В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2025 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000108 від 26.08.2025, відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, із професійно-технічною освітою, одруженого, раніше судимого 08.03.2024 вироком Індустріального районного суду міста Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн,

- за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 ст. 309 КК України,

також за участі сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

УСТАНОВИВ:

I. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_3 , діючи умисно, посягаючи на встановлені чинним законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог ст. ст. 7, 12, 17, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також зловживання ними» від 15.02.1995, постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 та наказу Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000 (з наступними змінами та доповненнями до наведених нормативних актів), достовірно знаючи про порядок обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів на території України та відповідальність за їх незаконний обіг, з метою вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним придбанням, зберіганням наркотичних засобів, без мети збуту 25.08.2025 близько 14:00, знаходячись в лісовому масиві поблизу селища Кармалюкове Жмеринського району Вінницької області, в кущах знайшов поліетиленовий пакет в середині якого знаходилась речовина рослинного походження, зеленого кольору у висушеному стані, яку ОСОБА_3 поклав до підлокітника власного автомобіля марки «ВАЗ», моделі «2102» між водійським та пасажирським сидінням, з метою особистого вживання наркотичного засобу без мети збуту, тобто придбав наркотичний засіб та незаконно зберігав його при собі.

Однак, 25.08.2025 близько 14:30 ОСОБА_3 , здійснюючи незаконну порубку деревини був виявлений лісником ДП «Жмеринський райагроліс» в лісосмузі між с. Рожепи та с. Кармалюкове Жмеринського району Вінницької області. У період часу з 18:03 по 18:57 25.08.2025 в ході проведення огляду місця події в автомобілі марки «ВАЗ», моделі «2102» належному ОСОБА_3 було виявлено полімерний пакет в середині із речовиною рослинного походження у висушеному та подрібненому стані, який знаходився у підлокітнику між водійським та пасажирським сидінням.

Відповідно до висновку експерта №CE-19/102-25/18889-НЗПРАП від 29.08.2025 надані на експертизу речовини рослинного походження, є канабісом. Канабіс відноситься до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено. Загальна маса канабісу, становить 22,61 г (у перерахунку на висушену речовину).

II. Стаття (частина) закону України про кримінальну відповідальність.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 визнається судом винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, тобто у незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

III. Позиція обвинуваченого.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчинені інкримінованого йому правопорушення визнав повністю та пояснив, що правопорушення вчинив за вищезазначених обставин. Дійсно, 25.08.2025 близько 14:00, знаходячись в лісовому масиві поблизу селища Кармалюкове Жмеринського району Вінницької області, в кущах знайшов поліетиленовий пакет в середині якого знаходилась конопля (канабіс), яку він поклав до підлокітника власного автомобіля, з метою особистого вживання. Того ж дня у нього її вилучили працівники поліції.

Заявила, що визнає свою провину, кається, просить не карати суворо.

IV. Позиція суду щодо порядку розгляду справи.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Водночас, відповідно до частин 1 та 2 ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

При цьому, згідно з ч. 6 цієї статті, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_3 під час судового розгляду в повному обсязі визнав свою винуватість в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, яке передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, за обставин, викладених в обвинувальному акті, прокурор ОСОБА_4 вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і здійснювати судовий розгляд на підставі ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись лише допитом обвинуваченого, дослідженням характеризуючи даних відносно обвинуваченого та документів щодо судових витрат та речових доказів. Обвинувачений та захисник з такою позицією прокурора погодилися.

Суд, ураховуючи повне визнання вини обвинуваченим, заслухавши думки учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Обмежився лише допитом обвинуваченого та дослідженням характерезуючих даних на обвинуваченого, а також документів щодо судових витрат та речових доказів.

При цьому судом з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, виходячи з аналізу обвинувального акту, допитавши обвинуваченого, вивчивши матеріали справи, що характеризують особу обвинуваченого, суд прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

V. Обставини які пом`якшують або обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої суд визнає його щире каяття. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

VI. Мотиви призначення покарання.

Кримінальне правопорушення у вчиненні якого визнається винуватим обвинувачений, згідно ст. 12 КК України кваліфікується як кримінальний проступок.

Щодо особи обвинуваченого, ОСОБА_3 є громадянам України, одружений, за місцем проживання характеризується задовільно. Проходив службу у ЗСУ, являється учасником бойових дій, у лікаря психіатра та нарколога на обліку не перебуває та за лікуванням не звертався (а.с.55-64). Раніше судимий 08.03.2024 вироком Індустріального районного суду міста Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, штраф не сплатив (а.с.47-48, 50, 126).

Отже, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення обвинуваченим, особу винного та обставини, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують його покарання, а також беручи до уваги те, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність, а тому суд прийшов до висновку призначити ОСОБА_3 покарання у виді пробаційного нагляду. Оскільки на думку суду, за встановлених обставин, таке покарання буде відповідати його загальній меті та справедливим, оскільки більш м`якше покарання у виді штрафу, яке було застосовано за попереднім вироком, не слугувало виправленню засудженого, у виді виправних робіт неможливо застосувати, оскільки обвинувачений офіційно не працевлаштований, обмеження волі, у даному випадку буде занадто суворим та недоцільним.

Також судом встановлено, ОСОБА_3 раніше судимий 08.03.2024 вироком Індустріального районного суду міста Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, - штраф не сплатив.

Згідно з ч. 3 ст. 72 КК України, основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

А тому остаточне покарання ОСОБА_3 слід визначити за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків. З огляду на правила складання покарань, передбачені ч. 3 ст. 72 КК України, вирок Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 08.03.2024, яким ОСОБА_3 засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі одна тисяча неоподаткованих мінімумів доходів громадян, слід виконувати самостійно.

VII. Рішення щодо речових доказів.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України ( а.с.44, 79).

VIIІ. Рішення про відшкодування процесуальних витрат.

На підставі ст. 124 КПК України з обвинуваченої на користь держави слід стягнути документально підстережені процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 4457,00 грн (а.с.66).

Запобіжний захід не обирався.

Керуючись статтями 369, 373, 374 КПК України, Суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим та призначити покарання за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України у виді пробаційного нагляду на строк 3 (три) роки з покладенням обов`язків, передбачених пунктами 1-3 ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України, а саме: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; - виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Відповідно до ч. 1 ст. 71, ч. 3 ст. 72 КК України призначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю вироків та призначене покарання за ч. 1 ст. 309 КК України та покарання, призначене вироком Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 08.03.2024, яким ОСОБА_3 засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі одна тисяча неоподаткованих мінімумів доходів громадян, виконувати самостійно.

Речові докази: -сейфпакет №2131007 №0195478 з фрагментом пляшки та наперстком з нашарування, - сейф пакет №8890796 з канабісом, масою 22,61 г, які зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області - знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 4457,00 грн.

Вирок суду, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_6