Справа № 308/656/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2026 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі :

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

у складі учасників справи:

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ ВП №1 Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 погоджене прокурором окружної прокуратури ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Анталовці, Ужгородського району, Закарпатської області (згідно з КОАТУУ), який проживає за адресою: АДРЕСА_1 (відповідно до КАТОТТГ), громадянина України, раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 126-1 КК України,-

встановив:

Слідча СВ ВП №1 Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області старший лейтенант поліції ОСОБА_5 звернулася до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання слідча зазначає, що ОСОБА_4 у період часу з 22 серпня 2025 року по 28 листопада 2025 року включно, перебуваючи за місцем проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел на заподіяння психологічного страждання, на ґрунті неприязних відносин, систематично вчиняв психологічне насильство над своєю дружиною ОСОБА_7 , що призвело до її психологічних страждань та погіршило якість життя потерпілої особи.

Зокрема, 22 серпня 2025 року, близько 21 години 30 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_7 домашнє насильство, а саме: словесно ображав.

Окрім цього, 30 серпня 2025 року о 17 годині 05 хвилин, ОСОБА_4 , за місцем проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_7 домашнє насильство, а саме: виганяв її із будинку, погрожував фізичною розправою, висловлювався на її адресу нецензурною лайкою.

Окрім цього, 21 листопада 2025 року о 03 годині 10 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , висловлювався нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, чим вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_7 дії психологічного насильства.

ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що його дружина ОСОБА_7 нічого зробити не може, через її боязнь до чоловіка та переживання за себе, вчергове, 28 листопада 2025 року, о 21 годині 03 хвилини, перебуваючи за вищевказаним місцем проживання, вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_7 , домашнє насильство, що проявилось у тому, що ОСОБА_4 вчергове вчинив сварку, виражався нецензурною лайкою в сторону дружини, погрожував фізичною розправою, чим заподіяв шкоду психічному здоров`ю ОСОБА_7 , про що остання, не витримавши такого відношення до себе, подала відповідну заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Отже, вищевказаними насильницькими діями, ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_7 ряд систематичних психологічних страждань, що завдали шкоди її психічному здоров`ю та погіршили якість життя.

Відповідно до вимог п.4 ч.1. ст.184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність декількох ризиків, передбачених у п.п.1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- переховуватися від органу досудового розслідування та суду підтверджується тим, що ОСОБА_4 передбачає тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для наявності вказаного ризику. Вказані обставини, дають підстави вважати, що ОСОБА_8 усвідомлюючи невідворотність покарання за вчинення інкримінованого їй злочину, може переховування від органів досудового розслідування та має реальні можливості переховуватись на території України;

- незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому ж кримінальному провадженні з метою зміни їх показань на свою користь;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тим самим перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Слідчий зазначає, що приймаючи до уваги вищевикладене, тяжкість та специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , дані про особу підозрюваного, з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків та запобігання наведеним у клопотанні ризикам до ОСОБА_4 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Прокурор в судовому засіданні підтримав зазначене клопотання та просив таке задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 проти задоволення клопотання не заперечував.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши подане клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя прийшла до наступних висновків.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризиків.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого (стаття 178 КПК України).

Згідно з ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрювана може здійснити дії, передбачені першою ст.177 КПК.

14 січня 2026 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, а саме в умисному, систематичному вчиненні психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у близьких відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи

Обґрунтованість підозри містить у собі два аспекти. Перший стосується питання права: підозра має стосуватися правопорушення, передбаченого законом. Другий стосується питання факту: мають бути доведені обставини, які за розумного та неупередженого тлумачення викликають підозру щодо причетності певної особи до певного кримінального правопорушення. У Рішенні Нечипорук і Йонкало проти України(п. 175) ЄСПЛ вкотре повторив, що термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. При цьому тлумачення поняття «обґрунтованості» буде залежати від усіх обставин справи (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom (Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства).

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

При дослідженні доданих до клопотання доказів, суд приходить до висновку, що органом досудового розслідування ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 Кримінального кодексу України.

Щодо ризиків наведених у клопотанні, то на переконання слідчого судді стороною обвинувачення доведено наявність ризиків того, що підозрюваний ОСОБА_4 може з огляду на тяжкість покарання з метою уникнути покарання може переховуватися від органу досудового розслідування; незаконно впливати на потерпілого та свідків, які є єдиними очевидцями події, а також шляхом умовлянь, залякувань, погроз, не виключаючи підкупу останніх, з метою відмови їх від показань, зміни показань, так як останні проживають з підозрюваним в одному будинку і є його сім`єю; вчинити та продовжити вчиняти однорідні кримінальні правопорушення в якому підозрюється, зокрема умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного насильства щодо своєї матері, що призвело до фізичних або психологічних страждань, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи.

Однак на переконання слідчого судді матеріалами клопотання та прокурором у судовому засіданні не доведено наявності ризиків того, що перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема підшукувати осіб, які дадуть покази на його користь.

Згідно із позицією Європейського суду з прав людини, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Слідчий суддя погоджується, що тяжкість можливого покарання може спонукати підозрюваного переховуватися від суду. Це твердження узгоджується з практикою ЄСПЛ, зокрема у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Наведені вище обставини дають достатні підстави вважати про наявність ризику втечі з метою ухилення від кримінальної відповідальності та переховування від органів досудового розслідування та суду обвинувачених.

При цьому жодних обставин, що дають підстави для висновку, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином слідчим та прокурором не доведено.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

З врахуванням сукупності викладених висновків, а також даних про особу підозрюваного, а саме він є громадянином України, має зареєстроване місце проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, слідчий суддя вважає, що в силу характеру діяння, в якому підозрюється ОСОБА_4 наслідків, які настали внаслідок злочину та потреби у встановлені істини у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором доведено обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої статті 194 КПК України.

Приймаючи до уваги наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а також враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 , у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, тобто є обґрунтовані підстави вважати, що останній, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, також може вчинити спроби впливу на потерпілу,свідків, з метою зміни їх показів, тому слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, а саме що відносно підозрюваного слід застосувати, запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, оскільки достатнім буде саме такий запобіжний захід, який зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, визначених ст.177 КПК України та за допомогою нього може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що належну процесуальну поведінку ОСОБА_4 зможе забезпечити запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, із покладенням на нього строком до 2 місяців процесуальних обов`язків:

Таким чином клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжного заходу слід задовольнити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.177-178, 183, 186, 193, 194, 309, 335, 392, 395 КПК України,-

постановив:

Клопотання задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на два місяці, а саме до 14 березня 2026 року.

Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого СВ відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 , слідчого судді, прокурора або суду за першою вимогою кожного разу, у визначений ними час для проведення процесуальних дій.

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- заборонити перебувати в місці проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства, а саме ОСОБА_7 ;

- заборонити наближатися до потерпілої особи, яка постраждала від домашнього насильства, а саме ОСОБА_7 ;

- заборонити листування, телефонні переговори із ОСОБА_7 , яка постраждала від домашнього насильства, інших контактів через засоби зв`язку чи електронні комунікації особисто або через третіх осіб.

Копію ухвали вручити ОСОБА_4 та прокурору.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на прокурора.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали було оголошено 19 січня 2026 року о 16 год. 30 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1