Справа №295/195/26
УХВАЛА

08.01.2026 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі клопотання старшого слідчого СВ Житомирського РУП №1 ГУНП України в Житомирській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні №0001895 від 16.12.2025, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий за погодженням з процесуальним прокурором звернулася до суду з клопотання, в якому зазначено, що 26.09.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , під приводом отримання завдатку за купівлю земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0927, шляхом зловживання довірою заволодів грошовими коштами у сумі 450 000 гривень, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , майнову шкоду на вказану суму.

З показів потерпілої ОСОБА_5 вбачається, що 12.07.2025 вона познайомилася з ОСОБА_4 , який з часом завоював її довіру. Наприкінці серпня 2025 року ОСОБА_4 повідомив потерпілу про можливість сприяння у придбанні земельної ділянки в с. Левків Житомирського району, посилаючись на нібито впливових батьків та знайомства.

18.09.2025 ОСОБА_4 повідомив потерпілу про нібито знайдену ним земельну ділянку. Після її огляду потерпілою та висловлення згоди на придбання, через декілька днів ОСОБА_4 повідомив, що ним сплачено завдаток у розмірі 11 500 доларів США, у зв`язку з чим потерпіла повинна повернути йому зазначену суму. При цьому між сторонами була досягнута домовленість, що сума визначається в доларах США, а фактична передача коштів здійснюється у гривнях за еквівалентом.

26.09.2025, приблизно об 11:00, за адресою: АДРЕСА_1 , на території домоволодіння, в альтанці, потерпіла ОСОБА_5 особисто передала ОСОБА_4 грошові кошти у сумі 450 000 грн. готівкою, купюрами номіналом 200, 500 та 1000 грн, упакованими в пачки та перемотаними гумками. Вказані грошові кошти передавались як гривневий еквівалент суми 11 500 доларів США, про що ОСОБА_4 був обізнаний та не заперечував.

Свідком передачі грошових коштів була співмешканка ОСОБА_4 ОСОБА_6 , яка під час допиту підтвердила факт передачі потерпілою ОСОБА_5 грошових коштів у сумі 450 000 грн, а також інші обставини, викладені потерпілою.

За даними оперативного супроводу, здійсненого працівниками відділу кримінальної поліції Житомирського РУП №1 ГУНП, встановлено, що до вчинення зазначеного кримінального правопорушення причетний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: Житомирська область, м. Радомишль, РНОКПП: НОМЕР_1 , УНЗР: 011, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, об`єкт нерухомості належить його матері ОСОБА_7 .

На підставі ухвали слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира у справі № 295/18820/25 від 31.12.2025, 06.01.2026 за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , проведено обшук, у ході якого виявлено та вилучено предмети, що мають значення для досудового розслідування, а саме: чорнову записку на 1 арк. формату А4, упаковану до паперового конверта НПУ; мобільний телефон марки iPhone в корпусі чорного кольору, упакований до спецпакета НПУ № PSP1168573; платіжне доручення по рахунку, відкритому в АТ КБ «ПриватБанк», на 2 арк., упаковане до паперового конверта НПУ; ноутбук марки HP серійний номер 5CD9043P14, у корпусі сірого кольору, упакований до спецпакета НПУ № 7330421.

В подальшому вищевказані речі було визнано речовими доказами, про що винесено відповідну постанову.

В судове засідання старший слідчий не з`явилася, в прохальній частині клопотання просить проводити розгляд справи без його участі та без участі власників майна, клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Згідно з ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно вимог ст. 107 КПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При вирішення питання про наявність підстав для застосування арешту майна як заходу забезпечення кримінального провадження судом враховано практику Європейського суду з прав людини, а саме ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини спрямована не тільки на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, але також зобов`язує державу вживати необхідних заходів, спрямованих на захист права власності. Зазначена правова позиція сформульована ЄСПЛ у справі «Броньовський проти Польщі» від 22.06.2004 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 2 ст. 170 КПК України).

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою

Згідно п.п. 1, 2, 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого іде воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, користування, розпорядження) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Наявні у клопотання матеріали свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання відчуження, знищення чи пошкодження майна, що може перешкодити кримінальному провадженню.

З урахуванням викладеного, оскільки майно, на яке старший слідчий просить накласти арешт, може бути використане як доказ на підтвердження обставин, що підлягають встановленню під час кримінального провадження, взявши до уваги стадію досудового розслідування, мету та підстави застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, слідчий суддя вважає за можливе задовольнити клопотання та накласти на вказане майно арешт.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене під час проведення обшуку від 06.01.2026, а саме на: чорнову записку на 1 арк. формату А4, упаковану до паперового конверта НПУ; мобільний телефон марки iPhone в корпусі чорного кольору, упакований до спецпакета НПУ № PSP1168573; платіжне доручення по рахунку, відкритому в АТ КБ «ПриватБанк», на 2 арк., упаковане до паперового конверта НПУ; ноутбук марки HP серійний номер 5CD9043P14, в корпусі сірого кольору, упакований до спецпакета НПУ № 7330421.

Тимчасово, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавити власника можливості користування, відчуження та розпорядження вказаним майном.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала про арешт майна підлягає до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1