Провадження № 1-кс/344/6125/25
У Х В А Л А

09 вересня 2025 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту, -

В С Т А Н О В И В:

в клопотанні вказано «…Ухвалою Івано-Франківського міського суду накладено арешт на автомобіль марки «Daewoo Lanos», номерний знак НОМЕР_1 . ОСОБА_4 є власником вказано автомобіля. 28 серпня 2025 року слідчим ОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінального провадження №0001064, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, постановлено речовий доказ автомобіль марки «Daewoo Lanos», номерний знак НОМЕР_1 повернути власнику, ОСОБА_4 . Власником автомобіля є жінка, яка виховує дитину, арешт майна може мати негативні наслідки для її добробуту. Такий захід ускладнює забезпечення базових потреб сім`ї, тривале знаходження арештованого автомобіля без можливості його технічного обслуговування, на відкритому повітрі, безперечно відобразиться на технічному стані та через невеликий проміжок часу він взагалі стане непридатним до використання…».

Представник заявника просив про розгляд клопотання без його участі.

Прокурор в судове засідання не з`явився. Повідомив, що перебуває у відпустці, на підтвердження чого долучив копію наказу керівника обласної прокуратури ОСОБА_6 від 06.08.2025 року.

Судом встановлено наступні обставини.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 26 червня 2025 року задоволено клопотання, накладено арешт «Daewoo Lanos», номерний знак НОМЕР_1 .

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль марки «Daewoo Lanos», номерний знак НОМЕР_1 належить ОСОБА_4 .

Постановою слідчого від 28 серпня 2025 року закрито кримінальне провадження №0001064 у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. Речовий доказ автомобіль марки «Daewoo Lanos», номерний знак НОМЕР_1 повернути ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме майно щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

В ст. 174 КПК України визначено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Отже арешт може бути скасовано у випадку, якщо відповідна особа доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно ч.1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Так, відповідно до ст. 7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В ст. 23 КПК України вказано, що суд досліджує докази безпосередньо. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу.

В п. 3 ст. 26 КПК України вказано, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ст. ст. 7, 22 КПК України обов`язок доказування відповідних обставин та доведення перед судом їх переконливості покладено на відповідного суб`єкта.

Суду не надано доказів того, що в подальшому застосуванні арешту відпала потреба.

Крім того, надана заявником копія постанови про закриття кримінального провадження засвідчена не органом досудового розслідування, який її постановив, а адвокатом.

Оригінал постанови від 28 серпня 2025 року про закриття кримінального провадження чи засвідченої в установленому порядку копії органом досудового розслідування суду не надано.

Таким чином, перед судом не доведено наявності правових підстав для скасування арешту.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не наддала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд, -

П О С Т А Н О В И В :

в задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1