Провадження №1-кп/127/629/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_3 ,

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду №22 в м. Вінниці обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212 КК України, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000001 від 03.01.2023,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212 КК України.

Захисник ОСОБА_5 заявила клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_4 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав заявлене клопотання, просив суд його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував щодо задоволення клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 212 КК України на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження, висловився про наявність правових підстав для задоволення даного клопотання.

Заслухавши клопотання захисника, позицію обвинуваченого, думку прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Так, відповідно до обвинувального акту, установлено, що фізичною особою ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) у 2017-2019 роках отримано дохід від продажу майнових прав на частки житлових будинків та гараж в розмірі 33 644 360 грн.

При цьому, податкові декларації про майновий стан та доходи фізичної особи ОСОБА_4 за період 2017-2019 років (граничний термін подання до 01 травня року, що настає за звітним) до контролюючого органу не подані, чим порушено п. п. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49, ст. 176 та ст. 179 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями), що призвело до ненадходження до місцевого бюджету податку на доходи фізичних осіб у розмірі 6 055 984,80 грн., до Державного бюджету військового збору в розмірі 504 665,40 грн., а загалом коштів у загальній сумі 6 560 650,2 грн.

Так, ОСОБА_4 упродовж 2017-2019 років отримано кошти в загальній сумі 33 644 360 грн. в якості оплати за продаж майнових прав на частки житлових будинків за адресами:

- АДРЕСА_1 ;

- АДРЕСА_1 ;

- АДРЕСА_2 .

Зокрема, ОСОБА_4 , виступаючи продавцем майнових прав на частку житлового будинку, який буде побудований на земельній ділянці з кадастровим номером :02:025:0229 (поштова адреса АДРЕСА_1 ) уклав договори купівлі продажу майнових прав на частку житлового будинку.

В якості оплати вартості майнових прав ОСОБА_4 отримав грошові кошти в загальній сумі 5 527 300 грн.

Крім того, ОСОБА_4 , виступаючи продавцем майнових прав на частку житлового будинку, який буде побудований на земельній ділянці з кадастровим номером :02:025:0228 (поштова адреса АДРЕСА_1 ) уклав договори купівлі продажу майнових прав на частку житлового будинку.

В якості оплати вартості майнових прав ОСОБА_4 отримав грошові кошти в загальній сумі 6 294 200 грн.

Крім того, ОСОБА_4 , виступаючи продавцем майнових прав на частку житлового будинку, який буде побудований на земельній ділянці з кадастровим номером :02:068:0427 (поштова адреса АДРЕСА_2 ) уклав договори купівлі продажу майнових прав на частку житлового будинку та гаража.

В якості оплати вартості майнових прав ОСОБА_4 отримав грошові кошти в загальній сумі 21 822 860 грн.

Відповідно до норм Податкового кодексу України:

- підпункт 162.1.1. пункту 162.1. статті 162: Платником податку з доходів фізичних осіб є: фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

- підпункт 163.1.1. пункту 163.1. статті 163: Об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

- пункт 164.1. статті 164: Базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Загальний оподатковуваний дохід будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Пункт 164.2. статті 164: До загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються:

- підпункт 164.2.3. пункту 164.2. статті 164: Доходи від продажу об`єктів майнових і немайнових прав, зокрема інтелектуальної (промислової) власності, та прирівняні до них права, доходи у вигляді сум авторської винагороди, іншої плати за надання права на користування або розпорядження іншим особам нематеріальним активом (творами науки, мистецтва, літератури або іншими нематеріальними активами), об`єкти права інтелектуальної промислової власності та прирівняні до них права (далі - роялті), у тому числі отримані спадкоємцями власника такого нематеріального активу.

- пункт 167.1. статті 167: Ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами.

- підпункт 168.1.3. пункту 168.1. статті 168: Якщо згідно з нормами цього розділу окремі види оподатковуваних доходів (прибутків) не підлягають оподаткуванню під час їх нарахування чи виплати, але не є звільненими від оподаткування, платник податку зобов`язаний самостійно включити суму таких доходів до загального річного оподатковуваного доходу податку та подати річну декларацію з цього податку.

- підпункт 168.4.5. пункту 168.4. статті 168: Фізична особа, відповідальна згідно з вимогами цього розділу за нарахування та утримання податку, сплачує (перераховує) його до відповідного бюджету.

- підпункт 168.4.8. пункту 168.4 статті 168: відповідальність за своєчасне та повне перерахування сум податку до відповідного бюджету несе фізична особа у випадках, визначених цим розділом.

- пункт 16(1). підрозділу 10 Розділу ХХ «Перехідні положення»: Тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

- підпункт 1.1. пункту 16(1) підрозділу 10 Розділу ХХ «Перехідні положення»: Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу.

- підпункт 1.2. пункту 16(1) підрозділу 10 Розділу ХХ «Перехідні положення» - Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу.

- підпункт 1.3. пункту 16(1) підрозділу 10 Розділу ХХ «Перехідні положення» - Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

Таким чином, відповідно до норм Податкового кодексу України, доходи від продажу майнових прав на частку житлового будинку, гараж включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку, який зобов`язаний подати річну декларацію з цього податку та, відповідно, нарахувати та сплатити до бюджету податок на доходи фізичних осіб за ставкою 18% та військовий збір за ставкою 1,5 %.

Всупереч зазначених вимог фізична особа ОСОБА_4 з метою ухилення від сплати податків та зборів (обов`язкових платежів), що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, в порушення п. п. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49, ст. 176 та ст. 179 Податкового Кодексу України не подав декларації про майновий стан та доходи за 2017-2019 роки, чим приховав та занизив базу оподаткування на 33 644 360 грн.

Отже, приховавши та занизивши базу оподаткування за 2018-2020 роки на 33 644 360 грн., ОСОБА_4 ухилився від сплати податку на доходи фізичних осіб у сумі 6 055 984,80 грн. та військового збору у сумі 504 665,40 грн., що призвело до фактичного ненадходження до бюджетів коштів на загальну суму 6 554 650,2 грн., що в 6932 рази перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, який діяв на момент вчинення зазначених дій, та становить великі розміри.

Таким чином ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212 КК України, тобто в умисному ухиленні від сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, вчиненому особою, яка зобов`язана їх сплачувати, якщо ці діяння призвели до фактичного не надходження до бюджету коштів у великих розмірах.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Обвинуваченому судом роз`яснено, що звільнення від кримінальної відповідальності, в зв`язку із закінченням строків давності є нереабілітуючою обставиною та роз`яснено суть обвинувачення, право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, право на судове провадження в повному обсязі в загальному порядку, однак ОСОБА_4 наполягав на закритті даного кримінального провадження та звільненні його від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 отримав дохід у 2017-2019 роках.

Відповідно до положень п. 49.18.4 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб, у тому числі самозайнятих осіб, до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу.

Згідно з п. 179.7 ПК України фізична особа зобов`язана самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену в поданій нею податковій декларації.

Таким чином, обов`язок сплатити ПДФО і військовий збір виник у ОСОБА_4 відповідно у період з 1 травня до 1 серпня 2018-2020 років. Тобто кінцева дата вчинення кримінального правопорушення вважається 01 серпня 2020 року.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 12 КК України (в редакції на час вчинення кримінального правопорушення), злочин, передбачений ч. 2 ст. 212 КК України відносився до нетяжких злочинів.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України (в редакції на час вчинення кримінального правопорушення) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років.

Отже, з події інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 212 КК України, минуло понад п`ять років.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до переконання, що клопотання підлягає задоволенню та ОСОБА_4 слід звільнити від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 212 КК України на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України та відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284, 288 КПК України, а кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 слід закрити.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні віднести на рахунок держави.

Крім того, судом враховано, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 27.06.2024 було задоволено клопотання прокурора про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у сумі 121 120 грн.

Згідно наданої квитанції 28.06.2024 було внесено визначену судом заставу на рахунок ТУ ДСА України в Вінницькій області.

Відповідно до ч. 11 ст. 182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 11 січня 2012 року №15, «Про затвердження Порядку внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу», кошти, внесені як застава, підлягають поверненню повністю або частково у випадках, передбачених КПК України. Застава повертається особі або заставодавцю у безготівковій формі на зазначений ними банківський рахунок, а у разі відсутності такого рахунка готівкою через банки або підприємства поштового зв`язку.

На підставі викладеного, а також враховуючи те, що підстав для звернення застави в дохід держави, внесеної за обвинуваченого судом не встановлено, запобіжний захід у вигляді застави не був порушений в ході розгляду кримінального провадження, він підлягає скасуванню, а внесений розмір застави підлягає поверненню заставодавцю, після набрання ухвалою законної сили.

Крім того, відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 КПК України слід скасувати арешт, накладений ухвалою суду.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 12, 49 ч. 1. п. 3 КК України, ст. ст. 100, 128, 129, 174, 284 - 286, 288, 370, 372, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_5 задовольнити.

На підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212 КК України, в зв`язку із закінченням строків давності.

На підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212 КК України, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000001 від 03.01.2023 закрити.

Повернути заставодавцю кошти внесені в якості заставі в сумі 121 120 грн., після набрання ухвалою законної сили.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні віднести на рахунок держави.

Арешт накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області №127/19629/24 від 14.06.2024 скасувати.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: