21 січня 2026 року місто Запоріжжя
Скарга обґрунтована тим, що 25.11.2025 старшим слідчим СУ ГУНП в Запорізькій області капітаном поліції ОСОБА_4 письмово повідомлено про підозру ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 201-2, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст.201-2, ч. 1 ст. 209 КК України.
На переконання захисника, вищезазначене повідомлення про підозру є необґрунтованим, складеним у порушення вимог процесуального законодавства та таким, що підлягає скасуванню.
Всупереч вимогам ч. 1 ст. 277 КПК України у повідомленні про підозру ОСОБА_5 відсутній зміст підозри, що фактично позбавляє можливості здійснити повноцінний та всебічний захист прав останнього.
Склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України належить до матеріальних, для правильної кваліфікації повинні встановлюватися ознаки як незаконної використання благодійних пожертв у формі їх використання, так і прибутку від їх використання. Тому обов`язковою ознакою об`єктивної сторони є визначені наслідки таких дій - прибуток у значному розмірі.
Відповідно до Закону України «Про благодійну діяльність та благодійні організації) Закону У країни «Про громадські об`єднання» статут Громадської організації «Діячі України їдуть творити», керівником якої є ОСОБА_5 містить відомості щодо можливості перерахування благодійних внесків на банківські рахунки організації та благодійні цілі без подальшого отримання прибутку.
Положеннями ст. З Закону України «Про благодійну діяльність та благодійні організації» визначено, що цілями благодійної діяльності є надання допомоги для сприяння законним інтересам бенефіціарів у сферах благодійної діяльності, визначених цим Законом а також розвиток і підтримка цих сфер у суспільних інтересах. Сферами благодійної діяльності є, зокрема допомога постраждалим внаслідок катастроф, збройних конфліктів нещасних випадків, а також біженцям та особам, які перебувають у складних життєвих обставинах; сприяння обороноздатності та мобілізаційній готовності країни, захист населення у надзвичайних ситуаціях мирного і воєнного стану тощо.
Розрахунковий рахунок: НОМЕР_1 , відкритий у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та про який йде мова у повідомленні про підозру, використовувався для реалізації проекту «Підтримка залучення та участі молоді в Дніпропетровській і Харківській областях через UPSHIFT, молодіжні центри та ініціативи» за підтримки «ЮНІСЕФ» на підставі угоди № CSYP-GA-DCP-2023-05 від 12.06.2023, укладеної в рамка цивільно-правових відносин між Громадською організацією «Діячі України їдуть творити та Дитячим фондом ООН (офіц. Укр. ЮНІСЕФ). Для реалізації вказаного проекту Громадською організацією «Діячі України їдуть творити» проводились тренінги «Молодіжний працівник», в рамках якого сплачувались витрати на послуги тренера з неформальної освіти, оренди приміщення для їх проведена організації харчування та ін., що підтверджується договорами про надання вказаних послу та актами здачі-приймання відповідно.
Крім того, Громадською організацією «Діячі України їдуть творити» визначено шлях спрямування благодійного внеску, а саме фінансування молодіжних проектів «UPSHIFT» («Мистецтво благодійності», «Будівельно-рольова гра симуляція: Розбудова України», «Хатинка спокою» та ін.), відповідно до якого проводилась неформальна освіта молоді України у вигляді проведення тренінгів, спрямованих на соціально-психологічну підтримку дітей, які постраждали внаслідок воєнних дій в Україні. Зокрема, вищевказані кошти перераховувались на оплату праці менторів, тренерів, які проводили відповідні заходи, на послуги мобільного харчування для учасників, оренди приміщень, послуги перевезення та ін.
Після проведених зазначених вище тренінгів, а також на підтвердження того, що всі дії Громадської організації «Діячі України їдуть творити» були спрямовані виключи на благодійні цілі щодо розвитку молоді України, 20.12.2023 представництвом Дитячого Фонду ООН організації повторно були перераховані грошові кошти у розмірі 8 739 990 гривень, які через накладення арешту на банківський рахунок НОМЕР_1 не можуть бути використані за їх цільовим призначенням як благодійна допомога.
Подальше кримінальне переслідування ОСОБА_5 у вигляді повідомленої йому підозри у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушення може викликати й значний суспільний резонанс на міжнародному рівні. Банківський рахунок, про який йде мова у письмовому повідомленні про підозру, використовувався для фінансування програм гуманітарної підтримки спільно з Дитячим фондом ООН. ЮНІСЕФ надає життєво необхідну допомогу дітям і сім`ям, які постраждали через війну в Україні. ЮНІСЕФ працює над реалізацією ключових зобов`язань із задоволення гуманітарних потреб дітей, зокрема доступу до освіти, психосоціальної допомоги, води і санітарії, навчання з питань мінної небезпеки, охорони здоров`я матері та дитини, а також послуг для людей, що живуть із ВІЛ/СНІДом.
Склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 209 КК України в діях ОСОБА_5 взагалі відсутній з огляду на наступне.
Основним безпосереднім об`єктом злочину є встановлений з метою протидії залученню в економіку майна, одержаного злочинним шляхом, та виконання Україною взятих на себе міжнародно-правових зобов`язань порядок здійснення підприємницької та іншої господарської діяльності, а також порядок вчинення цивільно-правових угод в частині особистого та іншого подібного використання майна, не пов`язаного з господарською діяльністю. Додатковим безпосереднім об`єктом виступають інтереси правосуддя, нормальне функціонування фінансової системи, засади добросовісної конкуренції. Майно вважається таким, що одержане злочинним шляхом, якщо воно прямо або опосередковано отримано в результаті вчинення кримінального правопорушення. Суб`єктивну сторону злочину характеризує вина в формі прямого умислу, для якого обов`язкове усвідомлення винною особою того, що майно одержано злочинним шляхом.
Громадська організація, про яку йдеться, набула вказані кошти на підставах які не заборонені законом, а саме у відповідності до вимог чинного Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та Податкового кодексу України. Неправомірність набуття грошових коштів про які ідеться не доведена органом досудового розслідування. Таким чином, Громадська організація «Діячі України їдуть творити» є добросовісним набувачем майна.
З огляду на викладене, захисник просить слідчого суддю скасувати вищезазначене повідомлення про підозру та зобов`язати уповноважену особу внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо скасування повідомлення про підозру ОСОБА_5 .
В судовому засіданні захисник та підозрюваний підтримали скаргу та наполягали на її задоволенні.
Прокурор та слідчий заперечували проти задоволення скарги, посилаючись на те, що органом досудового розслідування до моменту повідомлення ОСОБА_5 про підозру було зібрано достатньо вагомих доказів причетності останнього до інкримінованих йому злочинів, а доводи захисту щодо необґрунтованості підозри вже перевірялися слідчим суддею під час вирішення питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу та судом апеляційної інстанції під час розгляду апеляційної скарги захисника на ухвалу слідчого судді про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В обох випадках доводи захисту були визнані необґрунтованими та передчасними.
Заслухавши доводи учасників провадження, вивчивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя доходить наступних висновків.
Відповідно до п. 10 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом підозрюваним, його захисником чи законним представником.
Кримінальний процесуальний кодекс України не містить положень, якими були б визначені підстави для скасування повідомлення про підозру, не встановлює будь-яких правил та обмежень щодо предмету перевірки слідчим суддею повідомлення про підозру.
Порядок повідомлення особі про підозру врегульований нормами глави 22 КПК України.
Кримінальний процесуальний кодекс України містить вимоги щодо змісту письмового повідомлення про підозру (ст. 277 КПК України), випадки, за яких повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 КПК України, (ч. 1 ст. 276 КПК України), порядок вручення письмового повідомлення про підозру (ст. 278 КПК України), перевірку щодо дотримання яких слідчий суддя має здійснити під час вирішення питання щодо наявності підстав для скасування повідомлення про підозру.
Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання (ч.ч. 1, 2 ст. 278 КПК України).
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадку наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 277 КПК України повідомлення про підозру має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.
Аналіз зазначених положень процесуального закону дає підстави для висновку, що під час розгляду скарг на повідомлення про підозру предметом перевірки слідчого судді є (1) питання дотримання вимог щодо змісту повідомлення про підозру та процесуального порядку вручення повідомлення про підозру, (2) питання дотримання стандарту «достатніх доказів» для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.
В скарзі захисник як підставу для скасування підозри зазначає її необґрунтованість.
Положення чинного кримінального процесуального законодавства не розкривають суті поняття «достатні докази для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення», яке застосовується у п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України.
Разом з тим, системний аналіз норм КПК України та практики Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення у справах «Фокс, Кембел і Хартлі проти Сполученого Королівства», «Лабіта проти Італії», «Мюррей проти Сполученого Королівства», «Ільгар Маммадов проти Азейбарджану», «Нечипорук і Йонкало проти України») свідчить про наявність в кримінальному процесуальному законодавстві понять, які відповідають різним стандартам доказування (переконання) - стандарт «обґрунтованої підозри», переконання (доведення) «поза розумним сумнівом» та стандарти «достатніх підстав (доказів)».
Стандарт достатніх підстав (доказів) використовується в широкому колі різноманітних ситуацій, що виникають в ході кримінального провадження, тому вони не є сталими, а залежать від конкретної ситуації, мети постановлення тих чи інших процесуальних рішень, вчинення процесуальних дій та їх правових наслідків.
Як вбачається їх конструкції пункту 3 частини 1 статті 276 КПК України, повідомлення про підозру передбачає дотримання стандарту «достатніх підстав (доказів)».
Стандарт «достатніх підстав (доказів)» для мети повідомлення особі про підозру є нижчим ніж стандарт «обґрунтованої підозри», адже останній згідно до пункту 1 частини 3 статті 132 КПК України використовується для обґрунтування необхідності значно серйознішого обмеження прав, свобод і законних інтересів людини через, зокрема, застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Враховуючи, що стандарт «достатніх підстав (доказів)» є нижчим ніж стандарт «обґрунтованої підозри», для цілей повідомлення особі про підозру він передбачає наявність доказів, які лише об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням (демонструють причетність до його вчинення) і вони є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування до висунення обвинувачення або спростування такої підозри.
Факти, що підтверджують наявність достатніх доказів для підозри, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт «достатніх підстав (доказів)» не передбачає, що сторона обвинувачення має оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для здійснення повідомлення про підозру.
Повідомлення про підозру повинно містити правову кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру.
У повідомленні ОСОБА_5 про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 201-2, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 201-2 КК України, зазначена правова кваліфікація кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він підозрюється та стислий виклад фактичних обставин таких кримінальних правопорушень, тобто вказані вимоги процесуального закону стороною обвинувачення дотримані.
На стадії досудового розслідування оцінка наявних в матеріалах кримінального провадження доказів здійснюється не в рамках оцінки доказів з точки зору їх достатності для доведення винуватості особі у вчинені інкримінованих їй кримінальних правопорушень, а в контексті визначення вірогідності причетності особи до їх вчинення.
На відповідній стадії досудового розслідування в ході оскарження повідомлення про підозру (повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри) та встановлення відповідності вимогам закону щодо змісту, порядку вручення такого повідомлення, вирішення слідчим суддею питання про наявність / відсутність в діях підозрюваного всіх елементів складу кримінальних правопорушень, які йому інкримінується, та правова кваліфікація інкримінованих діянь є передчасним.
Оскаржуване захисником повідомлення про підозру за формою та змістом в повній мірі відповідає вимогам ст. 277 КПК України, вручене в порядку, передбаченому ст.ст. 278, 279 КПК України.
Доводи захисника щодо необґрунтованості підозри у вчинені ОСОБА_5 інкримінованих йому злочинів були перевірені слідчим суддею у ході розгляду клопотань сторони обвинувачення про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом апеляційної інстанції під час розгляду апеляційної скарги захисника на ухвалу слідчого судді про застосування до підозрюваного запобіжного заходу.
Доводи захисника про необґрунтованість підозри за ч. 1 ст. 209 КК України суддею відхиляються, оскільки ОСОБА_5 про підозру у вчинені такого правопорушення не повідомлялося.
З огляду на викладене, слідчий суддя доходить висновку про відсутність підстав для задоволення скарги захисника.
Відповідно до ч. ч. 1,2 ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути, зокрема, про відмову у задоволенні скарги.
Керуючись ст.ст. 26, 276-279, 303, 306, 307, 370-372 КПК України, слідчий суддя
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1