Справа №751/1931/24
Провадження №1-кп/750/96/25
У Х В А Л А

02 грудня 2025 року Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000087 від 24.05.2022,

ВСТАНОВИВ:

прокурор подав письмові клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , обґрунтовуючи клопотання тим, що ризики, які були підставою до застосування щодо обвинуваченого вказаного запобіжного заходу, на даний час не змінилися і продовжують існувати, підстави для зміни запобіжних заходів відсутні.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_4 просив змінити запобіжний захід з цілодобового домашнього арешту на домашній арешт у нічний час доби, без електронного засобу контролю, посилаючись на бездоганну процесуальну поведінку, погіршення стану здоров`я. Також зазначив, що носіння електронного браслету негативно впливає на проведення медичних процедур, хоча на даний час відсутні медичні документи на підтвердження цього.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав заявлене захисником клопотання.

Захисник ОСОБА_5 , обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 також підтримали думку захисника ОСОБА_4 .

Відсутність захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , перекладача, потерпілого та його представника при вирішенні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 , не впливає на права інших обвинувачених, та не порушує їх.

Заслухавши учасників кримінального провадження, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Ризиками, які суд оцінює у сукупності із тяжкістю покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, являються об`єктивні дані можливого переховування обвинуваченого, впливу на свідків, потерпілих, а також перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, оскільки останній, обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого кримінального правопорушень.

Особливість запобіжних заходів полягає у тому, що вони застосовуються не за конкретну недобросовісну поведінку обвинуваченого, а превентивно, як гарантія настання правосуддя в майбутньому. При цьому слід враховувати, що якась ймовірність того, що обвинувачений зможе спробувати ухилитись від відповідальності, існує завжди.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_6 та враховуючи, що на даний час строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_6 закінчується 06 грудня 2025 року, однак судовий розгляд кримінального провадження, на час вирішення клопотання прокурора, триває, суд вважає за доцільне його продовжити.

Продовжуючи такий вид запобіжного заходу, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, які обґрунтовують його, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, у яких той обвинувачується, з огляду на наявність та продовження існування заявлених у клопотанні прокурора ризиків, які обґрунтовують необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та які не зменшилися, суд приходить до висновку про необхідність продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_6 . При цьому, суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів на даний час не забезпечить належного виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та не зможе запобігти вказаним ризикам.

Так, ухвалою суду від 16.12.2024 в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 відмовлено, клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_4 задоволено, змінено застосований до обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід із тримання під вартою на домашній арешт, заборонено обвинуваченому ОСОБА_6 цілодобово, за виключенням випадків надання медичної допомоги, залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Ухвало суду від 06.10.2025 строк дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 у вигляді цілодобового домашнього арешту продовжено до 06.12.2025 року.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, таких як переховування від суду, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому обвинувачується, для застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу ніж домашній арешт, з забороною залишати житло цілодобово, в судовому засіданні не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

У справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Суд вважає доведеними заявлені прокурором ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які на теперішній час не перестали існувати та не зменшились.

Зокрема, суд вважає обґрунтованим та таким, що продовжує існувати заявлений ризик, що обвинувачений, будучи обізнаним про тяжкість покарання, яке загрожує йому у випадку визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії тяжкого та особливо тяжких злочинів, а отже обвинувачений може здійснити спробу переховування від суду, оскільки в цьому випадку наслідки і ризик втечі для нього можуть бути меншим злом, ніж кримінальне переслідування і процедура відбування покарання.

Суд бере до уваги й інформацію, яку наводить сторона захисту, що у обвинуваченого ОСОБА_6 хворобливий стан здоров`я, належна процесуальна поведінка. Проте, у світлі наведених вище актуальних даних про існування ризику переховування, стан здоров`я, не може бути вирішальними, що міг би знизити цей ризик до маловірогідності чи до його виключення. Доказів, які б це спростували, стороною захисту не надано на даний час. І вказані обставини вже були враховані судом при зміні запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.

Ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином також має місце та не перестав існувати, оскільки перебуваючи під більш м`яким запобіжим заходом, ОСОБА_6 може вчинити дії на створення штучних доказів та підбурення осіб, які не були свідками кримінальних правопорушень, до дачі завідомо неправдивих показань на підтвердження захисних версій сторони захисту.

Також, існує ризик, передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, який підтверджується тим, що ОСОБА_6 може вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки останній обвинувачується у вчиненні декількох злочинів.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати встановлену процедуру отримання показань, що після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду свідок допитується безпосередньо в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин, суд вважає, що прокурором доведено, що ризик впливу на свідків не можна повністю виключити й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом, а тому такий ризик продовжує існувати.

З огляду на вищевикладене, враховуючи особу обвинуваченого, той факт, що в судовому засіданні доведено відсутність можливості застосування на даний час більш м`якого запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 , суд дійшов висновку про необхідність продовжити застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту на строк два місяці, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, запобіганню згаданих ризиків та виконанню завдань кримінального провадження, відповідно до ст. 2 КПК України.

Вказуючи підстави для зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 , захисник посилається на те, що той виконує покладені на нього обов`язки без порушень, має хворобливий стан здоров`я, що в свою чергу на його думку істотно знижує заявлені раніше ризики і є підставою для зміни запобіжного заходу чи зміни умов перебування під домашнім арештом, а саме без носіння електронного засобу контролю, оскільки такий утруднює лікування, яке постійно отримує обвинувачений, при цьому стороною захисту не надано жодних підтверджуючих доказів того, що певні медичні процедури, які надаються ОСОБА_6 , неможливо проводити при наявності електронного браслету. В разі дійсної необхідності такий засіб електронного контролю може бути знято, що і було зроблено 05.06.2025 на період оперативного втручання та можливої післяопераційної реабілітації, про що також було повідомлено суд (т. 12, а/с 113), також судом надаються дозволи на залишення місця проживання для продовження як стаціонарного, так і амбулаторного лікування.

З огляду на зазначене, суд не вбачає на даний час підстав для задоволення клопотання захисника ОСОБА_4 про часткове скасування покладених на обвинуваченого ОСОБА_6 обов`язків, а саме носіння електронного засобу контролю, оскільки вказаний обов`язок, на думку суду, на даний час зможе в повному обсязі забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_6 в цілому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а захисником відповідних доказів на підтвердження ним зазначеного на даний час не надано.

Суд не може прийняти до уваги й доводи захисника ОСОБА_4 про те, що застосовування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту є недоцільним, так як заявлені раніше прокурором ризики істотно знизились, оскільки судом встановлено, що наведені прокурором ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, не перестали існувати і мають місце та більш м`які запобіжні заходи на даний час не здатні забезпечити нівелювання встановлених ризиків.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 331, 369-372, ч.2 ст. 376, ч.2 ст. 392 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 02 лютого 2026 року.

Заборонити обвинуваченому ОСОБА_6 цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком на два місяці, за виключенням надання невідкладної медичної допомоги, до 02 лютого 2026 року включно.

Інші умови перебування під домашнім арештом, визначені ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 грудня 2024 року залишити незмінними.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1