Провадження №1-кс/447/82/26
Справа №447/66/26
У Х В А Л А

про обрання запобіжного заходу

08 січня 2026 р. Миколаївський районний суд Львівської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в м. Миколаєві клопотання слідчого слідчого відділення ВП № 2 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_3 ., погодженого з прокурором Миколаївського відділу Стрийської окружної прокуратури ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000550 від 27.11.2025, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новий Розділ Львівської області, українця, громадянина України, неодруженого, з професійно-технічною освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який є студентом денної форми навчання у Національному Університеті «Львівська Політехніка»,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 382 КК України

за участю:

прокурора ОСОБА_4

слідчого ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

встановив:

08.01.2026 до суду надійшло клопотання про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

В обґрунтування клопотання слідча СВ Відділення поліції №2 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області капітан поліції ОСОБА_3 покликається на те, що ОСОБА_5 , будучи раніше судимим за вчинення умисного злочину щодо вчинення кримінального правопорушення проти правосуддя, а саме: 24.03.2025 Миколаївським районним судом Львівської області за ч.1 ст.382 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та знову вчинив умисне кримінальне правопорушення проти правосуддя, а саме невиконання постанов суду, що набрали законної сили.

Постановою Золочівського районного суду у Львівській області від 10.06.2025 у справі №443/1316/25 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 40 800,00 (сорок тисяч вісімсот) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років. 22.08.2025 вказана постанова набрала законної сили.

Однак, ОСОБА_5 , достовірно знаючи про наявність вказаної постанови суду, яка набрала законної сили, та будучи ознайомлений з такою, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, та маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення вимог ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судове рішення, що набрало законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, всупереч рішення суду та вироку, який набрав законної сили, продовжив керування транспортними засобами.

Так, ОСОБА_5 26.11.2025 о 19:48 год. на автодорозі по вул. Січових Стрільців у с. Березина Стрийського району Львівської області керував транспортним засобом марки «BMW X5», р.н. НОМЕР_1 та за порушення швидкісного режиму, на підставі п.1 ч.1 ст.35 Закону України «Про національну поліцію», зупинено працівниками Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, який згідно рішення суду позбавлений права керування транспортним засобами на строк 5 (п`ять) років, що свідчить про умисне невиконання судового рішення вказаною особою. Тим самим, ОСОБА_5 , маючи реальну можливість виконати постанову суду, умисно її порушив.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного невиконанні постанови суду, що набрала законної сили, особою раніше судимою за злочин, передбачений цією статтею, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.382 КК України.

У клопотанні слідча вказує на обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами допитів працівників УПП у Львівській області Департаменту патрульної поліції, протоколом огляду речей (відео з боді камер працівників поліції), та іншими матеріалами досудового розслідування в їх сукупності. Покликається на наявність ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_5 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, що підтверджується тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який, передбачено понесення винною особою покарання у вигляді позбавлення волі строком від 3 до 8 років, у зв`язку із чим, розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання;

Про наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, що підтверджується тим, що обвинувачений може вплинути на свідків, один з яких є його знайомим, що фактично створить умови для здійснення впливу на безпосередніх свідків, у тому числі шляхом залякування та здійснення стосовно останніх насильницьких дій;

Про наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_5 може вчиняти інші кримінальні правопорушення або ж продовжити вчиняти злочин у якому підозрюється, що підтверджується тим, що підозрюваний раніше притягався до кримінальної відповідальності зокрема, наявний вирок Миколаївського районного суду Львівської області від 24.03.2025 за вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України. Окрім того, Золочівським районним судом Львівської області від 27.11.2025 ОСОБА_5 визнано у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.382 КК України, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік.

Така зухвалість і кримінально-протиправна поведінка підозрюваного свідчить про неможливість зробити для себе належних висновків та припинити вчиняти інші кримінальні правопорушення, належним чином виконувати процесуальні обов`язки підозрюваного, нехтування останнім нормами права та моралі, легковажне і помилкове усвідомлення про недієвість правоохоронних органів щодо припинення його злочинної діяльності.

Зважаючи на вказані ризики, тяжкість вчинення кримінального правопорушення, слідча вважає, що єдиним можливим запобіжним заходом, який може бути застосований до ОСОБА_5 є тримання під вартою.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, просив обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави.

Слідча у судовому засіданні клопотання підтримала, в обґрунтування клопотання навела доводи, викладені у клопотанні, просила таке задовольнити.

ОСОБА_5 у судовому засіданні щодо задоволення клопотання заперечував, просив обрати запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі.

Захисник та підозрюваний у судовому засіданні щодо задоволення клопотання заперечили, просили застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги прокурора, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду клопотання і вирішення його по суті, слідчий суддя встановив наступні обставини та надав їм правову оцінку.

Відповідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

У ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 382 КК України і подане клопотання відповідає вимогам ст. ст. 184, 199 КПК України.

Слідча зазначила, що підставою застосування вказаного запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України, та наявність вищенаведених ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги слідчої, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду клопотання і вирішення його по суті, слідчий суддя встановив наступні обставини та надав їм правову оцінку.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, при вивченні особи підозрюваного ОСОБА_5 встановлено, що він офіційно не працевлаштований, раніше судимий за ч.3 ст.382 КК України, є студентом денної форми навчання у Національному Університеті «Львівська Політехніка», вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав.

Суд не погоджується із доводами слідчого та прокурора, що інші, більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належну поведінку підозрюваного та виконання ним обов`язків, передбачених ст. 177 КПК України, а тому , враховуючи особу підозрюваного, наявність у нього постійного місця навчання, суд дійшов висновку, що менш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту зможе запобігти ризикам, зазначеним стороною обвинувачення у клопотанні, а саме ризикам, передбаченим п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно зі ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що клопотання про обрання слід задовольнити частково та обрати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний у вигляді домашнього арешту в певний період доби.

Керуючись статями 176, 177, 181, 184, 194, 314-316, 331, 350, 369-372, 392, 395 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, що полягає у забороні залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 22.00 год. до 06.00 год строком на 2 (два) місяці, тобто до 08.03.2026.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- не відлучатись з місця постійного проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- прибувати за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- утриматись від спілкування із свідками у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору.

Виконання ухвали покласти на ВП № 2 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Миколаївського відділу Стрийської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_4 .

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів із дня її оголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду .

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст ухвали складено 12.01.2026.

Слідчий суддя ОСОБА_1