Справа № 541/3836/25
№ провадження 1-кп/541/378/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2025 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене 11 вересня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000207 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миргород Полтавської області, громадянина України, з базовою середньою освітою, неодруженого, який не працює, утриманців не має, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

встановив:

11 вересня 2025 року близько 09 год 30 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи на ділянці відкритої місцевості біля магазину «Бережок», що розташований за адресою: вул. Лугова, 147, м. Миргород Полтавської області, будучи обізнаним в тому, що невстановленою особою у вказаному місці періодично розкладаються відповідні закладки з особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено РVР, під дією раптово виниклого умислу, маючи намір та бажання, направлені на незаконне придбання та зберігання вказаної психотропної речовини, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, з метою незаконного придбання особливо небезпечної психотропної речовини РVР та подальшого незаконного використання для власного вживання, відшукав згорток клейкої стрічки, в якому містився зип-пакет з психотропною речовиною, який він поклав до нагрудної кишені кофти, почавши таким чином незаконно зберігати її при собі до моменту вилучення працівниками поліції.

У подальшому, 11 вересня 2025 року близько 10 год 10 хв. на підставі п. 2 ст. 34 Закону України «Про Національну поліцію України» працівниками групи реагування патрульної поліції проведено поверхневу перевірку ОСОБА_4 , в ході якої у останнього в нагрудній кишені кофти виявлено згорток клейкої стрічки чорного кольору.

Після цього, 11 вересня 2025 року у період часу з 12 год 02 хв. до 12 год 24 хв. під час проведення огляду місця події на перехресті вул. Михайла Грушевського, 37 та Братів Козленків, 48/49 працівниками поліції у ОСОБА_4 було виявлено та вилучено згорток клейкої стрічки чорного кольору, в якому під час розпакування виявлено зип-пакет з речовиною білого кольору, в якому відповідно до висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів від 18 вересня 2025 року № СЕ-19/117-25/20405-НЗПРАП міститься РVР, який віднесено до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, масою 0,298 г.

Таким чином, ОСОБА_4 незаконно придбав та зберігав при собі особливо небезпечну психотропну речовину РVР масою 0,298 г.

Згідно ст.ст. 2, 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 року та Списку № 2, Таблиці № 1 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770, РVР віднесено до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю та пояснив, що обставини, викладені в обвинувальному акті, підтверджує, усвідомлює протиправний характер своїх дій. Відповідні висновки для себе зробив, у вчиненому кається. Зазначив, що наркотичної залежності він не має, психотропну речовину PVP вживає близько двох років, замовляє її через інтернет. 11 вересня 2025 року обвинувачений перебував біля магазину «Бережок», побачив ізоленту, не знаючи що там, підняв і планував використати для власних потреб. Пізніше він був виявлений працівниками поліції, яким добровільно видав заборонену речовину.

Таким чином, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 не оспорює фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, яке йому інкримінується, вірно розуміє зміст обставин провадження, відсутні сумніви в добровільності його позиції, тобто визнання обвинуваченим вини не є наслідком застосування до нього насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, при цьому судом з`ясовано, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, їх позиція є добровільною та істинною та їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

З урахуванням викладеного, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали, що характеризують його особу, суд прийшов до переконання, що своїми діями ОСОБА_4 вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення за обставин, викладених у вироку, та його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Обставинами, що пом`якшують покарання, згідно ст. 66 КК України суд визнає щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання, передбачених ст. 67 КК України, суд не встановив.

При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке відповідно до положень ч. 2 ст. 12 КК України є проступком, конкретні обставини провадження, дані про особу ОСОБА_4 , який раніше не судимий, задовільно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не працює, приймає до уваги його відношення до скоєного та приходить до висновку про доцільність призначення покарання, необхідного і достатнього для виправлення обвинуваченого у виді штрафу, оскільки саме це покарання найбільш відповідатиме меті його призначення відповідно до ст. 50 КК України.

Підстав для обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 суд не встановив.

Матеріальна шкода кримінальним правопорушенням не завдана.

Цивільний позов заявлено не було.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта і які документально підтверджені, в сумі 7 131,20 грн відповідно до вимог ч. 2 ст. 124, ч. 1 ст. 126 КК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави.

Питання щодо скасування арешту майна у кримінальному провадженню підлягає вирішенню відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349 ч. 3, 373, 374 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити покарання у виді штрафу розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 7 131 (сім тисяч сто тридцять одна) гривня 20 копійок.

Арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 15 вересня 2025 року на майно, вилучене у ОСОБА_4 , скасувати.

Речові докази:

- РVР масою 0,298 г; пристрій для куріння, який складається зі скляного фрагменту та жерстяної саморобної трубки з наявним нашаруванням темного кольору; канабіс масою 0,592 г; металевий пристрій; клейку стрічку чорного кольору, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області, знищити;

- мобільний телефон марки «Росо», який зберігається в камері зберігання речових доказів Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області, повернути ОСОБА_4 за належністю.

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо така скарга не буде подана учасниками провадження у вказаний строк. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

СуддяОСОБА_1