УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2025 року

слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника скаржника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_6 , на постанову слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 , від 30.09.2025 року, про закриття кримінального провадження № 0001635 від 11.05.2025 року

В С Т А Н О В И В :

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_6 , на постанову слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 , від 30.09.2025 року, про закриття кримінального провадження № 0001635 від 11.05.2025 року.

Скаржник зазначає, що 30.09.2025 року слідчим ОСОБА_4 була винесена постанова про закриття кримінального провадження № 0001635 від 11.05.2025 року.

Скаржник вважає рішення слідчого про закриття кримінального провадження передчасним, необґрунтованим та незаконним, а тому просить слідчого суддю його скасувати.

Представник скаржника в судовому засіданні скаргу підтримав, просив слідчого суддю її задовольнити, подав письмові доповнення до скарги.

Слідчий, в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечив, на підтвердження своєї позиції надав для огляду матеріали кримінального № 0001635 від 11.05.2025 року.

Слідчий суддя, заслухавши позицію учасників судового розгляду, дослідивши скаргу з додатками та матеріали кримінального провадження № 0001635 від 11.05.2025 року, приходить до наступного висновку.

Згідно з положеннями п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, рішення слідчого про закриття кримінального провадження може бути оскаржено заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 Кримінального процесуального кодексу України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України покладається на слідчого, прокурора, та у встановлених цим Кодексом випадках - потерпілого.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Відповідно до ст. 110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Встановлено, що слідчим відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 , 30.09.2025 року, було прийнято рішення про закриття кримінального провадження № 0001635 від 11.05.2025 року, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Згідно до ст. 2 ст. 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із засобів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Досліджуючи постанову слідчого від 30.09.2025 про закриття кримінального провадження, слідчий суддя доходить висновку, що досудове розслідування проведено в повному обсязі у відповідності до норм КПК України. Висновки слідчого є законними та обґрунтованими, відповідають фактичним даним, встановленим під час досудового розслідування, в ході якого слідчим було зібрано та надано належну правову оцінку великій кількості доказів.

Так, в ході здійснення досудового розслідування було проведено: огляд місця події; допит свідка ОСОБА_7 ; допит свідка ОСОБА_8 ; допит потерпілої ОСОБА_6 ; огляд одягу потерпілого ОСОБА_9 ; огляд транспортного засобу; слідчий експеримент; судово-медична експертиза; судово-медична (токсикологічна) експертиза; судова авто технічна експертиза.

Також слідчим було надано належну оцінку зібраним в ході здійснення досудового розслідування доказам.

На підставі викладеного слідчий прийшов до обґрунтованого висновку, що: «…причиною даної дорожньо-транспортної пригоди послужили необережні дії пішохода ОСОБА_10 , який порушив вимоги п. 1.5, п. 4.1, п. 4.4, п. 4.7, п. 4.14 «а», «ґ», «д» Правил дорожнього руху України…».

Також слідчий в оскаржуваній постанові зазначає: «Таким чином, пішохід ОСОБА_11 , перебуваючи в стані тяжкого алкогольного сп?яніння, створюючи загрозу своєму життю та здоров?ю, маючи об?єктивну можливість спостерігати за дорожньою обстановкою і рухом транспортних засобів по проїжджій частині, будучи необережним та неуважним, зухвало ігноруючи вимоги Правил дорожнього руху України, в тему пору доби та в умовах обмеженої видимості, не виділивши себе, та не маючи на зовнішньому одязі світлоповертальних елементів, для своєчасного його виявлення іншими учасниками дорожнього руху, не впевнившись у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху, будучи необережним, вийшов на проїзну частину вулиці Юлії Здановської у м. Києві поблизу буд. № 58, де перебував у положенні лежачи, чим створив небезпеку та перешкоду для руху водію автомобіля марки Kia Sportage реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_7 , який в свою чергу, не порушуючи вимоги Правил дорожнього руху України, рухався вишезазначеною дорогою, та не мав об?єктивну можливість своєчасно виявити пішохода на проїжджій частині, внаслідок чого стався переїзд автомобілем Kia Sportage ресстраційний номер НОМЕР_1 пішохода ОСОБА_10 »

Вказаний висновок слідчого цілком кореспондується з зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Зокрема висновком судово-медичної (токсикологічної) експертизи № 052-64-2025 від 24.08.2025, встановлено, що в крові ОСОБА_9 знайдено етиловий спирт в концентрації 3,75 г/л (проміле).

Висновком судової автотехнічної експертизи № CE-19/111-25/58821-ІТ від 25.09.2025, встановлено, що водій автомобіля Kia Sportage р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_7 з моменту об?єктивного ним виявлення пішохода ОСОБА_9 не мав технічної можливості запобігти наїзду на нього шляхом застосування екстреного гальмування або шляхом маневрування. У дорожньо-транспортній ситуації в діях водія автомобіля Kia Sportage р.н. НОМЕР_3 ОСОБА_12 невідповідностей вимогам пунктів 12.2, 12.3 Правил дорожнього руху України, які б перебували у причинному зв?язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди не вбачається.

Висновком судово-медичної експертизи № 021-1194-2025 від 08.08.2025, згідно якого тілесні ушкодження у ОСОБА_9 виникли від дії тупих предметів, можливо під час дорожньо-транспортної пригоди в момент якої потерпілий перебував у горизонтальному положенні - лежачи на спині із зігнутою у колінному суглобі лівою кінцівкою та був повернутий лівим боком до транспортного засобу, що рухався. В момент первинного контакту стався удар бамперу автомобіля у ліву зовнішню поверхню лівого стегна. Внаслідок чого сталося перекидання тіла із спини на передню поверхню та подальше перекочування коліс автомобіля через тіло у напрямку справа-наліво у положенні обличчям донизу.

Отже слідчий закономірно прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_7 ознак складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КПК України та про відсутність причинно-наслідкового зв`язку між його діями та дорожньо-транспортною пригодою, оскільки ОСОБА_7 мав право розраховувати на те, що пішоходи, які є учасниками дорожнього руху, виконують вимоги правил дорожнього руху.

Позиція скаржника щодо розбіжностей в показаннях ОСОБА_7 жодним чином не пливає на встановлення істини у кримінальному провадженні, оскільки зібрані докази у своїй сукупності дозволяють встановити повну картину дорожньо-транспортної пригоди.

Також незгода скаржника з висновком експерта не може бути підставою для скасування постанови рішення.

Крім того згідно ч. 2 ст. 101 КПК України, кожна сторона кримінального провадження має право надати суду висновок експерта, який ґрунтується на його наукових, технічних або інших спеціальних знаннях.

В той же час слідчому судді не було надано доказів звернення скаржником до експертної установи, для підтвердження своєї позиці.

Згідно частини першої статті 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Також, відповідно до частини п`ятої статті 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй професійній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

На підставі вищевикладеного у слідчого були наявні підстави зробити обґрунтований висновок, що кримінальне провадження № 0001635 від 11.05.2025 року підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Доводи скаржника щодо неповноти досудового розслідуваннята невірних висновків слідчого при закритті кримінального провадження не знайшли свого об`єктивного підтвердження під час розгляду скарги.

Отже, на переконання слідчого судді згідно ч. 2 ст. 9, ст. ст. 94, 110, 284 КПК України, слідчий належним чином дослідив обставини кримінального провадження, дав їм правову оцінку та виклав в оскаржуваній постанові мотиви прийнятого рішення, яке за своїм змістом відповідає фактичним обставинам, встановленим під час досудового розслідування та містить обставини, які обумовлюють закриття кримінального провадження, а заявником не наведено даних, яків б викликали сумнів щодо законності прийнятого слідчим рішення про закриття кримінального провадження, а відтак відсутні підстави для задоволення скарги.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 2, 9, 94, 110, 284, 303, 304, 395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_6 , на постанову слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 , від 30.09.2025 року, в межах кримінального провадження № 0001635 від 11.05.2025 року - відмовити.

Матеріали кримінального провадження № 0001635 від 11.05.2025 року повернути слідчому.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1