Справа № 145/1389/25
Провадження № 1-кс/145/680/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" грудня 2025 р. селище Тиврів

Слідчий суддя Тиврівського районного суду ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Тиврівського відділу Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_5 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.2 ст.15, п.п. 1, 5 ч.2 ст. 115 КК України, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000237 від 29.09.2025,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Тиврівського відділу Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_5 звернувся до суду із вказаним клопотанням.

Обгрунтовуючи подане клопотання посилається на те, що на розгляді Тиврівського районного суду Вінницької області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000237 від 29.09.2025 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 15, п. п. 1, 5 ч. 2 ст. 115 КК України.

Так, ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що він, маючи умисел на незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів, усвідомлюючи протиправність своїх дій та можливість настання негативних наслідків, з порушенням вимог п. 21 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», Інструкції про порядок виготовлення, придбання зберігання обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної та холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями металевими снарядами смертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ № 62 від 21.07.1998 та Положення про дозвільну систему затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, діючи умисно, у невстановлений у ході досудового розслідування час та день у вересні 2025 року, у невстановленому місці в с. Канава Тиврівської територіальної громади Вінницького району Вінницької області, знайшов одну ручну оборонну осколкову гранату Ф-1 промислового виготовлення військового призначення, після чого у нього виник злочинний умисел на її придбання, носіння та зберігання без передбаченого законом дозволу.

Зокрема, ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом, посягаючи на громадську безпеку, що супроводжувалось незаконним поводженням з бойовим припасом, без передбаченого законом дозволу, шляхом привласнення знайденого, незаконно придбав бойовий припас, а саме одну ручну оборонну осколкову гранату Ф-1.

Тоді ж ОСОБА_6 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання, носіння, зберігання бойового припасу без передбаченого законом дозволу, посягаючи на громадську безпеку, що супроводжувалось незаконним поводженням з вибуховим пристроєм, в вересні 2025 року перевіз знайдений бойовий припас до іншого невстановленого місці в с. Канава Тиврівської територіальної громади Вінницького району Вінницької області, де незаконно його зберігав.

У подальшому, ОСОБА_6 28.09.2025 близько 23:50 години поставив бойовий припас у кишеню власного одягу та, маючи умисел на його носіння, з метою використати у вчиненні іншого кримінального правопорушення, направленого на позбавлення життя ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , попрямував до будинку АДРЕСА_1 , де на той час перебували останні.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, тобто, незаконне придбання, носіння та зберігання бойового припасу, без передбаченого законом дозволу.

Крім того, ОСОБА_6 обвинувачується у тому, він близько 22:00 години 28.09.2025 ОСОБА_6 прийшов до будинку АДРЕСА_1 , де на той час перебували його знайомі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Через певний час у ОСОБА_6 виник словесний конфлікт з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 на ґрунті давніх неприязних відносин, який в подальшому переріс в бійку із ОСОБА_8 , внаслідок якої ОСОБА_6 отримав тілесне ушкодження, відповідно до висновку судово-медичної експертизи, у вигляді рани та садна на голові, що за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень та залишив територію даного домоволодіння.

Будучи ображеним, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на позбавлення життя ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

З цією метою, ОСОБА_6 у невстановленому місці в с. Канава Тиврівської територіальної громади Вінницького району Вінницької області узяв ручну оборонну осколкову гранату Ф-1 промислового виготовлення військового призначення, яку у вересні 2025 року за невстановлених слідством обставин незаконно придбав та зберігав, після чого повернувся до будинку АДРЕСА_2 , де знаходились

ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Надалі ОСОБА_6 приблизно о 00:30 год. 29.09.2025, перебуваючи у коридорі зазначеного будинку, побачивши, що в приміщенні однієї з кімнат перебувають ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , діючи з прямим умислом, способом небезпечним для життя багатьох осіб, так як усвідомлював небезпеку своїх дій, тримаючи у руці ручну оборонну осколкову гранату Ф-1, основним призначенням якої, відповідно до тактико-технічних характеристик, є ураження живої цілі уламками корпусу, а можливими наслідками від чого є заподіяння смерті людей, висмикнув із гранати запобіжну чеку, привівши таким чином її у бойову готовність.

Таким чином, ОСОБА_6 , розуміючи наслідки від застосування вказаної вище гранати, реалізуючи свій злочинний умисел, способом який є небезпечним для життя багатьох осіб, кинув її у бік ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які в цей час знаходились в приміщенні однієї з кімнат вищезазначеного будинку.

В результаті вибуху ОСОБА_7 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи, отримав тілесні ушкодження у вигляді множинних вогнепально осколкових сліпих поранень правої верхньої кінцівки, живота тулуба правої сідниці, обох нижніх кінцівок, що за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, ОСОБА_8 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи, отримав тілесні ушкодження у вигляді контузії важкого ступеня, гіфеми, гемофтальми, рваної рани кон`юктиви зі сторонніми тілами та нижньої повіки лівого ока. Множині непроникаючі вогнепально осколкові сліпі поранення м`яких тканин грудної стінки із наявністю сторонніх тіл (металевих мілких уламків) м`яких тканин. Вогнепально осколкові сліпі поранення бічної стінки живота, правої сідниці, правого та лівого стегон, лівої гомілки, лівого передпліччя з наявністю множинних сторонніх тіл металевої щільності, що за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 довести свій злочинний умисел, направлений на позбавлення життя двох осіб, до кінця не вдалось з причин, що не залежали від його волі, оскільки потерпілим своєчасно надано кваліфіковану медичну допомогу.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. п. 1, 5 ч. 2 ст. 115 КК України, а саме у закінченому замаху на умисне вбивство двох осіб, вчиненому способом, небезпечним для життя багатьох осіб.

29.09.2025 о 10:17 год. затримано ОСОБА_6 за підозрою у вчиненні злочину та 29.09.2025 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.

Стосовно ОСОБА_6 ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області застосовано міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк до 29.11.2025 включно.

Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 27.11.2025 ОСОБА_6 продовжено міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк до 29.12.2025 включно.

11.12.2025 року ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 15, п. п. 1, 5 ч. 2 ст. 115 КК України.

У даному кримінальному провадженні ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 7 років, тобто у вчинені злочину, який відповідно до ч. 5 ст. 12 Кримінального кодексу України є тяжким злочином та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. п. 1, 5 ч. 2 ст. 115 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років або довічним позбавленням волі, тобто у вчинені злочину, який відповідно до ч. 6 ст. 12 Кримінального кодексу України є особливо тяжким злочином, що підтверджується сукупністю зібраних у ході досудового розслідування та досліджених під час судового розгляду доказів.

Враховуючи те, що строк дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_6 спливає 29.12.2025 року, просить продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому строком на два місяці, без визначення розміру застави.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала, мотивуючи тим, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України та просила задовольнити подане клопотання.

ОСОБА_6 заперечував проти заявленого клопотання.

Захисник ОСОБА_4 проти клопотання заперечував, посилаючись на необгрунтованість клопотання та недоведеність ризиків, на які посилається прокурор. Також звернув увагу суду на те, що обвинувачений має постійне місце проживання та міцні соціальні зв"язки, характеризується позитивно, раніше несудимий.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, вислухавши учасників судового розгляду, вважає, що ОСОБА_6 перебуваючи на волі може переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності за вчинений злочин; може впливати на свідків та потерпілих кримінального правопорушення, які на даний час судом не допитані, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки хоча в силу ст.89 КК України є раніше несудимий, однак вчинив кримінальне правопорушення, яке є особливо тяжким.

Вказані обставини в сукупності свідчать про неможливість забезпечення виконання ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України іншим шляхом та застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з позбавленням волі.

При цьому, слідчий суддя враховуючи ступінь суспільної небезпеки не визначає розмір застави у кримінальному провадженні, оскільки кримінальне правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_6 вчинене із погрозою застосування насильства.

Керуючись ст. ст. 132, 176-178, 183, 194, 196, 197, 199 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Канава Тиврівського району Вінницької області, мешканця АДРЕСА_3 , громадянина України, відповідно до ст. 89 КК України раніше несудимого, до 23 лютого 2026 року включно, без визначення альтернативного виду запобіжного заходу у виді застави.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів ОСОБА_6 - з дня отримання її копії, рештою учасників - з дня проголошення ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1