УХВАЛА

29 жовтня 2025 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1

з участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

представника власника майна ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засідання в м.Рівне клопотання представника власника майна ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту майна,-

В С Т А Н О В И В:

До Рівненського міського суду з клопотання про скасування арешту майна звернувся представник власника майна ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 .

В обґрунтуванні клопотання зазначає, що Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 11.09.2025 року у справі №569/18926/25 (провадження 1-кс/569/6866/25) було задоволено клопотання слідчого СВ Рівненського районного управління поліції в Рівненській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 та накладено арешт на автомобіль Nissan Leaf, д.н.з. НОМЕР_1 , червоного кольору, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадження та встановлено заборону власнику автомобіля, чи будь-якій іншій особі користуватися та розпоряджатися автомобілем Nissan Leaf, д.н.з. НОМЕР_1 .

06 вересня 2025 року близько 22 год. 56 хв. у м.Рівне по вул.В`ячеслава Чорновола в районі буд.93Е, водій автомобіля марки Nissan Leaf, д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) здійснюючи маневр повороту ліворуч у напрямку вул.Стрітенської, проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою та не надав дорогу мотоциклу марки Spark, д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка рухалася по головній дорозі в зустрічному напрямку. Внаслідок ДТП відбулося зіткнення транспортних засобів у результаті якого водій мотоцикла ОСОБА_7 та пасажирка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 отримали тілесні ушкодження, а транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.

Відомості про дане кримінальне правопорушення було внесено слідчим відділом Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.09.2025 року за №0001846 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами.

06.09.2025 року автомобіль марки Nissan Leaf, д.н.з. НОМЕР_1 , червоного кольору, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 вилучено слідчим СВ Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області в ході проведення огляду місця події вилучено та поміщено на спеціальний майданчик, що за адресою: вул.Барона Штейнгеля, 90 с.Городок, Рівненський район, Рівненської області.

Власником транспортного засобу марки Nissan Leaf, д.н.з. НОМЕР_1 , червоного кольору, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 є ОСОБА_9 .

Натомість ОСОБА_4 згідно до Договору оренди транспортного засобу №_21-07/25 від 21.07.2025 року укладеного між ним та ФОП ОСОБА_9 є орендарем автомобіля марки Leaf, д.н.з. НОМЕР_1 , червоного кольору, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

Таким чином, ОСОБА_4 є законним володільцем арештованого транспортного засобу, а тому входить до переліку осіб, вказаних у ст.174 КПК України.

При накладенні арешту слідчий суддя в Ухвалі вказав, що автомобіль марки Nissan Leaf, д.н.з. НОМЕР_1 , червоного кольору, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 відповідає критеріям, викладеним ст.98 КПК України, зокрема є засобом вчинення протиправних дій, зберіг на собі сліди кримінального правопорушення та містить інші відомості, які можуть використані як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Натомість, орган досудового розслідування вже провів огляд автомобіля з експертом та відповідно здійснив фіксування всієї необхідної інформації для подальшого проведення експертиз.

Інші слідчі дії, такі як слідчий експеримент з автомобілем можна здійснити і без фактичного обмеження у праві користування транспортним засобом.

Тож, вважає що станом на дату подання даного клопотання у арешті на автомобіль марки Nissan Leaf, д.н.з. НОМЕР_1 , червоного кольору, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 у частині користування - відпала потреба.

Враховуючи викладене вище, вважає за можливе скасувати арешт накладений Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 11.09.2025 року у справі №569/18926/25 (провадження 1-кс/569/6866/25) на автомобіль марки Nissan Leaf, д.н.з. НОМЕР_1 , червоного кольору, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 у частині користування, та залишити арешт у частині розпорядження таким майном.

Представник власника майна ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні своє клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задоволити.

Прокурор в судовому засіданні не заперечив з приводу задоволення клопотання.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слід прийти до висновку, що клопотання підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 11.09.2025 року у справі №569/18926/25 (провадження 1-кс/569/6866/25) було задоволено клопотання слідчого СВ Рівненського районного управління поліції в Рівненській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 та накладено арешт на автомобіль Nissan Leaf, д.н.з. НОМЕР_1 , червоного кольору, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадження та встановлено заборону власнику автомобіля, чи будь-якій іншій особі користуватися та розпоряджатися автомобілем Nissan Leaf, д.н.з. НОМЕР_1 .

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до частини першої статті 174 Кримінального процесуального кодексу України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як встановлено в судовому засіданні, що власником транспортного засобу марки Nissan Leaf, д.н.з. НОМЕР_1 , червоного кольору, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 є ОСОБА_9 .

Натомість ОСОБА_4 згідно до Договору оренди транспортного засобу №_21-07/25 від 21.07.2025 року укладеного між ним та ФОП ОСОБА_9 є орендарем автомобіля марки Leaf, д.н.з. НОМЕР_1 , червоного кольору, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

Таким чином, ОСОБА_4 є законним володільцем арештованого транспортного засобу, а тому входить до переліку осіб, вказаних у ст.174 КПК України.

Натомість, орган досудового розслідування вже провів огляд автомобіля з експертом та відповідно здійснив фіксування всієї необхідної інформації для подальшого проведення експертиз.

Інші слідчі дії, такі як слідчий експеримент з автомобілем можна здійснити і без фактичного обмеження у праві користування транспортним засобом.

Ст. 17 Загальної декларації прав людини, проголошує право приватної власності як основне і невідчужуване право людини. Конвенція про захист прав і основоположних свобод є міжнародним договором, який закріплює певний перелік найбільш важливих для людини суб`єктивних прав. Складовою цієї Конвенції є окремі протоколи, які доповнюють та розвивають її положення. Статтею 1 Протоколу №1 до Конвенції встановлено, що «кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальним принципам міжнародного права».

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (ВгопіолУБкі) проти Польші» від 22.06.2004р.).

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно вимог ст. 321 ЦПК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», а саме частиною 3 пункту 1 зазначено, що за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 Кримінального процесуального кодексу України до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини, в справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 р., для з"ясування наявності порушення цього положення ЄСПЛ має встановити, чи було забезпечено справедливу рівновагу між вимогами загальних інтересів суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Забезпечення такої рівноваги є невід"ємним принципом всієї Конвенції, що відбито в структурі ст. 1 Протоколу №1 Європейської конвенції з прав людини.

Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях в тому числі щодо України констатував, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна із сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами ( див. п. 46 рішення у справі «Устименко проти України», п.п. 51,52 рішення у справі «Рябих проти Росії», п. 31 рішення у справі «Марушин проти Росії», п. 61 рішення у справі «Брумареску проти Румунії»).

Основною метою ст. 1 Першого протоколу до конвенції є запобігання свавільному захопленню власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому ЄСПЛ постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини ( рішення у справах «Sperrong and Lonnroth v Sweden» від 23.09.82, «Новоселецький проти України» від 11.03.2003, «Федоренко проти України» від 1.06.2006).

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З урахуванням викладеного, в цілях не порушення гарантованого права власності особи, слідчий суддя приходить до переконання, про необхідності в повернення автомобіля на відповідальне зберігання без зняття арешту, а тому клопотання підлягає до задоволення.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. 170, 171,174 КПК України, -

УХВАЛИВ :

Клопотання представника власника майна ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту майна задоволити.

Скасувати арешт, що накладений Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 11.09.2025 року у справі №569/18926/25 (провадження 1-кс/569/6866/25) на автомобіль марки Nissan Leaf, д.н.з. НОМЕР_1 , червоного кольору, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 у частині користування, шляхом передачі його на відповідальне зберігання володільцю (орендарю транспортного засобу) ОСОБА_4 .

Ухвала , відповідно до ст.309 КПК України, оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_10