Справа №203/6855/25
Провадження №1-кс/0203/4240/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2025 року Центральний районний суд міста Дніпра у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю:

-прокурора ОСОБА_3 ;

-підозрюваної ОСОБА_4 ;

-захисниці ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського РУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Обухова Київської області, громадянки України, маючої середню-спеціальну освіту, не заміжньої, не працюючої, раніше судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 (мешкаючої за адресою: АДРЕСА_2 ),

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 309 Кримінального кодексу України, заявлене у рамках кримінального провадження №0002329,

у с т а н о в и в:

1. 25 вересня 2025 року слідча за погодженням з прокурором звернулася до суду із цим клопотанням, у якому зазначила, що 24.09.2025, у період від 1501 по 1557, біля будинку №15 на ж/м Тополя-1 м. Дніпра під час особистого обшуку ОСОБА_4 було виявлено та вилучено: зіп-пакет з речовиною рослинного походження «канабіс» загальною масою 65 г. та сліп-пакет, у середині якого знаходилась кристалічна речовина білого кольору масою 3,2954 г, що містить PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он). Маса PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) становить 2,5899 г.

2. У клопотанні слідча просить суд застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів з визначенням застави у максимальному розмірі.

3. Необхідність застосування до підозрюваної саме такого виду запобіжного заходу слідча мотивувала наявністю ризиків її переховування від органу досудового розслідування або суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні.

4. У судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримала у повному обсязі.

5. Підозрювана, її захисниця у суді проти задоволення клопотання слідчої заперечували й просили обмежитись більш м`яким запобіжним заходом або визначити мінімальний розмір застави.

6. Заслухавши пояснення прокурора, підозрюваної, захисниці, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про те, що клопотання підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

7. Судом встановлено, що за вказаними вище обставинами 24.09.2025 відкрите кримінальне провадження №0002329. 25.09.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 309 Кримінального кодексу України.

8. Відповідно до статей 131, 132, 176, частини 2 статті 177, частини 1 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) запобіжний захід, різновидом якого є тримання під вартою, застосовується під час досудового розслідування до особи на підставі ухвали слідчого судді за клопотанням слідчого, погодженого з прокурором, за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні такою особою кримінального правопорушення, а також за наявності хоча б одного з ризиків вчинення особою дій, передбачених частиною 1 статті 177 КПК.

9. Згідно з частиною 1 статті 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

10. За правилами, встановленими частиною 1 статті 183 КПК, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу.

11. Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак, те, що можна вважати обґрунтованим, залежить від обставин.

12. У справі Феррарі-Браво проти Італії Європейський суд з прав людини зазначив, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою.

13. У справі Мюррей проти Сполученого Королівства суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

14. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

15. З огляду на приписи приведених вище норм, а також практику Європейського суду з прав людини, беручи до уваги обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до восьми років, наявність ризиків вчинення підозрюваною дій, передбачених частиною 1 статті 177 КПК (ризиків її переховування від органу досудового розслідування або суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків), а також ураховуючи обставини, визначені статтею 178 КПК (відсутність хронічних захворювань, які б перешкоджали триманню під вартою), доходжу висновку про те, що необхідним і достатнім для досягнення дієвості кримінального провадження, забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків є застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

16. Твердження захисниці про відсутність ризиків, передбачених статтею 177 КПК та про можливість їх запобігання шляхом застосування до підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу, суд вважає необґрунтованими з огляду на таке.

17. Наявність ризику переховування від органу досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що підозрюваній інкримінується вчинення кримінального правопорушення, яке відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України є тяжким, отже вона розуміє тяжкість та строк покарання, яке їй може бути призначене в разі визнання винуватою, а також вагомість доказів підозри проти неї, що може спонукати її до переховування від органу досудового розслідування.

18. Тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у випадку визнання її винуватою у вчиненні злочину, не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте як за національним законодавством (пункт 2 частини 1 статті 178 КПК), так і за практикою Європейського суду з прав людини, є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (рішення у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 №33977/96).

19. Відомості про особу підозрюваної не спростовують обґрунтовані у клопотанні слідчої та встановлені судом об`єктивно існуючі у цьому провадженні ризики.

20. Ураховуючи викладене, а також майновий стан підозрюваної, суд вважає за можливе визначити їй заставу, достатню для забезпечення виконання процесуальних обов`язків, у розмірі 25 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (75 700,00 грн).

21. Керуючись статтями 176, 182, 183, 193, 194, 196, 369 372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

у х в а л и в :

Клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського РУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 23 листопада 2025 року, в умовах державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» Міністерства юстиції України.

Визначити заставу, достатню для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених законом, у сумі 75 700,00 гривень.

У разі внесення застави покласти на підозрювану такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першим викликом;

- не відлучатися з міста Дніпра без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи (служби);

- утриматись від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі її неявки за викликом до слідчого, прокурора, суду без поважних причин або неповідомлення нею про причини своєї неявки, або порушення обов`язків, покладених цією ухвалою, застава звертається на користь держави.

У решті клопотання залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Повну ухвалу проголошено 26 вересня 2025 року, о 1200.

Слідчий суддя ОСОБА_1