ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 953/6714/25 (1-кс/953/6231/25) Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/818/1303/25 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: арешт майна
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів: - ОСОБА_3 ,, ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

представників власників

майна - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційними скаргами представника власника майна ОСОБА_6 поданих в інтересах ФОП ОСОБА_8 та ФОП ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду міста Харкова від 10 вересня 2025 року про арешт майна у кримінальному провадженні, №0000001 від 16.01.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 3 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 191, ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 209 КК України,-

УСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання прокурора.

Накладено арешт на грошові кошти:

- у розмірі 55 000 гривень, які зберігаються на банківському рахунку, належному ФОП ОСОБА_10 , (код: НОМЕР_1 ), відкритому у банківській установі в АТ КБ «ПриватБанк», (МФО 305299), а саме на: № НОМЕР_2 ;

- у розмірі 45 000 гривень, які зберігаються на банківському рахунку, належному ФОП ОСОБА_11 , (код: НОМЕР_3 ), відкритому у банківській установі в АТ КБ «ПриватБанк», (МФО 305299), а саме на: № НОМЕР_4 ;

- у розмірі 49 500 гривень, які зберігаються на банківському рахунку, належному ОСОБА_12 , (код: НОМЕР_5 ), відкритому у банківській установі в АТ КБ «ПриватБанк», (МФО 305299), а саме на: № НОМЕР_6 ;

- у розмірі 45 000 гривень, які зберігаються на банківському рахунку, належному ФОП ОСОБА_13 , (код: НОМЕР_7 ), відкритому у банківській установі в АТ КБ «ПриватБанк», (МФО 305299), а саме на: № НОМЕР_8 ;

- у розмірі 82 500 гривень, які зберігаються на банківському рахунку, належному ФОП ОСОБА_14 , (код: НОМЕР_9 ), відкритому у банківській установі в АТ КБ «ПриватБанк», (МФО 305299), а саме на: № НОМЕР_10 ;

- у розмірі 45 000 гривень, які зберігаються на банківському рахунку, належному ФОП ОСОБА_15 , (код: НОМЕР_11 ), відкритому у банківській установі в АТ КБ «ПриватБанк», (МФО 305299), а саме на: № НОМЕР_12 ;

- у розмірі 68 874 гривень, які зберігаються на банківському рахунку, належному ПП "ВЕГАМАКС", (), відкритому у банківській установі в АТ КБ «ПриватБанк», (МФО 305299), а саме на: № НОМЕР_13 ,

шляхом заборони права на відчуження, користування та розпорядження вказаним майном, за виключенням грошових коштів, які зберігаються на банківських рахунках, на які, відповідно до вимог абзацу 4 ч. 3 ст. 170 КПК України забороняється накладати арешт, а саме на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України «Про теплопостачання», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України «Про теплопостачання» і статті 18-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив, що прокурором доведено про те що майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, зокрема, з метою забезпечення спеціальної конфіскації.

На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України прокурор довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

В апеляційних скаргах представник власника майна ФОП ОСОБА_16 та ФОП ОСОБА_15 адвокат ОСОБА_6 просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора в частині накладення арешту на грошові кошти ФОП ОСОБА_8 та ФОП ОСОБА_9 .

Також просить поновити строк на апеляційне оскарження.

Вказує, що дізнався про наявність вказаної ухвали лише 01.10.2025 року, одразу подав заяву до районного суду про отримання судового рішення, участі в судовому засіданні не приймав.

В обгрунтування поданої апеляційної скарги зазначає, що в судовому рішенні немає посилання на ч.4 ст. 170 КПК України. При цьому саме положення вказаної статті регламентують підстави для спеціальної конфіскації.

В оскаржуваній ухвалі навіть не зазначено, що ФОП ОСОБА_8 чи ФОП ОСОБА_9 могли знати, що гроші отримано ОСОБА_17 внаслідок вчинення злочину.

Наголошує на тому, вказані особи не знали про існування кримінального провадження щодо заволодіння коштами державного бюджету.

Кошти були отримані на рахунок ФОП як сплата за послуги перевезення і ФОП є добросовісним набувачем як в першому так і в другому випадку.

Законні підстави для застосування спеціальної конфіскації відсутні, оскільки кошти отримані за фактично надані послуги.

За вказаних обставин, вважає, що накладення арешту є втручанням у право приватної власності.

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді підлягає задоволенню, оскільки апелянт довів поважність пропуску строку.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши доводи апеляційної скарги, вислухавши думку адвокатів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які підтримали свою апеляційну скаргу, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів провадження вбачається, що СУ ГУНП в Харківській області за процесуального керівництва Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000001 від 16.01.2025 за ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 3 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 191, ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 209 КК України.

28.06.2025 о 09 год. 48 хв. підозрюваного ОСОБА_18 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

28.06.2025 ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч. 3 ст. 255 КК України, тобто в участі у злочинній організації, вчиненій службовою особою з використанням службового становища; ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 191 КК України, тобто в пособництві у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому злочинною організацією в умовах воєнного стану; ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 191 КК України, тобто в пособництві у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому злочинною організацією повторно в умовах воєнного стану; ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191 КК України, тобто в пособництві у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому злочинною організацією повторно в умовах воєнного стану в особливо великих розмірах.

Відповідно до ст. 98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом є речовими доказами по справі. Якщо документи містять зазначені вище ознаки, вони теж є речовими доказами.

З клопотання слідчого про арешт майна вбачається, що арештоване майно в повному обсязі відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України і може мати доказове значення у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Так, ч.2ст.170 КПК України передбачає, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1)збереження речових доказів; 2)спеціальної конфіскації; 3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1)правову підставу для арешту майна; 2)можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3,4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1)можливість спеціальної конфіскації майна(якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4)розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5)розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Задовольнивши клопотання слідчий суддя прийшов до висновку, про наявність підстав вважати, що майно, на яке посилається прокурор, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, зокрема, з метою забезпечення спеціальної конфіскації.

Як вбачається з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Слідчим суддею було встановлено і з цим погоджується колегія суддів, що в межах даного кримінального провадження, після 28.06.2025, тобто після затримання підозрюваного ОСОБА_18 який є директором ТОВ «БУД-ТЕХПРОМ» () в порядку ст. 208 КПК України та обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, невстановленими особами з метою легалізації грошових коштів, які знаходились на рахунках ТОВ «Буд-Техпром» здійснено перекази грошових коштів іншим суб`єктам господарювання, зокрема, на рахунок:

- ФОП ОСОБА_10 , (код: НОМЕР_1 ) - № НОМЕР_2 , відкритий в АТ КБ «ПриватБанк», (МФО 305299);

- ФОП ОСОБА_11 , (код: НОМЕР_3 ) - № НОМЕР_4 , відкритий в АТ КБ «ПриватБанк», (МФО 305299);

- ОСОБА_12 , (код: НОМЕР_5 ) - № НОМЕР_6 , відкритий в АТ КБ «ПриватБанк», (МФО 305299);

- ФОП ОСОБА_13 , (код: НОМЕР_7 ) - № НОМЕР_8 , відкритий в АТ КБ «ПриватБанк», (МФО 305299);

- ФОП ОСОБА_14 , (код: НОМЕР_9 ) - № НОМЕР_10 , відкритий в АТ КБ «ПриватБанк», (МФО 305299);

- ФОП ОСОБА_15 , (код: НОМЕР_11 ) - № НОМЕР_12 , відкритий в АТ КБ «ПриватБанк», (МФО 305299);

- ПП "ВЕГАМАКС", () - № НОМЕР_13 , відкритий в АТ КБ «ПриватБанк», (МФО 305299).

Серед зазначених вище рахунків вбачається і рахунки ФОП ОСОБА_8 та ФОП ОСОБА_9 .

За вказаних обставин, прокурор довів необхідність арешту майна у відповідності до п.2 ч.2 ст. 170 КПК України, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України

Не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

Що стосується посилання апелянта на те, що кошти були отримані в легальний спосіб за надання послуг з перевезення, то такі і відомості і мають бути перевірені слідством, яке висуває іншу версію, а саме про те, що кошти були перераховані з метою легалізації і відповідно в майбутньому до них має бути застосована спеціальна конфіскація.

Решта доводів, на які посилається в апеляційній скарзі представник власників майна також не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки вони не спростовують правильність висновків зазначених в ній, а ґрунтуються лише на суб`єктивних оціночних судженнях.

При розгляді клопотання про арешт майна, слідчим суддею дотримані вимоги ч. ч. 2, 4 ст. 173 КПК України та ст. 172 КПК України, зміст ухвали слідчого судді в цілому відповідає вимогам ч. 5 ст. 173 КПК України.

Мотиви прийнятого рішення слідчим суддею викладені в мотивувальній частині ухвали, з чим погоджується і апеляційний суд.

Також, Європейський суд з прав людини, неодноразово підкреслював, що в разі, коли держави вважають за потрібне вдаватися до таких заходів, як обшуки з метою отримання доказів вчинення протиправних діянь, вилучення майна або арешт майна, Суд оцінюватиме, чи були підстави, наведені для виправдання таких заходів, відповідними та достатніми, і чи було дотримано принцип пропорційності, а також, зокрема, чи були у справі також інші докази на той час вчинення протиправних діянь та на рішення ЄСПЛ у справі «Новоселецький проти України» (Заява №47148/99, рішення від 22.02.2005, остаточне рішення від 22.05.2005) Європейський суд з прав людини вказує, що у кожній справі, в якій йде мова про порушення вищезгаданого права (володіння своїм майном), суд повинен перевірити дії чи бездіяльність держави з огляду на дотримання балансу між потребами загальної суспільної потреби та потребами збереження фундаментальних прав особи, особливо враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та непомірний тягар.

Відповідно до пунктів 69, 73 рішення Європейського суду з прав людини від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden) будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.

Крім того, відповідно до порядку, передбаченого ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити представнику власника майна ОСОБА_6 поданих в інтересах ФОП ОСОБА_8 та ФОП ОСОБА_9 - строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Київського районного суду міста Харкова від 10 вересня 2025 року про арешт майна у кримінальному провадженні, №0000001 від 16.01.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 3 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 191, ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 209 КК України.

Апеляційні скарги представника власника майна ОСОБА_6 поданих в інтересах ФОП ОСОБА_8 та ФОП ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду міста Харкова від 10 вересня 2025 року про арешт майна у кримінальному провадженні, №0000001 від 16.01.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 3 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 191, ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 209 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді