КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 757/3768/25-к Головуючий І-ї інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/824/6034/2025 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем - ОСОБА_5 ,

за участю: заявника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23 липня 2025 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23 липня 2025 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_7 від 05.09.2024 про закриття кримінального провадження №0003448 від 16.11.2016 р.

Прийняте рішення слідчий суддя вмотивувала тим, що слідчий оцінив зібрані під час досудового розслідування докази та встановлені обставини кримінального провадження та дійшов вірного висновку, що в діянні окремих службових осіб СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві відсутній склад кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

Тобто, на переконання слідчого судді, слідчий ОСОБА_7 обґрунтовано прийняла рішення про закриття кримінального правопорушення, оцінила зміст заяви ОСОБА_6 , яка не містила посилань на будь-які ознаки та дії, що складають об`єктивну сторону кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 КК України.

Таким чином, на переконання слідчого судді, під час проведення досудового розслідування слідчим ОСОБА_7 проаналізовано обставини кримінального провадження, надано їм належну оцінку та не здобуто фактичних даних, які б прямо або опосередковано вказували на наявність в діях окремих осіб складу кримінального правопорушення.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 23 липня 2025 року. Ухвалити нове рішення, яким скасувати постанову про закриття кримінального провадження по справі №0003448 від 16.11.2016 р., яку 05.09.2024 року закрив слідчий Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві - ОСОБА_8 та задовольнити вимоги скарги ОСОБА_6 . Направити кримінальне провадження №0003448 від 16.11.2016 р. на досудове розслідування до слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві - ОСОБА_8 . Зобов`язати в примусовій формі, через рішення суду, слідчого Другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Києві ОСОБА_8 досконально вивчити кримінальне провадження №0003448 від 16.11.2016 р. та перекваліфікувати з ч.1 ст.190 КК України на ч.4 ст.190 КК України /група осіб/ кримінальну справу №0016922 від 21.12.15 року.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги, ОСОБА_6 зазначає про те, що слідчий слідчого відділу Дніпровського РУ НПУ в місті Києві не проводить досудового розслідування по кримінальному провадженню №0016922 згідно рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 11.12.2015 року - розкрадання державних коштів у великих розмірах - 6 мільйонів гривень.

Зазначає про те, що просив повідомити його станом на 06.04.2016 року про стан кримінального провадження №0016922 згідно рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 11.12.2015 року. Із таким веденням справи №0016922 вніс 19.04.2016 клопотання про заміну процесуального керівника в об`єднаних справах 28.01.2016 року: матеріали кримінального провадження №0016922 від 06.11.2015 за ч.1 ст.190 КК України та №0000002 від 21.12.2015 за ч.1 ст. 190 КК України об`єднано в одне кримінальне провадження під №0016922.

Разом з тим, ОСОБА_6 просив перекваліфікувати свій статус та допитати як потерпілого за ч.4 ст. 190 КК України, так як йому завдано матеріальної та моральної шкоди. Зазначає про те, що уповноважені особи слідчого СВ Дніпровського РУ Національної поліції в місті Києві від 20.10.2015 року не задовольнили жодного його клопотання та не направили кримінальне провадження №0016922 до суду. Просив уповноважених осіб Генеральної прокуратури внести його заяву до ЄРДР про кримінальне правопорушення та розпочати кримінальне провадження на бездіяльність уповноважених осіб слідчого СВ Дніпровського РУ НП у місті Києві - по кримінальному провадженню №0016922 від 06.11.2015 року.

Звертає увагу на те, що з моменту новоствореного підрозділу ДБР - слідчі Другого слідчого відділу ТУ ДБР розташованого у місті Києва ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , які кримінальну справу закривали, постанову про закриття кримінального провадження №0003448 від 16.11.2016 ОСОБА_6 як позивачу не направляли та не викликали на допит ні його, ні його адвоката ОСОБА_11 .

Заслухавши доповідь судді, думку заявника, який підтримав вимоги апеляційної скарги, перевіривши матеріали суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. На думку колегії суддів, зазначених вимог закону слідчий суддя при постановленні оскаржуваної ухвали у повному обсязі не дотримався.

Так, згідно з вимогами ч.2 ст.9 КПК України, під час кримінального провадження прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Отже, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про його закриття можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, оцінки доказів, які стосуються цього провадження, у сукупності.

За змістом ст.110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ньому має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту прав та відповіді на усі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу. Мотивувальна частина постанови про закриття кримінального провадження повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви такого рішення, їх обґрунтування з посиланням на положення цього Кодексу.

В свою чергу слідчий суддя, на якого КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, 05.09.2024 року постановою слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві - ОСОБА_8 кримінальне провадження №0003448 від 16.11.2016 року закрито у зв`язку з відсутністю в діянні окремих службових осіб СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України.

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_7 від 05.09.2024 про закриття кримінального провадження № 0003448 від 16.11.2016 року, слідчий суддя зазначив про те, що під час проведення досудового розслідування слідчим ОСОБА_7 проаналізовано обставини кримінального провадження, надано їм належну оцінку та не здобуто фактичних даних, які б прямо або опосередковано вказували на наявність в діях окремих осіб складу кримінального правопорушення.

Колегія суддів вважає такі висновки слідчого судді передчасними, оскільки, під час розгляду скарги, не надано належної правової оцінки доводам скаржника про те, що орган досудового розслідування не забезпечив повне та неупереджене дослідження всіх обставин кримінального правопорушення, а отже щодо неповноти проведення слідчим досудового розслідування.

Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя повинен перевіряти наявність достатніх підстав для винесення зазначеної постанови, законність джерел отриманих даних, які стали підставою про закриття кримінального провадження.

Аналіз постанови про закриття кримінального провадження свідчить про те, що вона містить посилання на обставини, викладені у заяві про кримінальне правопорушення, показання свідка старшого слідчого Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_12 та виклад норм чинного законодавства, які регулюють закриття кримінального провадження. Однак, закриваючи кримінальне провадження за відсутності в діянні окремих службових осіб СВ Дніпровського УП ГУНП в м. Києві складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України, слідчий не допитав заявника та не з*ясував в чому полягає на думку ОСОБА_6 зловживання слідчим Дніпровського УП ГУНП в м. Києві службовим становищем, не надав правової оцінки відсутності складу кримінального правопорушення з відповідним викладенням усіх елементів складу злочину та мотивацією з посиланням на докази, зібраними в ході досудового розслідування.

Отже, колегія суддів вважає що постанова слідчого про закриття кримінального провадження належним чином не вмотивована, прийнята з порушенням вимог ст.ст. 92, 94 КПК України, а її зміст не відповідає вимогам статті 110 КПК України.

Таким чином, слідчий суддя не перевірив та не дав належної оцінки всім обставинам, які ставлять під сумнів передчасне закриття кримінального провадження.

Колегія суддів вважає, що в даному кримінальному провадженні органом досудового розслідування не застосовано всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування, тобто порушено вимоги ч. 5 ст. 38 КПК України.

Отже, колегія суддів вважає слушними доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 щодо передчасності ухвали слідчого судді та постанови слідчого про закриття кримінального провадження.

Разом з цим, колегія суддів зазначає, що апеляційний суд не наділений повноваженнями втручатися у процесуальну діяльність слідчого та зобов`язувати його вчиняти певні слідчі (розшукові) дії чи приймати конкретні процесуальні рішення, у тому числі щодо зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, як на тому наполягає ОСОБА_6 у своїй апеляційній скарзі. Подібне втручання суперечить засадам кримінального провадження, зокрема принципу самостійності та незалежності слідчого у прийнятті процесуальних рішень, передбаченому ст. 40 Кримінального процесуального кодексу України.

З урахуванням наведеного, апеляційну скаргу слід задовольнити частково, ухвалу слідчого судді та постанову слідчого скасувати, а матеріали кримінального провадження повернути до ТУ ДБР, розташованого у м. Києві для продовження досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23 липня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_7 від 05.09.2024 про закриття кримінального провадження №0003448 від 16.11.1016 р. - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_7 від 05.09.2024 про закриття кримінального провадження №0003448 від 16.11.2016, а матеріали провадження повернути до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді

_______________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4