Провадження № 1-кп/638/2070/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2025 року м. Харків

Шевченківський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого - ОСОБА_6 , його захисника - ОСОБА_7 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000095 від 23.01.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Михайлівка Чугуївського району Харківської області, громадянин України, з одружений, раніше несудимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 332 Кримінального кодексу України, та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Іванівка Ізюмського району Харківської області, громадянин України, неодружений, раніше несудимий, незареєстрований за адресою, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 332 Кримінального кодексу України (далі КК України),

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою від 04.09.2025 призначено підготовче судове засідання у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000095 від 23.01.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 332 КК України.

У підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5 , звернувся із клопотанням, у якому просить скасувати арешт із майна, яке було вилучено у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме, мобільний телефон марки «Tecno Pova» у корпусі срібного кольору та грошові кошти у сумі 11 500 гривень (22 (двадцять дві) купюри номіналом 500 грн., 1 (одна) купюра номіналом 200 грн., 2 (дві) купюри номіналом 100 грн., 3 (три) купюри номіналом 50 грн.), на які було накладено арешт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000095 від 23.01.2025 за статтею 332 КК України, ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 15.04.2025 у справі № 953/3281/25.

Обвинувачений ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та його захисник клопотання підтримують.

Прокурор заперечує проти задоволення клопотання, зазначає що потреба у арешті зазначеного майна продовжує існувати і таке визнано речовими доказами.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 15.04.2025 у справі №953/3281/25 накладено арешт з забороною розпорядження та користування на майно: банківську картку «ПриватБанк»: № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 ; банківську картку банку «МоноБанк»: № НОМЕР_3 ; банківську картку банку «А-Банк»: НОМЕР_4 ; жорсткий диск Leven, s/n LSS111A119323; жорсткий диск Samsung HD161HJ, s/n SOV3JDWQ905250 мобільний телефон марки «Iphone» у корпусі чорного кольору із пошкодженням екрану у правому верхньому куті у вигляді тріщини, належне ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; банківську картку банку «ПриватБанк» № НОМЕР_5 ; банківську картку банку «МоноБанк»: № НОМЕР_6 , № НОМЕР_7 ; мобільний телефону марки Tecno Pova у корпусі срібного кольору; грошові кошти у сумі 11 500 гривень (22 (двадцять дві) купюри номіналом 500 грн., 1 (одна) купюра номіналом 200 грн., 2 (дві) купюри номіналом 100 грн., 3 (три) купюри номіналом 50 грн.); ноутбук НР з написом під кришкою ESD-1302057 та зарядним пристроєм до нього з наклейкою штрих коду з написом 2000048, належне ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; імітаційні грошові кошти у сумі 14 000 доларів США (140 купюр номіналом 100 доларів); полімерний прозорий пакет; резинки для грошей у кількості 4 шт.

Сторона захисту наголошує, що вищезазначене вилучене майно жодним чином не відноситься до кримінального провадження, не містить відомостей про злочин й не було здобуто злочинним шляхом, грошові кошти не підтверджують будь-яких обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а з мобільного телефона вже знято усю інформацію, проведено відповідні експертизи.

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (частина перша статті 170 КПК України).

Частиною першою статті 174 КПК України визначено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, арешт майна має бути скасованим повністю або частково, якщо: відпали підстави його застосування; арешт було накладено необґрунтовано.

Особа, що заявила клопотання про скасування арешту, повинна довести, що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Абзацом другим частини десятої статті 170 КПК України встановлено, що не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Суд враховує, що у слідчого судді були достатні підстави вважати, що вищевказане майно може відповідати критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод регламентовано, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Захисник наголошує на тому, що у подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба.

Разом із цим, заявником не було доведено що необхідність в подальшій дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна на теперішній час відпала, що своєю чергою є підставою для відмови у клопотанні про скасування арешту.

Керуючись статтями 170 - 174, 372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У клопотанні відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1