печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2025 року м. Київ

Печерський районний суд міста Києва у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора відділу процесуального керівництва та нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування та підтримання публічного обвинувачення обласними прокуратурами управління протидії кримінальним правопорушенням у сфері кібербезпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :

18.09.2025 прокурор відділу процесуального керівництва та нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування та підтримання публічного обвинувачення обласними прокуратурами управління протидії кримінальним правопорушенням у сфері кібербезпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на речові докази у кримінальному провадженні № 0001200 від 20.07.2023, які було вилучено ході обшуку автомобіля марки «Mercedes-Benz CLS 350» 2011 року випуску, VIN-код: НОМЕР_1 , з державним номерним знаком « НОМЕР_2 ».

В обґрунтування клопотання прокурор вказує, що вилучене в ході обшуку майно є речовим доказом відповідно до постанови слідчого, а тому з метою збереження речових доказів підлягає арешту.

Прокурор подав на адресу суду заяву, у якій просив здійснювати розгляд клопотання без його участі, вимоги клопотання підтримав та просив задовольнити з викладених у ньому підстав.

Власник майна, на яке прокурор просить накласти арешт, у судове засідання не викликався на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України.

Вивчивши в нарадчій кімнаті клопотання прокурора та дослідивши долучені до нього матеріали кримінального провадження, доходжу наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001200 від 20.07.2023, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 200, ч. 5 ст. 361, ч. 1, 2 ст. 361-1, ч. 2 ст. 361-2 КК України.

11.09.2025 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва, проведено обшук автомобіля марки «Mercedes-Benz CLS 350» 2011 року випуску, VIN-код: НОМЕР_1 , з державним номерним знаком « НОМЕР_2 », за результатом якого виявлено та вилучено: автомобіль марки «Mercedes-Benz CLS 350» 2011 року випуску, VIN-код: НОМЕР_1 , з державним номерним знаком « НОМЕР_2 »; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_4 ; ключі до автомобіля марки «Mercedes-Benz CLS 350» 2011 року випуску, VIN-код: НОМЕР_1 , з державним номерним знаком « НОМЕР_2 ».

Таким чином ході проведення обшуку було здійснено вилучення речей, які мають значення для досудового розслідування та які відповідно до КПК України вважаються тимчасово вилученим майном, а саме: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_4 ; ключі до автомобіля марки «Mercedes-Benz CLS 350» 2011 року випуску, VIN-код: НОМЕР_1 , з державним номерним знаком « НОМЕР_2 », які належать ОСОБА_4 та перебувають у користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що набуті кримінально протиправним шляхом.

11.09.2025 постановою слідчого, вищевказане майно визнано речовим доказом в кримінальному провадженні.

Прокурор вказує, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження, а також з метою збереження речових доказів виникла необхідність у вжитті заходу забезпечення цього провадження, такого як арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

У наданих матеріалах кримінального провадження містяться достатні дані, які вказують на ймовірне вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 200, ч. 5 ст. 361, ч. 1, 2 ст. 361-1, ч. 2 ст. 361-2 КК України, і наявні обґрунтовані підстави вважати, що вилучене в ході обшуку майно можуть бути використане, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також може мати суттєве значення для розслідування кримінального провадження, відтак наявна необхідність у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Таким чином, слідчим у клопотанні доведено необхідність накладення арешту на зазначене в клопотанні майно, з урахуванням розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також враховуючи правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про арешт майна з метою збереження речових доказів.

Керуючись ст. 98, 170-173, 309, 372, 392 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно ОСОБА_4 , що перебувало в користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході обшуку автомобіля марки «Mercedes-Benz CLS 350» 2011 року випуску, VIN-код: НОМЕР_1 , з державним номерним знаком « НОМЕР_2 », а саме на:

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_4 ;

- ключі до автомобіля марки «Mercedes-Benz CLS 350» 2011 року випуску, VIN-код: НОМЕР_1 , з державним номерним знаком « НОМЕР_2 ».

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1