УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2026 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5

засудженого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рівне заяву засудженого ОСОБА_6 про перегляд вироку Апеляційного суду Рівненської області від 09 жовтня 2009 року за нововиявленими обставинами у кримінальній справі відносно ОСОБА_6 за п.п. 2, 6, 9 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 156, ч. 2 ст. 156, ч. 4 ст. 187 КК України,-

в с т а н о в и л а :

В провадженні Рівненського міського суду Рівненської області перебуває заява засудженого ОСОБА_6 про перегляд вироку Апеляційного суду Рівненської області від 09 жовтня 2009 року за нововиявленими обставинами у кримінальній справі відносно ОСОБА_6 за п.п. 2, 6, 9 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 156, ч. 2 ст. 156, ч. 4 ст. 187 КК України. В обґрунтування поданої заяви вказав, що вироком Апеляційного суду Рівненської області від 09.10.2009 року його було визнано винним у скоєнні злочинів передбачених п.п. 2, 6, 9 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 156, ч. 2 ст. 156, ч. 4 ст. 187 КК України та засуджено до довічного позбавлення волі. Проте вирок обґрунтований недопустимими доказами, здобутими за допомогою фізичного та психологічного насилля. Докази, здобуті під фізичним і психологічним тиском були покладені в основу вироку Апеляційного суду Рівненської області від 09.10.2009 року, що тягне за собою визнання таких доказів недопустимими та вони мають бути виключені з обвинувального вироку. Метою застосування фізичного насилля працівниками міліції, відносно нього, було змусити визнати себе винним у злочинах, які він не вчиняв. Вказує також, що під час проведення досудового розслідування та судового розгляду було порушено його право на захист. Про те, що свої покази він давав під дією фізичного та пчихологічного насильства з боку працівників правоохоронних органів, ним неодноразово наголошувалось адвокату ОСОБА_8 , який повинен був здійснювати його захист, натомість він жодним чином не відреагував на такі звернення. Він не оскаржив таких протиправних дій органів досудового слідства прокурору, не звернув на це уваги і суду при розгляді кримінальної справи, хоча докази на підтвердження вказаних обставин знаходились в матеріалах справи. В період часу 27.01.2009 року- 06.02.2009 року , під час застосування до нього фізичного і психологічного насилля, проводились слідчі дії , а саме: допит в якості підозрюваного 27.01.2009 року, допит в якості обвинуваченого 29.01.2009 року, а також відбирались явки з повинною 02.02.2009 року та 04.02.2009 року ще й без присутності захисника. За таких обставин вказані документи є не допустимими доказами, проте вони лягли в основу обвинувального вироку по його кримінальній справі, що ставить під сумнів його законність в цілому. Як встановлено досудовим слідством по кримінальному провадженю N?0001884 та вбачається з кримінальної справи ( т.6 а.с. 312; 313; 317; 332) адвокат ОСОБА_8 позбавив його права на захист і на стадії апеляції. Він не подав апеляційної ( касаційної) скарги , не брав участі при розгляді справи Верховним Судом України , і як вбачається з довідки виданої Рівненським СІЗО N? 50/05/5949 від 28.11.2016 року , під час касаційного ( апеляційного) оскарження вироку , жодного разу не з?явився до нього, не допоміг йому у складанні та подачі скарги. Як вбачається з викладеного, через бездіяльність адвоката ОСОБА_8 на досудовому слідстві та при розгляді кримінальної справи в судах першої і апеляційної інстанції, було порушено його право гарантоване ст. 6 п.3 і як наслідок ст. 6 п.1 Конвенції, що з огляду на практику Європейського Суду тягне за собою скасування вироку та перегляд справи компетентним судом першої інстанції.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_6 відмовився від заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Захисник підтримала думку свого підзахисного.

Прокурор не заперевичив проти задоволення заяви засудженого ОСОБА_6 .

Заслухавши думку учасників судового розгляду колегія суду приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 465 КПК України особа, яка подала заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, має право відмовитися від заяви до початку судового розгляду. У разі прийняття відмови від заяви суд закриває кримінальне провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 2 ст. 465 КПК України особа, яка відмовилася від заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, не має права повторно звертатися до суду з такою самою заявою з тих самих підстав.

З огляду на викладене, враховуючи, що засуджений ОСОБА_6 відмовився від заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, колегія суддів вважає за необхідне прийняти відмову засудженого ОСОБА_6 від заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Керуючись ст.ст. 369, 372, 465 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Закрити провадження у справі за заявою засудженого ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Апеляційного суду Рівненської області від 09 жовтня 2009 року за у кримінальній справі відносно ОСОБА_6 за п.п. 2, 6, 9 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 156, ч. 2 ст. 156, ч. 4 ст. 187 КК України у зв`язку з відмовою засудженого ОСОБА_6 від заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3