УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2025 Справа №607/23987/25 Провадження №1-кс/607/6828/2025

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурораОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні№ 0001796 від 01 листопада 2025 року,стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, на утриманні малолітніх або неповнолітніх дітей не має, непрацюючого, раніше судимого вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08.09.2025 за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчим СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 , за погодженням прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернулася до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 діб щодо ОСОБА_4 . У разі задоволення клопотання, просить визначити розмір застави в розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 121 120 гривень. Крім цього, у разі сплати визначеного ухвалою слідчого судді розміру застави, покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

В обґрунтування клопотання сторона обвинувачення посилається на те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а також існують ризики, передбачені частиною першою статті 177 КПК України, окрім того, застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не дасть можливості здійснювати дієвий контроль за його поведінкою, забезпечити виконання покладених на нього обов`язків, та запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, а тому просить клопотання задовольнити.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав з викладених у ньому підстав та просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 заперечив щодо задоволення клопотання.

Перевіривши надані матеріали, клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, підозрюваного, слідчий суддя доходить таких висновків.

Слідчим суддею встановлено, що групою слідчих СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області здійснюється розслідування кримінального провадження № 0001796 від 01 листопада 2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186КК України.

Верховною Радою України 24.02.2022 прийнято Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», яким затверджено Указ Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022, після чого неодноразово було продовжено та на даний час не скасовано.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за вчинення умисного корисливого злочину, на шлях виправлення та перевиховання не став, а знову вчинив умисний злочин про власності за наступних обставин.

Так,01.10.2025 близько 17:14 год. в ОСОБА_4 , який перебував у приміщенні магазину «Сім/23» № 4121, що знаходиться по вул. Мазепи, 1 у м. Тернополі та в якому підприємницьку діяльність здійснює ТОВ «Клевер Сторс», виник злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 , перебуваючи 01.10.2025 близько 17:14 год. у приміщенні магазину «Сім/23» № 4121, що знаходиться по вул. Мазепи, 1 у м. Тернополі, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, взявіз полиць торгових стелажів вказаного магазину належні ТОВ «Клевер Сторс»: напій слабоалкогольний енергетичний сильногазований «Вишня» торговельної марки «Revo», вмістом спирту 8,5%, в жерстяній банці, об`ємом 0,5 л у кількості 1 шт, вартістю 38,82 грн, ставриду сушену солону торговельної марки «Морські» в упаковці, масою нетто 36 г у кількості 1 шт, вартістю 40,02 грн та янтарну з перцем торговельної марки «Морські» в упаковці, масою нетто 36 г у кількості 1 шт, вартістю 40,02 грн, сховавши товарно-матеріальні цінності у кишеню куртки в яку був одягнений, попрямував до виходу з приміщення вказаного магазину.

Водночас, факт викрадення ОСОБА_4 товару був помічений працівником зазначеного магазину, яка запропонувала оплатити товар.

Однак, ОСОБА_4 , чітко усвідомлюючи факт свого викриття працівницею магазину, а також те, що його дії набули відкритого характеру, не відмовляючись від злочинного умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном, продовжив активні дії, спрямовані на відкрите викрадення чужого майна, покинув приміщення магазину із неоплаченим товаром, який знаходився при ньому, та яким він розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 завдав ТОВ «Клевер Сторс» матеріальної шкоди на загальну суму 118,86 грн.

17.11.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Відповідно до положень статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити або сховати будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

На думку слідчого судді, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, що підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: протоколом допиту представника потерпілого від 03.11.2025; протоколом огляду від 03.11.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_6 від 04.11.2025; протокол пред`явлення для впізнання за фотознімками від 04.11.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 04.11.2025; протокол пред`явлення для впізнання за фотознімками від 04.11.2025.

Відповідно до ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, що надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику а ризикам, зазначеним у поданні.

Оцінюючи наявність ризиків, на існування яких посилається сторона обвинувачення, слідчий суддя виходить із такого.

Як зазначено у клопотанні, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків чи потерпілих у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (частина 2 статті 177 КПК).

Зазначені ризики слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним вказаних дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Під час перевірки наявності ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 статті 177 КПК України, щодо підозрюваного ОСОБА_4 , слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення у клопотанні та прокурор в судовому засіданні довела наявність підстав вважати, що існують ризики того, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризиком того, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду є те, що він усвідомлюючи міру покарання за вчинене кримінальне правопорушення, може навмисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності, оскільки санкцією статті ч. 4 ст. 186 КК України передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

З метою зміни свідками свої показань на користь підозрюваного, відмови від дачі показань ОСОБА_4 може впливати на ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у незаконний спосіб як особисто, так і через третіх осіб.

Ризиком того, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення є те, що підозрюваний, ніде не працює, не має постійного джерела доходу, що може спонукати його до вчинення нових злочинів, у тому числі проти власності. Крім того, ОСОБА_4 будучи раніше судимим вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08.09.2025 за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт на шлях виправлення та перевиховання не став, а знову вчинив умисний злочин про власності.У даному випадку наявні реальні ознаки суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи підозрюваного ОСОБА_4 .

Поряд з цим, сторона обвинувачення просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 винятковий за своєю суворістю запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, зазначивши що інші, більш м`які запобіжні заходи не забезпечать можливості запобігти існуючим ризикам.

За змістом ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

На переконання слідчого судді, в судовому засіданні прокурором доведено обставини, передбачені пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, втім, не доведено обставини згідно з п. 3 ч. 1 цієї статті.

При розгляді клопотання слідчим суддею враховано всі обставини, визначені в ст. 178 КПК України, в тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, його молодий вік .

Зважаючи на наведене, за наслідками встановлених обставин за результатами розгляду клопотання, враховуючи дані про особу підозрюваного ОСОБА_4 , беручи до уваги недоведення прокурором недостатності застосування в даному конкретному випадку більш м`якого запобіжного заходу, відсутність належного обґрунтування підстав для втручання у право ОСОБА_4 на свободу, шляхом застосування запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя доходить висновку, що у відповідності до ч. 4 ст. 194 КПК України щодо підозрюваного слід обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту, оскільки саме цей запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому, слідчий суддя зазначає, що сам по собі факт підозри ОСОБА_4 у вчиненні тяжкого злочину не є достатньою підставою для застосування до нього найбільш суворого виняткового запобіжного заходу. Слідчий суддя враховує, що твердження прокурора про тяжкість вчиненого злочину, не є достатнім для обрання відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

За таких умов, слідчий суддя вважає за можливе застосування до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а саме домашнього арешту у нічну пору доби.

Таким чином, з урахуванням обставин, що встановлені у ході розгляду клопотання слідчий суддя вважає, що застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу ніж домашній арешт, не зможе запобігти існуючим ризикам які доведені прокурором в судовому засіданні.

Отже, у задоволенні клопотання слідчого слід відмовити.

Крім цього, застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 КПК України.

Керуючись ст. 177, 178, 181, 183, 193, 194, 196, 205, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 відмовити.

Застосувати щодоОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заборонити підозрюваному ОСОБА_4 у період з 23 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. залишати житло за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 (за виключенням випадків повітряної тривоги, для прямування в укриття та перебування в ньому).

У відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:

- з`являтися до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування з свідками ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ;

- здати на зберігання до Державної міграційної служби свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії запобіжного заходу та покладених на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків визначити до 23 год. 59 хв. 17 січня 2026 року.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Крім цього, у разі невиконання покладених на ОСОБА_4 обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Копію ухвали для забезпечення контролю виконання надіслати до Тернопільського РУП ГУНП України в Тернопільській області.

Ухвала підлягає негайному виконанні після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1