Справа № 464/7830/25
пр.№ 1-кс/464/1351/25
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

у вигляді тримання під вартою

11 листопада 2025 року м. Львів

Слідчий суддя Сихівського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №2 Львівського районного управління поліції №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 , погодженого прокурором Франківської окружної прокуратури міста Львова Львівської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бориничі Жидачівського р-ну Львівської обл., громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, востаннє 11.05.2022 Жидачівським районним судом Львівської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, покарання відбув, судимість не погашена,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186 КК України (матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000880 від 04.11.2025),

встановив:

старший слідчий СВ відділу поліції №2 Львівського районного управління №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Франківської окружної прокуратури міста Львова Львівської області ОСОБА_3 , звернулась до слідчого судді з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави.

Клопотання обґрунтоване наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , незважаючи на дію на території України правового режиму воєнного стану, 20.07.2025 близько 17:25 год., перебуваючи в приміщенні магазину «Близенько», що належить ТзОВ «Мережа-Сервіс Львів», що за адресою: м. Львів, вул. Угорська, 12, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, діючи повторно та в умовах воєнного стану, відкрито заволодів чужим майном, яке належить ТзОВ «Мережа-Сервіс Львів», а саме: напоєм «Піт Буль» безалкогольним енергетичним сильногазованим, об`ємом 1 л., у кількості 1 шт., вартістю 20 грн. без ПДВ., шоколадом торгової марки «Рошен» «Lacmi» молочним з цілими лісовими горіхами, вагою 295 г., у кількості 1 шт., вартістю 109,98 грн. без ПДВ., йогуртом торгової марки «Радимо» лісові ягоди лактоімун 1,5% жиру, вагою 270 г., у кількості 1 шт., вартістю 21,05 грн. без ПДВ., сигаретами торгової марки «Winston Legend Blue», у кількості 1 шт., вартістю 126,65 грн. без ПДВ., запальничкою Бік Слім Асорті J23, у кількості 1 шт., вартістю 16,89 грн. без ПДВ., пакетом малим «Близенько» 7 кг., 30*50/50 майка, у кількості 1 шт., вартістю 1,40 грн. без ПДВ, які склав у пакет, та вибіг із приміщення магазину покинувши місце вчинення злочину.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 заподіяв ТзОВ «Мережа-Сервіс Львів» матеріальну шкоду на загальну суму 295,97 грн без ПДВ.

Крім цього, ОСОБА_5 , незважаючи на дію на території України правового режиму воєнного стану, 14.10.2025 близько 17:10 год., перебуваючи в приміщенні магазину «Сім-23», за адресою: м. Львів, вул. Кавалерідзе, 23, що належить ТОВ «Клевер Сторс», маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, діючи повторно та в умовах воєнного стану, переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав з торгівельного прилавку майно, яке належить ТОВ «Клевер Сторс», а саме: каву «Монарх» мелену торгової марки «Якобз» 230 г., у кількості 2 шт., вартістю 206,35 грн. без ПДВ кожна, ковбасу «Казкову» варену торгової марки «М`ясний Хутір», вагою 0,534 г., вартістю за 1 кг. 123,12 грн. без ПДВ, вартістю за 0,534 г. 65,75 грн. без ПДВ, яке заховав собі під куртку та направився до виходу із приміщення вказаного магазину.

В подальшому, ОСОБА_5 , будучи викритим керуючою магазину «Сім-23» - ОСОБА_7 , розуміючи, що його дії виявлені та бажаючи досягти своєї протиправної мети, продовжуючи свої злочинні дії, які переросли з таємного викрадення чужого майна (крадіжка) у відкрите викрадення чужого майна (грабіж), не реагуючи на вимогу ОСОБА_7 зупинитись та повернути викрадене, з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення втік, а викраденим майно розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_5 заподіяв ТОВ «Клевер Сторс» матеріальну шкоду на загальну суму 478,45 грн. без ПДВ.

10.11.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186 КК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала з підстав, що в ньому викладені, просила суд таке задовольнити, обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави.

Захисник ОСОБА_4 щодо задоволення клопотання заперечила, вважає, що в діях підозрюваного відсутній склад кримінального правопорушення, відтак відсутні підстави для застосування відносно нього запобіжного заходу. Разом з тим, у разі, якщо слідчий суддя дійде до переконання про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просила зменшити розмір застави.

Підозрюваний ОСОБА_5 щодо клопотання поклався на розсуд суду.

Вивчивши клопотання та матеріали, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення підозрюваного, захисника та думку прокурора, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000880 від 04.11.2025, відповідає вимогам ст. 184 КПК України.

Копію клопотання та матеріалів, що його обґрунтовують, вручено підозрюваному о 10.33 год. 11 листопада 2025 року та, згідно з доводами сторони захисту, у них було достатньо часу для вивчення клопотання та підготовки до судового засідання.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від суду; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується особа.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, слідчий суддя своїм рішенням зобов`язаний забезпечити не тільки права підозрюваного, але й високі стандарти охорони суспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від слідчого судді більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

ЄСПЛ в своїх рішеннях неодноразово зазначав («Нечипорук та Йонкало проти України» від 21.07.2011 р.), що термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, а факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Тримання особи під вартою, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягнення цілі якого і є тримання під вартою.

Так, перевіряючи обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_5 , слідчий суддя приходить до висновку, що дані, які вказують на її обґрунтованість, підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами, зокрема, заявою про вчинене кримінальне правопорушення від 03.11.2025, протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_8 від 05.11.2025, документами про вартість викраденого товару, постановою про зняття показань технічних приладів та технічних засобів від 05.11.2025, протоколом зняття показань технічних приладів та технічних засобів від 05.11.2025, протоколом огляду предметів від 05.11.2025, постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 05.11.2025, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 05.11.2025, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 05.11.2025, заявою про вчинене кримінальне правопорушення від 03.11.2025, протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_11 від 06.11.2025, документами про вартість викраденого товару, постановою про зняття показань технічних приладів та технічних засобів від 06.11.2025, протоколом зняття показань технічних приладів та технічних засобів від 06.11.2025, протоколом огляду предметів від 06.11.2025, постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 06.11.2025, протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 06.11.2025, протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 06.11.2025, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 10.11.2025.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, суд враховує вимоги п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з врахуванням низки відповідних факторів, які можуть підтверджувати існування таких ризиків, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може слугувати підставою для запобіжного ув`язнення.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного (обвинуваченого), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Прокурором доведено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186 КК України.

При вивченні особи підозрюваного, слідчий суддя встановив, що ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Бориничі Жидачівського р-ну Львівської обл., громадянин України, з професійно-технічною освітою, неодружений, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий, востаннє 11.05.2022 Жидачівським районним судом Львівської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, покарання відбув, судимість не погашена.

Водночас встановлено, що наразі досудове розслідування триває, докази у кримінальному провадженні не зібрані в обсязі для складення обвинувального акту та скерування до суду, що свідчить про наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Обираючи запобіжний захід, слідчий суддя враховує обставини, передбачені ст. 178 КПК України, оцінив відомості про особу підозрюваного, його вік та стан здоров`я, майновий стан, дані про те, що останній не працює, підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, покарання за які передбачено у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, міцність соціальних зв`язків.

Враховуючи викладене, а також те, що досудове розслідування триває, слідчий суддя приходить до висновку про існування підстав вважати, що застосування підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Дані обставини є істотними та такими, що виправдовують тримання підозрюваного під вартою, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини, повинно забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, а тому клопотання слід задовольнити та обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При цьому, підстави, передбачені КПК України, для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави, відсутні, у зв`язку з чим необхідно визначити заставу у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків та запобігання спробам вчинити дії, зазначені в ч.1 ст. 177 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 182, 183, 196, 197, 205, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень.

Строк дії ухвали в частині застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою становить шістдесят днів, а саме до 08 січня 2026 року включно.

Підозрюваний або заставодавець (фізична або юридична особа) мають право у будь-який момент внести заставу на депозитний рахунок суду у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави, на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на два місяці покласти наступні обов`язки:

-прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження;

-не відлучатися зі Львівської області без дозволу слідчого, прокурора, суду, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання;

-утримуватись від спілкування із потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі невиконання таких обов`язків, а також якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, застава звертається в дохід держави.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснювати в Державній установі «Львівська установа виконання покарань №19».

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копії ухвали вручити підозрюваному, захиснику, прокурору та направити начальнику Державної установи «Львівська установа виконання покарань №19».

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 12 листопада 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1