Справа №504/4278/25
Провадження №1-кс/504/54/26
Доброславський районний суд Одеської області
УХВАЛА

29.01.2026с-ще Доброслав

Слідчий суддя Доброславського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 5 смт. Доброслав,в режимі відеоконференції, клопотання прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 , про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000219, внесеному до ЄРДР 29.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною 3 статті 152 КК України, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гаївка, Роздільнянського району, Одеської області, українця за національністю, громадянина України, з повною середньою освітою, одруженого, має малолітнього сина, 2023 р.н., який проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді водія мінометного взводу, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , призваного ІНФОРМАЦІЯ_2 в 2022 році, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152

КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Доброславського районного суду Одеської області надійшло клопотання прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_8 , про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000219, внесеному до ЄРДР 29.08.2025 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_5 та ОСОБА_9 будучи військовослужбовцями та проходячи військову службу за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_1 , в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 16, 37, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, 28.08.2025 приблизно о 22 год. 30 хв., спільно з військовослужбовцем ОСОБА_9 , під час розпивання спиртних напоїв за місцем мешкання в селі Визирка, Одеського району, Одеської області, вирішили запросити для спільного відпочинку, пов`язаного із вступом у статевий зв`язок, та розпивання спиртних напоїв малознайому ОСОБА_10 , яка проживає неподалік у приватному будинку, та яку ОСОБА_9 раніше зустрічав в с. Визирка в громадських місцях.

Після чого ОСОБА_9 , на автомобілі марки УАЗ «Патріот», який використовував у службових цілях, спільно з ОСОБА_5 , володіючи інформацією що ОСОБА_10 мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , сама, приїхали за вказаною адресою, де покликали останню у двір та запропонували їй поїхати з ними на відпочинок, на що ОСОБА_10 , категорично відмовила та попросила їх залишити територію домоволодіння.

Будучи обуреними відмовою, з мотивів подальшого насильницького задоволення статевої пристрасті та з метою зґвалтування ОСОБА_10 , ОСОБА_5 за допомогою фізичної сили рук, виштовхав ОСОБА_10 , з двору на вулицю, де з ОСОБА_9 , який розділяв вказані мотив та мету і діяв спільно, заштовхали ОСОБА_10 до салону вищевказаного автомобіля на переднє сидіння. Після чого, ОСОБА_5 , сів поряд з ОСОБА_10 , тим самим не даючи змоги останній покинути салон транспортного засобу, в той час коли ОСОБА_9 сів за кермо та розпочав рух. Перебуваючи в салоні автомобіля марки УАЗ «Патріот», ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , діючи умисно в групі осіб, з метою зґвалтування ОСОБА_10 , стали погрожувати останній фізичною розправою, якщо та почне кричати та пручатись.

ОСОБА_10 , розуміючи що фізично ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , набагато сильніші, вимушена була підкоритись їх вимогам, оскільки сприймала їх погрози, як реальну загрозу своєму життю та здоров`ю.

Далі, ОСОБА_9 , заїхав до свого місця мешкання, взяв пляшку горілки та їжу, в той час коли ОСОБА_5 , перебував в салоні авто та контролював дії ОСОБА_10 , щоб не дати їй змоги втекти.

В подальшому, приблизно о 23:30 годині, більш точний час у ході слідства не встановлений, ОСОБА_9 , спільно з ОСОБА_5 , на вищевказаному автомобілі вивезли ОСОБА_10 , в лісосмугу на краю поля зі стернею, поблизу с. Визирка, Одеського району, Одеської області, де ОСОБА_5 , та ОСОБА_9 , почали вживати горілку.

Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на зґвалтування, ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , близько 23:40 години, керуючись спонуканнями задоволення своїх сексуальних бажань, посягаючи на статеву свободу та недоторканість потерпілої ОСОБА_10 , без її добровільної згоди та в супереч її волі, усвідомлюючи значення та суспільно небезпечний характер своїх дій та їх наслідків і бажаючи їх настання, перебуваючи на тій же ділянці лісосмуги поблизу с. Визирка Одеського району Одеської області, застосували фізичне насильство до потерпілої, яку повалили на землю, при цьому погрожуючи предметом зовні схожим на ніж, та утримуючи в лежачому положенні, використовуючи свою перевагу в силі по відношенню до останньої, не реагуючи на її прохання та вмовляння припинити зазначені протиправні дії, подолавши її волю до опору, почали почергово здійснювати вагінальне та оральне проникнення з використанням своїх геніталій в тіло ОСОБА_10 , без добровільної згоди потерпілої. Вказані дії продовжувались приблизно 10-15 хвилин.

Приблизно через 15 хвилин, бажаючи продовження задоволення своєї статевої пристрасті неприродним шляхом ОСОБА_5 , наблизився до потерпілої ОСОБА_10 , та повалив її на землю потягнувши руками за волосся та навалився зверху. ОСОБА_10 , намагаючись захистити себе, почала пручатись та спробувала вирватись. В свою чергу ОСОБА_9 , намагаючись подолати волю до опору ОСОБА_10 , став погрожувати, що вб`є її якщо вона не підкориться їхнім вимогам, та наказав останній задовольнити його орально. Розуміючи що поряд відстуні сторонні особи, та їй ніхто не зможе допомогти ОСОБА_10 , змушена була підкоритись.

В той час, ОСОБА_5 , спробував проникнути статевим членом у тіло ОСОБА_10 , вагінально ззаду, однак його намір не вдався. Після чого ОСОБА_5 , дістав з автомобіля УАЗ «Патріот», пляшку з автомобільним мастилом, яке став заливати у вагінальний отвір ОСОБА_10 .

Через нетривалий час, не в змозі проникнути у тіло ОСОБА_10 статевим членом, ОСОБА_5 , задовольнив свою статеву пристрасть не природним шляхом, здійснивши анальне проникнення пляшкою з-під горілки в тіло потерпілої ОСОБА_10 .

Приблизно через 10-15 хвилин, задовольнивши свою статеву пристрасть, без добровільної згоди потерпілої (зґвалтування) ОСОБА_10 , тим самим принизивши її гідність та спричинивши фізичний біль і моральні страждання, з метою укриття слідів злочину ОСОБА_5 , помив вагінальний отвір ОСОБА_10 , руками за допомогою горілки.

В подальшому, ОСОБА_9 , та ОСОБА_5 , відпустили ОСОБА_10 , пригрозивши фізичною розправою, у разі якщо остання повідомить кого небуть про їх дії, які вони вчинили.

30.08.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

23.01.2026 року відносно ОСОБА_5 складено обвинувальний акт та пред`явлено обвинувачення за ч. 3 ст. 152 КК України. Обвинувальний акт направлений до суду, однак підготовче засідання ще не призначено, а строк запобіжного заходу спливає 29.01.2026 року.

На даний час, обвинувачення у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КПК України, є обґрунтованим та підтверджується наступними доказами:

- рапортом реєстрації заяв та повідомлень до ЄО від 29.08.2025;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 29.08.2025;

- довідкою лікара акушера гінеколога КНП «Визирського центру первинної медико-санітарної допомоги» Визирської сільської ради Одеського району Одеської області;

- повідомленням про кримінальне правопорушення від 29.08.2025;

- протоколами огляду місця події від 29.08.2025;

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_10 від 29.08.2025;

- протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.08.2025;

- протоколами обшуків від 29.08.2025;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 30.08.2025;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 30.08.2025;

- протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 від 29.08.2025;

- протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_9 від 29.08.2025;

- повідомленням про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України від 30.08.2025;

- повідомленням про підозру ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України від 30.08.2025;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 30.08.2025;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_9 від 30.08.2025;

- протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_10 від 31.08.2025;

- протокол додаткового допиту потерпілої ОСОБА_10 ;

- протокол допиту свідка ОСОБА_13 ;

- протокол допиту свідка ОСОБА_14 ;

- протокол допиту свідка ОСОБА_15 ;

- протокол допиту свідка ОСОБА_16 ;

- висновком експерта судово-медичної цитологічної експертизи №479 від 17.09.2025;

- висновком експерта судово-медичної цитологічної експертизи №485 від 24.09.2025;

- висновком експерта судово-медичної цитологічної експертизи №498 від 24.09.2025;

- висновком експерта судово-медичної імунологічної експертизи №1733 від 25.09.2025;

- іншими доказами у їх сукупності, які зібрані у ході досудового розслідування.

01.09.2025 відносно ОСОБА_5 на підставі ухвали слідчого судді Доброславського районного суду Одеської області було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком до 28.10.2025, без визначення розміру застави.

24.10.2025 року ухвалою слідчого судді Доброславського районного суду Одеської області запобіжний захід продовжений до 29.11.2025 року.

22.10.2025 року виконувачем обов`язків керівника Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000219 від 29.08.2025 продовжено до трьох місяців, тобто до 29.11.2025.

Ухвалою слідчого судді Доброславського районного суду Одеської області від 24.11.2025 року строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжений до 29.01.2026 року.

Під час досудового розслідування кримінального провадження, а також після виконання ст.290 КПК України, органом досудового розслідування встановленні ризики, передбаченні ст. 177 КПК України, що свідчить про необхідність продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного засобу у вигляді тримання під вартою, а саме:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду;

- незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

- вчинити нове кримінальне правопорушення.

Таким чином, прокурор вважав, що в теперішній час слід продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , оскільки не зменшились заявлені під час обрання йому запобіжного заходу ризики, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений, може здійснити спроби переховуватись від органу досудового розслідування та суду, з урахуванням тяжкості кримінальної відповідальності, яка йому загрожує переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити нове кримінальне правопорушення.

Підставою продовження строку запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри чи обвинувачення у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний/обвинувачений, може здійснити вище зазначені дії.

Прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити, зазначивши, що підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу відсутні.

Обвинувачений та його захисник зазначили, що обвинувачений не визнає свою вину у інкримінованому йому злочині, проти клопотання слідчого заперечували, вважали, що вказані прокурором ризики взагалі відсутні, і тому просили змінити раніше обраний запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Перевіривши та дослідивши надані матеріали до клопотання, заслухавши думки учасників процесу, слідчий суддя вважає, що подане клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно з ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Частиною 3 ст. 199 КПК України встановлено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

У разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого засідання прокурор не пізніше ніж за 5 днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Дослідивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Слідчий суддя вважає, що обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення стороною обвинувачення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні матеріалами, а саме:

- рапортом реєстрації заяв та повідомлень до ЄО від 29.08.2025;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 29.08.2025;

- довідкою лікара акушера гінеколога КНП «Визирського центру первинної медико-санітарної допомоги» Визирської сільської ради Одеського району Одеської області;

- повідомленням про кримінальне правопорушення від 29.08.2025;

- протоколами огляду місця події від 29.08.2025;

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_10 від 29.08.2025;

- протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.08.2025;

- протоколами обшуків від 29.08.2025;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 30.08.2025;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 30.08.2025;

- протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 від 29.08.2025;

- протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_9 від 29.08.2025;

- повідомленням про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України від 30.08.2025;

- повідомленням про підозру ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України від 30.08.2025;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 30.08.2025;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_9 від 30.08.2025;

- протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_10 від 31.08.2025;

- протокол додаткового допиту потерпілої ОСОБА_10 ;

- протокол допиту свідка ОСОБА_13 ;

- протокол допиту свідка ОСОБА_14 ;

- протокол допиту свідка ОСОБА_15 ;

- протокол допиту свідка ОСОБА_16 ;

- висновком експерта судово-медичної цитологічної експертизи №479 від 17.09.2025;

- висновком експерта судово-медичної цитологічної експертизи №485 від 24.09.2025;

- висновком експерта судово-медичної цитологічної експертизи №498 від 24.09.2025;

- висновком експерта судово-медичної імунологічної експертизи №1733 від 25.09.2025;

- іншими доказами у їх сукупності, які зібрані у ході досудового розслідування.

Так вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри/обвинувачення, слідчий суддя враховує те, що діючий Кримінальний процесуальний кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри/обвинувачення, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» («Нечипорук і Йонкало проти України», 42310/04, § 219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» («K.-F. проти Німеччини», 27 листопада 1997, § 57).

Долучені матеріали кримінального провадження, на даній стадії досудового розслідування є достатніми для висновку щодо обґрунтованості обвинувачення ОСОБА_5 при цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі долучених до клопотання доказів, вирішує питання наявності обґрунтованого обвинувачення за фактом можливого вчинення таких кримінальних правопорушень.

Крім того, питання обґрунтованості повідомленої ОСОБА_5 підозри перевірялося слідчим суддею Доброславського районного суду Одеської області при обранні відносно останнього відповідного запобіжного заходу.

Обставини, які свідчать про те, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшилися та продовжують існувати.

Ухвалою слідчого судді Доброславського районного суду Одеської області від 01.09.2025 відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком до 28.10.2025, без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Доброславського районного суду Одеської області від 24.11.2025 року строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжений до 29.01.2026 року.

Так, враховуючи обґрунтованість обвинувачення у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним у вчиненні даних кримінальних правопорушень, слідчий суддя приходить до переконання, що ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик у вигляді можливого переховування обвинуваченого від органу досудового розслідування та суду, на теперішній час не мінімізований та продовжує існувати.

Аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови)).

Слідчий суддя враховує, що обвинувачений має місце реєстраційного обліку в Роздільнянському районі Одеської області, є військовослужбовцем ЗСУ, проходив службу в Одеській області, приймав безпосередню участь у захисті держави від збройної агресії окупаційних військ рф, має дружину, малолітнього сина, онкохвору матір, раніше не судимй.

Однак, на переконання слідчого судді, вказані обставини не створюють впевненості у відсутності ризику втечі.

Навпаки, тверді соціальні зв`язки у обвинуваченого відсутні, принаймні в теперішній час ці зв`язки не доведені самим обвинуваченим та/чи його захисником.

Особливих заслуг перед державою обвинувачений не має.

Наявність захворювання у матері не вказує на те, що ОСОБА_5 є єдиною особою, яка може надавати матері допомогу.

Окрім того, надання обвинуваченим допомоги матері не доведено відповідними доказами.

Окрім того, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 притягнути в іншій судовій справі до адміністративної відповідальності за фактом самовільного залишення військової частини.

Вищевказане в сукупності, на думку слідчого судді, обґрунтовує продовження існування ризику втечі ОСОБА_5 ..

Слідчий суддя також погоджується з доводами клопотання про продовження існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України у вигляді можливого незаконного впливу обвинуваченим на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки є достатні підстави вважати, що обвинувачений може на них впливати з метою схилення їх не давати правдиві, послідовні показання у ході досудового розслідування та/або змінити свої показання у подальшому в суді, для уникнення або мінімізації можливої кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, адже свідки безпосередньо не допитані судом, а показання, що надаються на досудовому розслідуванні, не можуть лягти в обґрунтуванні судових рішень, зважаючи на положення ч. 4 ст. 95 КПК України.

Зокрема, слідчий суддя враховує, що родичі та/чи близькі особи обвинуваченого, діючи в його інтересах вчиняли дії на вплив на потерпілу ОСОБА_10 , намагались схилити її до відмови від зазначених потерпілою фактів та обставин кримінального правопорушення.

Такі покази були надані самою потерпілою ОСОБА_10 під час її допиту слідчим суддею в присутності обвинувачених та сторони захисту.

Такі доводи прокурора є вагомими, слушними, заслуговують на особливу увагу слідчого судді, та, безумовно, враховуються при визначенні такого ризику.

Отже цей ризик наявний.

Більш того, з часу обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 цей ризик еволюціонував, і є актуальним у теперішній час.

Також слідчий суддя вважає, що перебуваючи на свободі, підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Вказане може проявлятись і в сенсі впливу близьких родичів обвинуваченого на потерпілу, інших свідків даного кримінального правопорушення.

Окрім того, з метою уникнення притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності, останній може вчинити нове кримінальне правопорушення.

Цей ризик на перший погляд не виглядає таким, що є безумовним.

Водночас, сам факт впливу на потерпілу сторонніми особами підтверджує, що такі дії могли бути вчинені в інтересах самого обвинуваченого.

Відтак, у слідчого судді є не безпідставні припущення того, що перебуваючи на волі обвинувачений ОСОБА_5 може вчиняти дії направлені на вплив на потерпілу, свідків кримінального правопорушення.

Окрім того, слідчий суддя враховує обставини вчинення цього самого кримінального правопорушення, його особливу зухвалість та цинізм, відсутність елементарної поваги обвинуваченого до потерпілої як жінки, і це при тому, що обвинувачений належить до складу Збройних Сил України.

На переконання слідчого судді обвинувачений в силу його особи, в силу прояву його дій, безумовно, не виглядає таким, що не може вчинити іншого (нового) кримінального правопорушення.

Отже цей ризик наявний і є актуальним в теперішній час.

Неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).

Підстав для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно обвинуваченого ОСОБА_5 в судовому засіданні не встановлено, зокрема, застосування запобіжних заходів у вигляді застави, домашнього арешту та особистого зобов`язання є неможливим з огляду на м`якість, а також встановлені в судовому засіданні ризики, не забезпечать належне виконання обвинуваченим ОСОБА_5 обов`язків.

Доводи сторони захисту про позитивну характеристику обвинуваченого, наявність у нього статусу УБД, хворої матері, місця проживання, дружини, малолітнього сина, в теперішній час не можуть бути підставою для зміни запобіжного заходу.

Слідчий суддя безумовно приймає до уваги характер та спосіб скоєного кримінального правопорушення, особливу зневагу обвинуваченого до потерпілої як жінки, знущання над нею як над жінкою, вчинення над нею насильства та погроз.

Характер та спосіб інкримінованого обвинуваченим кримінального правопорушення взагалі ставить під сумнів адекватність обвинуваченого як чоловіка по відношенню сприяння ним потерпілої як жінки.

Тому слідчий суддя не вбачає правових підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу.

З огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованого обвинувачення за фактом можливого вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, а також наявних в рамках даного кримінального провадження ризиків, забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, можливо шляхом продовження дії відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак підстав для застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею встановлено не було.

У зв`язку з вищевикладеним, враховуючи те, що ризики не зникли та продовжують існувати, а в рамках кримінального провадження необхідно провести ряд процесуальних дій, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку тримання під вартою підлягає задоволенню.

Безумовно тривалість перебування обвинуваченого під вартою слідчий суддя враховує.

Водночас, його особа, характер інкримінованого кримінального правопорушення, вчинення правопорушення у складі групи осіб, зухвалість та знущання над потерпілою, вказують на неможливість обрання обвинуваченому іншого запобіжного заходу, зокрема домашнього арешту.

Стороною захисту не ставилось питання можливості застосування обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді застави, не доводилась фінансова спроможність обвинуваченого на сплату застави, його майновий стан.

Тому слідчий суддя вважає доцільним продовжити строк запобіжного заходу на 60 днів, який на думку слідчого судді буде адекватним строком для вирішення цілей та та завдань підготовчого засідання з розгляду обвинувального акту у цьому кримінальному провадженні.

Строк дії ухвали розпочинається з 29.01.2026 року та триває до 24.03.2026 року включно.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176, 177, 178,179, 193, 194, 196, 197 КПК

України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_8 , про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000219, внесеному до ЄРДР 29.08.2025 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, задовольнити.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» на 60 діб, тобто до 24.03.2026.

Строк дії ухвали починається 29.01.2026 року і триває до 24.03.2026, включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1