проживає за іншою адресою, ОСОБА_7 перебував у квартирі на час проведення обшуку, 27.12.2025 року видана довідка про фактичне користування квартирою, підстави користування квартирою ОСОБА_7 не встановлено.

Слідчий в судовому засіданні підтримав клопотання, надав пояснення суду, що ОСОБА_7 є начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем його проживання вилучено грошові кошти.

Адвокат в судовому засіданні заперечувала задоволення клопотання, надала пояснення суду, що квартира і грошові кошти належать ОСОБА_5 , ОСОБА_7 відношення до квартири і грошових коштів немає, ОСОБА_7 не проживає і не зберігає майно в квартирі, ухвала на проведення обшуку видавалась за однією статтею, після проведення обшуку зареєстрували провадження за ст.368-5 КК України, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 не мають процесуального статусу в кримінальному провадженні, грошові кошти не підтверджують вчинення злочину, ОСОБА_5 є фізичною особою-підприємцем, декларує доходи, квартиру купив ОСОБА_5 , в 2022 році продав квартиру, просила відмовити у накладенні арешту.

Власник майна ОСОБА_5 в судовому засіданні надав пояснення суду, що перейшов жити до дочки, був конфлікт з зятем, пішов жити на Єньковську, дочка їздить у відрядження і ОСОБА_5 на той час йшов до неї, в червні забрали чоловіка в армію і дочка запросила жити, ОСОБА_5 дав їй ключі, дочка має особисте життя, може з ОСОБА_7 зустрічається, дочка повідомила що у квартиру увірвались, вперше побачив ОСОБА_7 , а раніше тільки чув, всі свої грошові кошти зберігав на квартирі, періодично з`являвся у квартирі, договору оренди з ОСОБА_7 не було, ОСОБА_7 не знав, ніколи з ним не зв`язувався по телефону, донька живе в АДРЕСА_2 .

Відповідно до ст. 170 Кримінального процесуального Кодексу України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Ухвалою від 22 грудня 2025 року надано дозвіл на проведення обшуку житла та приналежних підсобних приміщень за адресою АДРЕСА_3 .

29.12.2025 року складено протокол огляду місця події.

Згідно інформаційної довідки № 457636938 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_5 .

Постановою від 31.12.2025 року грошові кошти у сумі 90 000 гривень та 51 870 доларів США, виявлені та вилучені за місцем проживання ОСОБА_7 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0001265.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Адвокат у письмовому запереченні вказує про відсутність статусу речового доказу, гроші були вилучені як тимчасово вилучене майно, оскільки ухвала на обшук не давала прямого дозволу на їх вилучення.

Попри це, в матеріалах клопотання міститься постанова слідчого від 31.12.2025 року про визнання грошових коштів у сумі 90 000 гривень та 51 870 доларів США, які виявлені та вилучені за місцем проживання ОСОБА_7 речовими доказами у кримінальному провадженні №0001265..

Крім того, прокурором в судовому засіданні надано пояснення, що вилучені грошові кошти також вилучені для забезпечення спеціальної конфіскації і за цієї обставини вони не обов`язково повинні відповідати ознакам речових доказів.

Згідно статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В наступному, адвокат зазначає, що квартира належить ОСОБА_5 , а доказів, які б підтверджували факт проживання ОСОБА_7 за зазначеною адресою прокурором не надано.

В судовому засіданні стороною обвинувачення надано пояснення суду, що на виконання доручення щодо проведення слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні встановлено причетність ОСОБА_7 до незаконного утримання громадян ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та встановлено місце фактичного проживання особи за усною домовленістю. На підтвердження вказаних обставин до матеріалів клопотання прокурором долучено лист від 22.12.2025 №8/5/4-6746 Головного управління контррозвідувального забезпечення об`єктів критичної інфраструктури та протидії фінансуванню тероризму.

Крім цього, прокурором надано пояснення про те, що на час початку проведення обшуку в 07 годині доби ОСОБА_7 перебував в квартирі із відповідними грошовими коштами, що свідчить про його користування квартирою для себе і для мети зберігання грошових коштів.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до ч.10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У відповідності до ч.5 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: 1) перелік майна, на яке накладено арешт; 2) підстави застосування арешту майна; 3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; 4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; 5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Відповідно ч.1 ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Адвокат надала пояснення в судовому засіданні, що ОСОБА_5 є фізичною особою-підприємцем та декларує доходи. Однак в ході судового розгляду, суду не надано доказу декларування грошових коштів суб`єктом декларування, у якого вилучено грошові кошти.

Відомості за ст. 368-5 КК України до ЄРДР внесено саме після віднайдення грошових коштів, що є послідовною дією, пов`язаною саме з встановленням факту наявності незадекларованих грошових коштів суб`єктом декларування.

А тому, прокурор обґрунтовано просить накласти арешт на вилучені грошові кошти, з метою збереження речових доказів та забезпечення спеціальної конфіскації, клопотання обгрунтовано належними правовими підставами, встановлені підстави для задоволення клопотання.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд, -

П О С Т А Н О В И В :

клопотання задовольнити.

Накласти арешт на грошові кошти в сумі 90 000 гривень та 51 870 доларів США, які вилучено за адресою: АДРЕСА_1 , до його скасування у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом порядку.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1