Провадження № 1-кс/344/8079/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2025 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , представника заявника ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду клопотання представника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження №0001153, -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту з автомобіля марки «Volvo V50», 2011 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 в рамках кримінального провадження від 01.05.2024 № 0001153 за ч. 4 ст. 191 КК України. В обґрунтування клопотання зазначає, що автомобіль належить на праві власності ОСОБА_5 . Ухвалою слідчого судді від 12.12.2024 накладено арешт на вказаний автомобіль з метою збереження речових доказів. Ухвалою слідчого судді від 24.04.2025 частково скасовано арешт з вказаного автомобіля в частині заборони користування та передано автомобіль на відповідальне зберігання власнику, чинною залишається заборона розпорядження та відчуження.

У відповідь на адвокатський запит слідча повідомила, що досудове розслідування триває, слідчим та прокурором вживаються всі необхідні заходи для забезпечення повного та об`єктивного дослідження обставин кримінального провадження.

Станом на день звернення з цим клопотанням досудове розслідування триває понад шість місяців. Такий строк є більш ніж достатнім для проведення всіх необхідних процесуальних та слідчих (розшукових) дій, зокрема огляду, експертиз та інших дій, які могли б мати значення для кримінального провадження. З моменту передачі на відповідальне зберігання зазначеного автомобіля, ОСОБА_5 не було повідомлено про здійснення будь яких слідчих дій із автомобілем, не проведено жодної експертизи, що свідчить про фактичну відсутність потреби у подальшому обмеженні права власності. Таким чином, продовження арешту втрачає свою доцільність і процесуальне призначення, а саме обмеження набуває ознак надмірного та непропорційного втручання у право власності, гарантоване Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. Крім того, відсутні будь-які об`єктивні обставини, які б обґрунтовували необхідність продовження арешту. Натомість його подальше застосування перетворюється на необґрунтоване втручання у право власності, що суперечить принципу пропорційності та не відповідає завданням кримінального провадження.

Адвокат в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задоволити.

Слідча в судовому засіданні просила у задоволенні клопотання відмовити, оскільки автомобіль є речовим доказом, на даний час тривають почеркознавчі експертизи, тому недоцільно скасовувати арешт.

Дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження №0001153 вважаю наступне.

30.04.2024 до Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області надійшла ухвала Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області № 344/7200/24 від 23.04.2024 за скаргою ОСОБА_6 , про те, що влітку 2023 року, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розпорядився автомобілем марки «Volvo V50», реєстраційний номер НОМЕР_3 , чорного кольору, який належить її чоловікові ОСОБА_8 , без відома та згоди останнього.

12 квітня 2024 року автомобіль марки «Volvo V50», 2011 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 було перереєстровано на ім`я ОСОБА_5 та присвоєно реєстраційний номер НОМЕР_2 .

На підставі постанови від 28.06.2024 автомобіль марки «Volvo V50», 2011 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 оголошено в розшук та відповідні відомості внесено в базу інформаційно-пошукової системи відеофіксації транспортних засобів з розпізнаванням номерних знаків та перевіркою їх за розшуковими системами «Відеоконтроль - Гарпун».

03 грудня 2024 року працівниками відділу поліції № 1 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області вказаний транспортний засіб було виявлено та вилучено за адресою: площа Павлівська, 6, у м. Харків та, на підставі постанови про проведення процесуальних дій на іншій території.

Постановою старшого слідчого Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_9 від 03.12.2024 року автомобіль марки Volvo V50», 2011 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 визнано речовим доказом у кримінальному провадженню № 0001153.

Ухвалою слідчого судді від 12.12.2024 накладено арешт на автомобіль, а підставою накладення арешту на автомобіль марки Volvo V50», 2011 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 є необхідність збереження речового доказу у кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24.04.2025 року скасовано арешт з автомобіля марки Volvo V50», 2011 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , на який ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12 грудня 2024 року накладено арешт у кримінальному провадженні № 0001153 від 01.05.2024 та передано його на відповідальне збереження ОСОБА_10 , надавши можливість йому користуватися вказаним автомобілем, із забороною розпорядження та відчуження автомобіля.

Слідчою надано матеріали кримінального провадження із яких вбачається, що досудове розслідування триває, на даний час призначено почеркознавчу експертизу.

Згідно ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Ст. 174 КПК України визначено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як передбачено ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Покликаючись на те, що на даний час в арешті майна відсутня потреба, оскільки у даному кримінальному провадженні проведені всі необхідні слідчі дії із автомобілем, а призначені експертизи не стосуються автомобіля чи особи ОСОБА_5 , посилаючись на відсутність будь-яких претензій до власника автомобіля, заявник звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

У судовому засіданні оглянуто матеріали кримінального провадження, та як вбачається з матеріалів автомобіль є об`єктом незаконного посягання, відтак, станом на час розгляду клопотання слідчим суддею не встановлено даних, які б не виправдовували на даний час втручання держави у право на мирне володіння у контексті забезпечення «справедливого балансу» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту прав конкретної особи.

У рішеннях Європейського суду з прав людини Суд неодноразово доходив до висновку, що зберігання майна в якості речових доказів у кримінальному провадженні може бути необхідним в інтересах належного відправлення судочинства, що є легітимною метою в «загальних інтересах» суспільства (рішення у справах Смірнов (Smirnov), п. 57, та «East West Alliance Limited», п. 188). При цьому, має існувати розумне пропорційне співвідношення між використаними засобами та метою, яку прагнуть досягти будь-якими заходами, що застосовуються державою, у тому числі тими, що призначені для здійснення контролю за користуванням майном особи. Ця вимога виражена у визначенні «справедливого балансу» між загальним інтересом суспільства та захистом основних прав конкретної особи (рішення у справі «Едвардс проти Мальти» (Edwards v. Malta), № 17647/04, п. 69, від 24 жовтня 2006 року, з подальшими посиланнями, та вищезгадане рішення у справі Смірнов (Smirnov).

За таких обставин слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення клопотання заявника.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 174, 309 КПК України,

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання представника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження №0001153 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали проголошено 25 листопада 2025 року о 13.10 год.