Справа № 991/607/26
Провадження 1-кс/991/608/26
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2026 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду (ВАКС) ОСОБА_1 (далі-слідчий суддя чи суд),

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

детектива ОСОБА_3 ,

представника власника майна ( ОСОБА_4 ) ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

клопотання детектива Національного антикорупційного бюро України (НАБУ) ОСОБА_3

про арешт майна

у кримінальному провадженні №0001213 від 07.11.2024

ВСТАНОВИВ:

1. Стислий опис судового провадження.

22.01.2026 до ВАКС надійшло клопотання про арешт майна від 21.01.2026 детектива НАБУ ОСОБА_3 (далі-детектив), погоджене прокурором Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (САП) ОСОБА_6 для розгляду якого відповідно до статті 35 Кримінального процесуального кодексу України (далі- КПК) і протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду визначено слідчого суддю ОСОБА_1 , яким здійснено судовий розгляд 23.01.2026.

2. Короткий виклад клопотання і позицій учасників судового провадження.

2.1. Детектив у клопотанні просила: «1. Накласти арешт із встановленням заборони на відчуження, користування та розпоряджання на майно, вилученого під час проведення обшуку житла, а саме: домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:- Apple Iphone 16 Pro Max, модель MYX 232ZD/A , с/н LLP2R77VNC, IMEI: НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 з сім-картою НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 2. Відповідно до ч. 4 статті 7 Закону України «Про доступ до судових рішень» прийняти рішення про захист від розголошення інформації про зміст клопотання, у тому числі нерозголошення під час оприлюднення в електронній формі рішення за результатами розгляду даного клопотання відомостей про фабули вчинення кримінальних правопорушень; персональних даних та займаних посад фізичних осіб, причетність яких до вчинення кримінальних правопорушень перевіряється під час здійснення досудового розслідування»,

що обґрунтовувалось зокрема таким: «Національним антикорупційним бюро України здійснюється досудове розслідування, а Спеціалізованою антикорупційною прокуратурою процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні №0001213 від 07.11.2024.

Попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення: ч. 1 ст. 3662, ст. 3685 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що народний депутат України ОСОБА_7 у період з 2021 року до 2023 року включно із залученням пов`язаних із ним осіб, а саме матері ОСОБА_8 та дружини ОСОБА_9 набув у власність активи у вигляді майнових прав на об`єкти незавершеного будівництва - дві квартири у місті Києві та садовий (дачний) будинок на території Старобезрадичіковської сільської ради Обухівського району Київської області, а також у вигляді трьох земельних ділянок на території цієї ж сільської ради, шляхом організації та забезпечення набуття вищевказаних активів пов`язаними особами.

Зокрема, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 у період з 2021 року до 2023 року включно із залученням пов`язаних із ним осіб, а саме матері ОСОБА_8 та дружини ОСОБА_9 , набув у власність активи у вигляді майнових прав на об`єкти незавершеного будівництва - дві квартири у м. Києві та садовий (дачний) будинок на території Старобезрадичівської сільської ради Обухівського району Київської області, а також у вигляді трьох земельних ділянок на території тієї ж сільської ради, шляхом організації та забезпечення набуття вищевказаних активів пов`язаними особами.

При цьому досудовим розслідуванням також встановлено, що ОСОБА_7 може прямо та опосередковано вчиняти щодо таких активів дії, тотожні за змістом здійсненню права розпорядження ними, а придбання цього майна ОСОБА_8 та ОСОБА_9 здійснювалось за вказівкою ОСОБА_7 .

Так, досудовим розслідуванням установлено, що у поданих щорічних деклараціях особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2022 - 2024 роки народний депутат України ОСОБА_7 відобразив інформацію про об`єкти незавершеного будівництва - дві квартири за адресою: АДРЕСА_2 , загальними площами 64,2 м2 та 122,2 м2, права на які він набув 21.09.2022. Поряд з цим, у тих же деклараціях ОСОБА_7 вказав про наявність у нього грошового активу у вигляді грошового еквіваленту вартості подарунка (внеску у фонд фінансування будівництва) у розмірі 12 151 403,00 грн.

Як встановлено, мати народного депутата України ОСОБА_7 - ОСОБА_8 виступала стороною у попередньому договорі купівлі-продажу квартири від 23.09.2021, укладеному з АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «АПЕЛІОТ» (далі - АТ «ЗНВКІФ «АПЕЛІОТ»), в інтересах та за рахунок якого діяло ТОВ «Компанія з управління активами «ЕССЕТС ФАЙНЕНШЛ ГРУП». Відповідно до попереднього договору ОСОБА_8 зобов`язувалась укласти у майбутньому основний договір, оплатити та прийняти квартиру № (проектний) 176, загальною проектною площею 122,2 м2, у житловому будинку/секції №1, що зводиться в межах проекту «Будівництво житлово-адміністративного комплексу з вбудованими та прибудованими приміщеннями громадського призначення та наземними і підземними паркінгами на місці майнового комплексу хлібокомбінату № 1, цех № 2 (літ. А, Г, Б, В, Е, Д), що зноситься на АДРЕСА_4» (далі - проект будівництва). При цьому сторони погодили, що вартість (ціна продажу) квартири за основним договором дорівнює розміру забезпечувального авансового платежу, який не може бути меншим від суми в українських гривнях, що складає 7 814 905,07 грн.

У вересні 2021 року повна сума забезпечуваного платежу була внесена на рахунок АТ «ЗНВКІФ «АПЕЛІОТ». При цьому встановлено, що дружина народного депутата України ОСОБА_7 - ОСОБА_9 24.09.2021 внесла на рахунок ОСОБА_8 через касу банку кошти в сумі 5 385 500,00 грн, з яких 5 374 723,12 грн у той же день списані на користь АТ «ЗНВКІФ «АПЕЛІОТ» в якості частини забезпечувального платежу за квартиру, права на яку в подальшому набув ОСОБА_7 .

Аналогічним чином ОСОБА_8 - мати народного депутата України ОСОБА_7 виступала стороною у попередньому договорі купівлі-продажу квартири від 17.06.2021, укладеному з АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «ЕВО ІНВЕСТ» (далі - АТ «ЗНВКІФ «ЕВО ІНВЕСТ»), в інтересах та за рахунок якого діяло ТОВ «Компанія з управління активами «ПРОФІНВЕСТ». На виконання умов даного попереднього договору, а також додаткового договору від 23.09.2021, з рахунку ОСОБА_8 сплачено на користь АТ «ЗНВКІФ «ЕВО ІНВЕСТ» забезпечуваний платіж в сумі 4 336 497,55 грн. за квартиру № (проектний) 175, загальною проектною площею 64,2 м2, у житловому будинку/секції № 1, що зводиться у межах того ж проекту будівництва.

У подальшому, 21.09.2022 оформлено договори відступлення прав за попередніми договорами купівлі-продажу квартир від 17.06.2021 та 23.09.2021, відповідно до яких ОСОБА_8 безоплатно, на умовах дарування, встановлених ст. 717 Цивільного кодексу України, уступила на користь ОСОБА_7 , а той прийняв на себе усі її права та обов`язки, що передбачені попередніми договорами. Згідно з умовами договорів відступлення прав за попередніми договорами, з моменту їхнього укладення ОСОБА_8 втратила право на грошові кошти, що були сплачені на користь АТ «ЗНВКІФ «АПЕЛІОТ» та АТ «ЗНВКІФ «ЕВО ІНВЕСТ» на підставі попередніх договорів. З цього моменту зазначені кошти визнавались такими, що сплачені ОСОБА_7 .

У такий спосіб 21.09.2022 оформлено набуття ОСОБА_7 активів на загальну суму 12 151 402,62 грн у вигляді внесків у фонд фінансування будівництва двох квартир у багатоквартирному будинку в АДРЕСА_4.

Також досудовим розслідуванням установлено, що згідно з договором позики від 04.06.2021 позикодавець ОСОБА_4 передала у власність позичальнику ОСОБА_8 строком на п`ять років, а саме до 04.06.2026 включно, грошові кошти в розмірі 9 450 000,00 грн. При цьому сторони встановили безпроцентний характер цього договору.

У свою чергу ОСОБА_4 відповідно до договору дарування грошових коштів від 27.04.2020 отримала у подарунок від своєї матері ОСОБА_10 готівкові кошти у розмірі 135 000 000,00 грн.

За даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела та суми доходів, нарахованих фізичній особі, та/або суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи, після утримання податків загальна сума доходу ОСОБА_10 за період з січня 1998 року до січня 2025 року включно становила 140 818,17 грн. Розмір пенсії, виплаченої ОСОБА_10 за період з 01.03.2001 по 31.12.2023, становить 769 345,06 грн.

Оглядом відомостей з державних реєстрів встановлено, що за період з 1998 року по 4 квартал 2021 року різниця між розміром доходів ОСОБА_8 (без урахування позики від ОСОБА_4 ), щодо яких наявні відомості, та видатками (з урахуванням забезпечувальних платежів), щодо яких наявні відомості, склала -11 826 394,36 грн.

Чистий дохід ОСОБА_7 та його дружини ОСОБА_9 у 2021 році, з урахуванням зменшення розміру заощаджень в 2021 році порівняно з 2020 роком, становив 1 467 988,86 грн і саме таку суму коштів вони могли використати для здійснення видатків у 2021 році.

Таким чином, внесок в 2021 році у фонд фінансування будівництва в розмірі 12 151 403,00 грн на 10 683 414,14 грн перевищує розмір виявлених чистих доходів ОСОБА_7 та його дружини ОСОБА_9 , з врахуванням зменшення розміру заощаджень в 2021 році порівняно з 2020 роком, які могли бути використані для здійснення видатків.

З огляду на ці обставини, на даний час існують достатні підстави вважати, що кошти, сплачені у 2021 році за об`єкти незавершеного будівництва - квартири проектні АДРЕСА_4 , народний депутат України ОСОБА_7 набув внаслідок незаконного збагачення та в подальшому з допомогою близьких та інших невстановлених осіб, з метою створення видимості законного походження таких активів, забезпечив внесення цих коштів у фонд фінансування будівництва від імені своєї матері ОСОБА_8 , яка нібито позичила грошові кошти у ОСОБА_4 , а надалі - оформлення на себе майнових прав на вищевказані об`єкти нерухомості, що будуються.

Частиною 2 статті 9 КПК України встановлено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження.

Для виконання завдань кримінального провадження, з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінальних правопорушень, відшукання речей та документів які містять відомості (у тому числі спілкування) про обставини вчинення зазначених вище кримінальних правопорушень, 21.01.2026 під час обшуку на підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_11 від 06.01.2025 (справа № 991/119/26, провадження № 1-кс/991/119/26) домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , що перебуває у власності ОСОБА_12 та знаходиться у фактичному володінні ОСОБА_4 , виявлено та вилучено наступне: 1. Apple Iphone 16 Pro Max, модель MYX 232ZD/A , с/н LLP2R77VNC, IMEI: НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 з сім-картою НОМЕР_3 ; 2. Договір дарування грошових коштів від 27.04.2020 р. на 2 арк.

Власником вказаного телефону є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При огляді месенджера «Whats App» у вказаному телефоні виявлено переписки в чаті з наступними абонентами : НОМЕР_4 « ОСОБА_13 », початок переписки датується 08.03.2023; НОМЕР_5 « ОСОБА_14 », початок переписки датується 29.12.2024; НОМЕР_6 « ОСОБА_14 », початок переписки датується 18.06.2021.

Таким чином, переписка з ОСОБА_15 починається 18.06.2021, тобто через 14 днів після укладання договору позики, що свідчить про те, що попередня переписка могла бути видалена, так як факт знайомства та активного спілкування з ОСОБА_16 під час обшуку встановлено як мінімум з травня 2021 року. Крім того деякі чати з іншими абонентами тривають і з 2018 року. Це свідчить про можливе видалення повідомлень з чату з ОСОБА_15 , які датуються до 18.06.2021.

Крім того вказаний мобільний пристрій обладнаний системою логічного захисту - паролем, який власниця повідомляти відмовився.

Враховуючи наведену вище інформацію, є достатні підстави вважати, що у вказаному мобільному пристрої можуть міститися відомості, які матимуть значення для проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 168 КПК України у зв`язку із обмеженням власником, володільцем доступу до мобільного терміналу зв`язку, а також необхідністю подолання системи логічного захисту прийнято рішення щодо вилучення зазначеного мобільного телефону.

З огляду на можливу причетність ОСОБА_4 до предмету розслідуваного кримінального правопорушення, наявні підстави вважати, що вищезазначене майно має доказове значення для кримінального провадження.

Остаточно встановити наявність чи відсутність відомостей, що можуть бути використані у рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні, встановити наявність вилучених чи змінених файлів неможливо без проведення подальшої перевірки зазначеного мобільного телефону шляхом проведення відповідних експертних досліджень та поглибленого аналізу в умовах в криміналістичної лабораторії.

За таких обставин з метою збереження зазначеного майна та забезпечення проведення експертних досліджень необхідно накласти арешт на вищевказане майно».

2.2. В судовому засіданні детектив ОСОБА_3 підтримала клопотання і просила накласти арешт.

Представник власника майна - адвокат ОСОБА_5 заперечував проти накладення арешту, оскільки на його думку ухвалою слідчого судді про надання дозволу на обшук не надавався дозвіл на вилучення вказаного телефону, а також вказаний телефон жодним чином не є доказом у кримінальному провадженні. Власник майна ОСОБА_4 попри здійснені належним чином повідомлення не прибув в судове засідання, що не перешкоджало судовому розгляду на підставі частини 1 статті 172 КПК.

3. Обґрунтування позиції суду.

3.1. Згідно із частиною 1 статті 131 КПК заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Пунктом 7 частини 2 статті 131 КПК передбачений арешт майна як один із заходів забезпечення кримінального провадження.

Частиною 3 статті 132 КПК визначено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням

3.2. Відповідно до частини 1 статті 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з частиною 2 статті 170 КПК арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 статті 170 КПК визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті(тобто арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є засобом чи знаряддям його вчинення, або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або у випадках, передбачених пунктами 2, 3, 4 частини 2 цієї статті, або якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Згідно з частиною 10 статті 170 КПК арешт може бути накладений у встановленому цим кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до частини 11 статті 170 КПК заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна., заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до частини 1 статті 173 КПК слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 частини 1 статті 170 цього кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 173 КПК при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до частини 4 статті 173 КПК у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

3.3. Окрім того, частинами 1, 2 статті 167 КПК визначено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині 2 цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до частини 2 статті 168 КПК, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду. Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту. У разі необхідності слідчий чи прокурор виготовляє за допомогою технічних, програмно-технічних засобів, апаратно-програмних комплексів копії інформації, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах, електронних комунікаційних системах, інформаційно-комунікаційних системах, комп`ютерних системах, їх невід`ємних частинах. Копіювання такої інформації здійснюється із залученням спеціаліста. На вимогу володільця особа, яка здійснює тимчасове вилучення комп`ютерних систем або їх частин, залишає йому копії інформації з таких комп`ютерних систем або їх частин (за наявності технічної можливості здійснення копіювання) з використанням матеріальних носіїв володільця комп`ютерних систем або їх частин. Копії інформації з комп`ютерних систем або їх частин, які вилучаються, виготовляються з використанням технічних засобів, програмно-технічних засобів, апаратно-програмних комплексів володільця із залученням спеціаліста. Дія абзацу п`ятого цієї частини не поширюється на випадки, якщо обіг інформації заборонено законом. Дія абзацу п`ятого цієї частини поширюється на інформацію з обмеженим доступом у частині, що не суперечить встановленому законодавством порядку обігу та захисту такої інформації.

Частиною 5 статті 171 КПК визначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено

Частиною 6 статті 173 КПК передбачено, що ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня находження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено.

3.4. Відповідно до статті 98 КПК, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині 1 цієї статті.

Згідно з частиною 1 статті 100 КПК, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього кодексу (тобто у разі тимчасового доступу чи накладення арешту).

3.5. Описані у клопотанні обставини в сукупності з доданими матеріалами свідчать про таке:

3.5.1. 21.01.2026 на підставі ухвали слідчого судді ВАКС ОСОБА_11 від 06.01.2026 у справі №991/119/26 проведено обшук домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 у ОСОБА_4 (народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_7 ), за наслідками чого детективами виявлено та вилучено: - мобільний телефон Apple Iphone 16 Pro Max, модель MYX 232ZD/A, с/н НОМЕР_8 , IMEI: НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 з сім-картою НОМЕР_3 .

22.01.2026 постановою детектива НАБУ ОСОБА_17 це майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0001213 від 07.11.2024 відповідно до статті 98 КПК, оскільки «при огляді месенджера «Wats App» у вказаному телефоні наявна переписка в чаті з наступними абонентами : НОМЕР_4 ОСОБА_18 початок якої датується 08.03.2023, НОМЕР_5 підписаний ОСОБА_14 початок переписки 29.12.2024, НОМЕР_6 підписаний ОСОБА_14 початок переписки 18.06.2021. Таким чином переписка з ОСОБА_15 починається 18.06.2021, тобто через 14 днів після укладання договору позики, що свідчить про те, що попередня переписка могла бути видалена. Крім того чати з іншими абонентами тривають з 2018 року. Зокрема ОСОБА_4 відмовилась надавати пароль до вказаного телефону».

22.01.2026 постановою детектива НАБУ ОСОБА_17 призначено у кримінальному провадженні №0001213 від 07.11.2024 комп`ютерно-технічну експертизу вказаного телефону, проведення якої доручено експертам Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України.

3.5.2. 22.01.2026 (в межах строку, визначеного частиною 5 статті 171 КПК) клопотання подано до ВАКС та таке розподілене слідчому судді.

3.6. Відповідно до статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. В той же час обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними меті (наприклад, рішення ЄСПЛ у справі «Беєлер проти Італії» від 05.01.2000, заява № 33202/96), та будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (рішення ЄСПЛ у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21.02.1986, заява № 8793/79).

Дослідивши клопотання з доданими матеріалами, слідчий суддя вважає, що належним чином обґрунтована відповідність майна, на яке детектив просив накласти арешти, критеріям, зазначеним у статті 98 КПК (тобто до речових доказів), водночас необхідно провести відповідні огляди та експертні дослідження, й тому наявна належна правова підстава арешту цього майна.

Належить зазначити, що КПК не вимагає для накладення арешту на майно, яке відповідає критеріям речових доказів, наявності обґрунтованої підозри, тобто таке майно дозволяється вилучати та арештовувати незалежно від статусу його власника та місця відшукання, оскільки в іншому випадку не буде досягнута мета застосування такого заходу, а саме запобігання можливості протиправного відчуження, знищення, приховання цього майна.

Слідчий суддя зазначає, що втручання у право власності власника майна пов`язано із здійсненням кримінального провадження щодо кримінального правопорушення, пов`язаного з корупцією, і тяжкого корупційного кримінального правопорушення, тому таке обмеження права власності не є свавільним та відповідає вимогам законності із дотриманням справедливого балансу між суспільним інтересом та захистом права власності особи, й застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна необхідне для досягнення мети цього кримінального провадження.

Окрім того, в цьому випадку належить обмежити права власності в частині користування, розпорядження майном та його відчуження з метою запобігання його зміні чи знищенню, оскільки право користування визначає можливість добування корисних властивостей речей для задоволення потреб власника чи інших осіб, розпорядження майном - це можливість його власника визначати долю такого майна, що зокрема полягає в можливості зміни фізичної сутності майна аж до його повного знищення або шляхом відмови від права на майно, а право відчуження полягає у можливості переходу прав власності від однієї особи до іншої.

3.7. Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання та з метою збереження речових доказів накласти арешт на майно, зазначене у резолютивній частині ухвали.

Керуючись статтями 131, 132, 170-173, 309, 369-372, 532 КПК суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Задовольнити клопотання.

2. Накласти арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування майном, вилученим 21.01.2026 під час обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 у ОСОБА_4 (народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_7 ), а саме:

- мобільний телефон Apple Iphone 16 Pro Max, модель MYX 232ZD/A, с/н НОМЕР_8 , IMEI: НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 з сім-картою НОМЕР_3 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення або отримання її копії (якщо ухвала постановлена без виклику осіб) шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала про накладення арешту виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Оскарження такої ухвали в апеляційному порядку зупиняє набрання нею законної сили, проте не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали оголошений 28.01.2026.

Слідчий суддя ОСОБА_1 __________