Справа № 740/2411/24 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/125/26
Категорія - - ч.1 ст.309, ч.2 ст.307 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 січня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження №0001413 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 на вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 28 серпня 2025 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, уродженка та жителька АДРЕСА_1 , не заміжня, освіта середня, не працює, в силу ст.89 КК України раніше не судима,

засуджена за:

- ч.1 ст.309 КК України (за епізодом зберігання речовини РVР, вилученої при особистому обшуку 15.01.2024) до покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік;

- ч.2 ст.307 КК України (за епізодом збуту речовини РVР 14.11.2023) до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років, з конфіскацією майна;

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_8 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років, з конфіскацією майна.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 ухвалено обчислювати з дня її затримання на виконання вироку.

На підставі ч.5 ст.72 КК України, зараховано ОСОБА_8 у строк покарання строк її попереднього ув`язнення з 15.01.2024 по 18.07.2024, з розрахунку - один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

На підставі ч.7 ст.72 КК України, зараховано ОСОБА_8 у строк покарання строк перебування її під цілодобовим домашнім арештом з 19.07.2024 по 12.09.2024, з розрахунку - три дні цілодобового домашнього арешту за один день позбавлення волі.

Скасовано арешт, накладений згідно з ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду від 19.01.2024 на майно: грошові кошти в сумі 300 грн. (купюри номіналом 200 грн. ЕВ8875531, та номіналом 100 грн. УС1153401); мобільний телефон марки Redmi 5 Plus (IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 ) з сім-карткою з абонентським номером НОМЕР_3 ; предмет, схожий на лампочку з трубкою з нашаруваннями; грошові кошти в сумі 100 грн. однією купюрою з серійним номером AB9064788; грошові кошти в сумі 20 грн. однією купюрою з серійним номером EЄ2066295.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави 10800,64 грн процесуальних витрат. Долю речових доказів вирішено у порядку ст.100 КПК України.

Крім того, ОСОБА_8 визнано невинуватою у пред`явленому їй обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України (за епізодом збуту речовини РVР 15.01.2024) та виправдано, на підставі п.3 ч.1 ст.373 КПК України, у зв`язку з недоведеністю, що в діянні є склад кримінального правопорушення.

Вироком місцевого суду встановлено, що ОСОБА_8 зберігала особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пантан-1-он), при собі з метою подальшого збуту та 14 листопада 2023 року, близько 15 год 18 хв, перебуваючи за адресою: Чернігівська область, м. Ніжин, вул. Об`їжджа, 123, з корисливих мотивів, за грошові кошти в сумі 1000 грн, незаконно збула ОСОБА_10 (особа зі зміненими анкетними даними), який був залучений для проведення оперативної закупки наркотичних засобів, психотропних речовин, кристалоподібну речовину, що містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пантан-1-он), масою 0,1635 г.

Крім того, 15.01.2024 о 14:01 год, у ОСОБА_8 , під час затримання в порядку ст.208 КПК України, за адресою: м. Ніжин, вул. Прилуцька, 126, працівниками Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області вилучено три полімерних пакети з пазовими замками, в яких знаходилася кристалоподібна речовина білого кольору, що містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якого заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), загальною масою 0,5441г, які ОСОБА_8 незаконно зберігала при собі для власних потреб без мети збуту.

Також, згідно з обвинувальним актом ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України, за наступних обставин.

ОСОБА_8 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, місці та спосіб, з метою подальшого збуту, незаконно придбала особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пантан-1-он) та стала її зберігати при собі.

14.11.2023 близько 15 год 18 хв, ОСОБА_8 , перебуваючи за адресою: місто Ніжин, вул. Об`їжджа, 123, з корисливих мотивів, за грошові кошти в сумі 1000 грн, незаконно збула ОСОБА_10 (особа зі зміненими анкетними даними), який був залучений для проведення оперативної закупки наркотичних засобів, психотропних речовин, кристалоподібну речовину, що містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пантан-1-он), масою 0,1635 г.

У подальшому, ОСОБА_8 у невстановлений досудовим розслідуванням час, місці та спосіб, з метою подальшого збуту, повторно, незаконно придбала особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пантан-1-он) та стала її зберігати при собі.

15.01.2024 близько 11:46 год, ОСОБА_8 , перебуваючи за адресою: м. Ніжин, вул. Ніжатинська, 57, з корисливих мотивів, за грошові кошти в сумі 700 грн, повторно, незаконно збула ОСОБА_10 (особа зі зміненими анкетними даними), який був залучений для проведення оперативної закупки наркотичних засобів, психотропних речовин, кристалоподібну речовину, що містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пантан-1-он), масою 0,1510 г.

Крім того, ОСОБА_8 у невстановлений досудовим розслідуванням час, місці та спосіб, з метою подальшого збуту, повторно, незаконно придбала особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пантан-1-он) та стала її зберігати при собі.

15.01.2024 о 14:01 год, за адресою: м. Ніжин, вул. Прилуцька, 126, працівниками Ніжинського районного управління поліції у ОСОБА_8 , під час затримання в порядку ст.208 КПК України, вилучено три полімерних пакети з пазовими замками, в яких знаходилася кристалоподібна речовина білого кольору, що містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якого заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), загальною масою 0,5441г.

Виправдовуючи ОСОБА_8 , на підставі п.3 ч.1 ст.373 КПК України, у пред`явленому їй обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України (за епізодом збуту речовини РVР 15.01.2024), місцевий суд вказав, що матеріалами кримінального провадження встановлено, що орган досудового розслідування діяв не у пасивний спосіб, а через легендовану особу ОСОБА_10 провокував ОСОБА_8 до скоєння злочину. А обставини проведення оперативної закупки 15.01.2024, з огляду на поведінку легендованої особи ОСОБА_10 , що напередодні полягала практично у вимаганні збуту йому ОСОБА_8 наркотиків, з урахуванням доказів та практики ЄСПЛ, свідчить що під час проведення оперативної закупки 15.01.2024 ОСОБА_8 було спровоковано на вчинення цього злочину.

Також, перекваліфіковуючи дії ОСОБА_8 з ч.2 ст.307 КК України на ч.1 ст.309 КК України, суд зазначив, що зберігання психотропної речовини, вилученої при особистому обшуку ОСОБА_8 під час її затримання після вчинення нею спровокованих дій, передбачених ст.307 КК України, з урахуванням того, що загальна кількість вилученої у ОСОБА_8 психотропної речовини об`єктивно не перевищує потреби в її власному вживанні, підлягає кваліфікації за ч.1 ст.309 КК України.

Крім того, місцевим судом виключено з обвинувачення, визнаного доведеним, як за епізодом 14.11.2023 за ч.2 ст.307 КК України, так і за епізодом 15.01.2024 щодо вилученої особливо небезпечної психотропної речовини при особистому обшуку ОСОБА_8 , твердження про придбання ОСОБА_8 у невстановлені досудовим розслідуванням час, місці та спосіб особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пантан-1-он), з тих підстав, що суд позбавлений можливості встановити обставини вчинення ОСОБА_8 придбання особливо небезпечної психотропної речовини і самостійно сформулювати їх у вироку, позаяк у випадку, коли викладена в обвинувальному акті фабула правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, і суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.

Захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати вирок місцевого суду, в частині засудження ОСОБА_8 за ч.2 ст.307 КК України за епізодом від 14.11.2023 та закрити кримінальне провадження. Також просив змінити вирок суду в частині засудження ОСОБА_8 за ч.1 ст.309 КК України, та призначити їй покарання у виді обмеження волі, із звільненням від його відбування з випробуванням з іспитовим строком, на підставі ст.75 КК України. В обґрунтування скарги послався на помилковість висновку суду першої інстанції, що за епізодом від 14.11.2023 провокаційних дій зі сторони легендованої особи не було. На думку апелянта, легендована особа ОСОБА_10 перед закупкою 14.11.2023 неодноразово та наполегливо пропонував ОСОБА_8 купити для нього наркотичні засоби. Також поза увагою суду залишилось те, що ОСОБА_8 діяла виключно під впливом ОСОБА_10 і такий вплив був визначальним, без якого злочин не був би вчинений. Зазначив, що стороною обвинувачення не надано доказів того, що ОСОБА_8 збувала наркотичні засоби іншим особам, окрім легендованої особи. Вказав на наявність підстав для виправдання його підзахисної за ч.2 ст.307 КК України за епізодом від 14.11.2023. Крім того, послався на невідповідність призначеного судом покарання, в частині засудження ОСОБА_8 за ч.1 ст.309 КК України, ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченої. Вказав, що його підзахисна щиро кається у вчиненому й засуджує свої дії. Просив врахувати її молодий вік та відсутність незнятих і непогашених судимостей.

У судове засідання апеляційного суду обвинувачена ОСОБА_8 не з`явилася, про час і місце судового розгляду була поінформована належним чином, що підтвердив її захисник, заяв про відкладення розгляду справи не подавала.

Відповідно до вимог ч.4 ст.405 КПК України участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Заслухавши доповідь судді; захисника ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; думку прокурора, котрий просив вирок місцевого суду залишити без змін; перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

За змістом ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, й кваліфікація її дій у цій частині в апеляційній скарзі захисником не оспорюються.

Доводи апеляційної скарги сторони захисту фактично зводяться до незгоди з засудженням ОСОБА_8 за ч.2 ст.307 КК України за епізодом від 14.11.2023, з посиланням на провокацію обвинуваченої до вчинення цього злочину.

Разом з тим, висновок суду про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України за епізодом злочинної діяльності від 14.11.2023, за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам кримінально провадження і підтверджений зібраними у встановленому порядку доказами, які досліджені, належно оцінені судом і детально викладені у вироку суду.

У судовому засіданні місцевого суду обвинувачена ОСОБА_8 свою вину не визнала, категорично заперечила свою причетність до скоєння інкримінованих їй кримінальних правопорушень. Наполягала на тому, що працівники поліції навмисно, з використанням ОСОБА_10 (легендованої особи), здійснили провокацію злочину.

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченою у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, за епізодом злочинної діяльності від 14.11.2023, її вина знайшла своє підтвердження в судовому засіданні, вона відображена низкою доказів, яким суд дав належну оцінку.

Так, допитаний у місцевому суді свідок ОСОБА_10 (анкетні дані якого змінені) надав показання про те, що познайомився із ОСОБА_8 наприкінці літа 2023 року під час відпочинку у компанії спільних друзів на ставку у селі Почечине Ніжинського району. Тоді ж дізнався, що вона вживає наркотики, і зазначала, що може їх продати. Він виступає за здоровий спосіб життя, не любить наркозалежних осіб, а тому вирішив звернутися до поліції і повідомив про готовність співпрацювати у питанні викриття ОСОБА_8 у збуті наркотичних засобів та документуванні цього. Також він надав поліцейським згоду на конфіденційне співробітництво. Поліцейські повідомили, що потрібно для зібрання доказів зустрітися з ОСОБА_8 для придбання наркотиків під контролем поліції. У середині листопада 2023 року ОСОБА_10 прийшов до Ніжинського районного відділу поліції, де його обшукали, вручили грошові кошти. По телефону поцікавився у ОСОБА_8 , чи є можливість придбати наркотики. Вона відповіла ствердно і сказала прибути до 15-ої школи у Ніжині, що він і зробив, та за 1000 грн на вулиці біля школи купив у неї «солі», поміщені у папір, які потім видав поліцейським. Також у середині січня 2024 року таким же чином придбав наркотики у ОСОБА_8 . Але цього разу це відбулося по вул. Незалежності у м. Ніжині. Також і цього разу «солі» видав поліцейським. У період між вказаними закупками він з обвинуваченою не зустрічався, наркотичні засоби з нею ніколи не вживав. Таких випадків, щоб він просив у ОСОБА_8 продати йому «солі», а вона була в іншому місті та відмовляла йому у цьому, не було. Неприязних відносин з ОСОБА_8 не має, крім обвинуваченої в інших осіб наркотиків не купляв.

Допитаний в суді першої інстанції свідок ОСОБА_11 пояснив, що у листопаді 2023 року по своїх справах перебував у Ніжинському районному відділі поліції. Один із працівників поліції підійшов і запросив бути понятим під час процесуальних дій, на що він погодився. Був присутнім у одному з кабінетів у відділі поліції, де у присутності іншого понятого та поліцейських було перевірено одяг на чоловікові, який мав купувати наркотики. У його кишенях нічого не було. Потім оглянуто і вручено банківські купюри по 200 грн, здається 5 купюр. Потім поїхали до гаражів біля 11-го училища, де чоловік, якому вручили перед цим гроші, пішов, а згодом повернувся і видав пакетик з білим порошком, який був запечатаний у пакет, на якому ОСОБА_11 ставив свій підпис. Через два дні його допитували у поліції і він підписував про це протокол.

Допитаний у місцевому суді свідок ОСОБА_12 показав, що у грудні 2023 року, а також у січні 2024 року поліцейські попросили його бути понятим під час проведення процесуальних дій. Обидва рази запрошував один і той же поліцейський у відділ поліції до слідчого. У його присутності молодий хлопець діставав з кишень їх вміст, також перевіряли чи нічого іншого немає, потім на столі переписувалися номери банкнот і вручалися молодому хлопцю з бородою. Обидва рази вручали 1000 грн. Першого разу банкнотами по 200 грн, а вдруге - мабуть банкнотами по 500 грн, 200 грн і 100 грн. У службовому автомобілі поліції їздили з іншим понятим та двома поліцейськими: перший раз - на вулицю Кірова, а вдруге - в район заводу «Ніфарм». Обидва рази молодий чоловік з бородою йшов, а вони чекали в гаражному кооперативі, та через деякий час цей молодий хлопець повертався і видавав слідчому пакетик з білим порошком. Що він пояснював слідчому з приводу цих пакетиків, не пам`ятає. Дані пакетики запечатувалися і вилучалися. ОСОБА_12 розписувався у документах про вручення грошей молодому хлопцеві та у документах про видачу ним і вилучення пакетиків з білим порошком. При цьому, документи про вилучення складалися у відділі поліції, а потім свідок у них розписувався на місці після вилучення пакетиків з порошком. Чи вилучалося, окрім пакетиків з порошком, ще щось не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні місцевого суду показала, що взимку 2023 року була присутня в якості понятого під час особистого обшуку ОСОБА_8 . При обшуку в обвинуваченої знайшли 120 грн і два пакетики з порошком, речі, одяг, мобільний телефон. Де саме це відбувалося у Ніжині, вона не пригадує, на місце її привезли поліцейські. Вилучене у ОСОБА_8 поклали у пакети і запечатали, на пакетах вона розписалася, а потім пішла додому.

Окрім показань свідків, вина обвинуваченої ОСОБА_8 підтверджується наступними дослідженими в судовому засіданні доказами:

- заявою ОСОБА_10 (легендована особа) від 13.11.2023 про добровільну згоду на проведення оперативної закупки у ОСОБА_8 наркотичного засобу, сіль ПВП (т.1, а.к.п.57);

- актом прийому-передачі грошових коштів, згідно з яким 14.11.2023 слідчий СВ Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_14 , у присутності понятих ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , отримав від працівників ВКП Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області кошти в сумі 1000 грн п`ятьма банкнотами номіналом по 200 грн - УС 7086546, ЗЄ 1649990, ЦА 5030210, УР 4817781, ПЗ 3698850, у зв`язку із проведенням оперативної закупки у ОСОБА_8 (т.1, а.к.п.58);

- протоколом огляду, згідно з яким 14.11.2023 в службовому кабінеті № 217 Ніжинського районного відділу поліції, за адресою: м. Ніжин вул. С. Прощенка, 22, за участі понятих ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , здійснено огляд ОСОБА_10 , який буде безпосереднім покупцем, який на час проведення огляду був одягнений та через плече мав чорну барсетку (т.1, а.к.п.59);

- протоколом вручення ідентифікованих грошових коштів, згідно з яким 14.11.2023 слідчим ОСОБА_14 , у присутності понятих ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , вручено ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 1000 грн п`ятьма банкнотами номіналом по 200 грн - УС 7086546, ЗЄ 1649990, ЦА 5030210, УР 4817781, ПЗ 3698850, які ОСОБА_10 поклав до кишені куртки (т.1, а.к.п.60);

- протоколом про результати проведення НСРД - контролю за вчиненням злочину від 15.11.2023, згідно з яким 14.11.2023 ОСОБА_10 попередньо здійснив дзвінок зі свого мобільного телефону до ОСОБА_8 та домовився про купівлю наркотичних засобів - «солей» на суму 1000 грн. ОСОБА_8 сказала підійти до школи №15. Потім ОСОБА_10 від гаража № 12 в гаражному кооперативі по вул. Академіка Арвата пішки вирушив в бік школи № 15 по вул. Об`їжджа,123, в м. Ніжин, де його вже чекала ОСОБА_8 . В 15:18 год ОСОБА_8 передала ОСОБА_10 наркотичну речовину, о 15:19 год. ОСОБА_10 передав ОСОБА_8 1000 грн, що були задіяні для оперативної закупки. Придбану у ОСОБА_8 речовину ОСОБА_10 о 15:29 год видав слідчому (т.1, а.к.п.131-132);

- протоколом про результати аудіо-, відео контролю особи ОСОБА_8 від 24.01.2024, ОСОБА_10 14.11.2023 близько 15:05 годин вирушив з гаражного кооперативу «Дружба», що знаходиться за адресою м. Ніжин, вул. Академіка Арвата, та направився на територію ЗОШ № 15 м. Ніжин, по вул. Об`їжджа. Прибувши на вказане місце близько 15:12 год., ОСОБА_15 зустрівся з ОСОБА_8 , де в подальшому ОСОБА_8 дістала з кишені паперовий згорток та необережно його розгорнула, в згортку була наркотична речовина «сіль PVP». ОСОБА_8 запитала, чи немає у ОСОБА_10 пакетика, щоб не розсипати наркотичну речовину, ОСОБА_10 зняв поліетиленову плівку з пачки цигарок і ОСОБА_8 пересипала туди наркотичну речовину з паперового згортку близько 15:18 год. Після цього ОСОБА_10 передав грошові кошти, які були задіяні для проведення оперативної закупки за наркотичний засіб «сіль PVP» в сумі 1000 грн близько 15:19 год. Після цього ОСОБА_10 попрощався з ОСОБА_8 та направився в гаражний кооператив «Дружба», що знаходиться за адресою м. Ніжин, вул. Академіка Арвата. Прибувши на вказане місце, ОСОБА_10 добровільно, у присутності понятих, видав слідчому пакетик з наркотичною речовиною «сіль PVP», який придбав у ОСОБА_8 (т.1, а.к.п.139-149);

- відеозаписом на диску DVD-R об`ємом 4,7 Gb, інв. № 331т, що є додатком до протоколу про результати аудіо-, відео контролю особи ОСОБА_8 від 24.01.2024, з перегляду якого вбачається, що ОСОБА_10 зустрівся з ОСОБА_8 біля школи №15 у Ніжині, де вона пересипала з паперового згортку порошкоподібну білу речовину йому у поліетиленову плівку з пачки цигарок, зазначаючи, що там трішки менше грама. У спілкуванні ОСОБА_8 зазначає, що буде йти до Юри, він їй віддає два за «штуку». ОСОБА_8 говорить, що буде тут, а ОСОБА_10 , що йому потрібно буде повернутися. Потім ОСОБА_10 передав ОСОБА_8 з рук в руки кілька купюр номіналом по 200 грн. Далі вони йдуть з території школи, ОСОБА_10 прямує до гаражного кооперативу, де був слідчий (а.п.148 т.1);

- заявою ОСОБА_10 про добровільну видачу слідчому речовини, яку придбав у ОСОБА_8 14.11.2023 (т.1, а.к.п.61);

- протоколом огляду місця події від 14.11.2023, згідно з яким, у присутності понятих ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , в гаражному кооперативі по вул. Академіка Арвата в м. Ніжині, на дорозі біля гаража №12, ОСОБА_10 видав слідчому ОСОБА_14 полімерний прозорий згорнутий пакетик з речовиною білого кольору, яку, як пояснив ОСОБА_10 , він придбав 14.11.2023 у жінки на прізвисько « ОСОБА_16 (т.1, а.к.п.61-62);

- висновком експерта Чернігівського НДЕКЦ від 20.11.2023 за № СЕ-19/125-23/12709-НЗПРАП, згідно з яким надана на експертизу кристалоподібна речовина білого кольору, містить в своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он). Маса PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) становить 0,1635 г (т.1, а.к.п.68-71);

- протоколом затримання ОСОБА_8 з додатком - картою пам`яті з відеозаписом, згідно з яким 15.01.2024 під час затримання, в присутності понятих ОСОБА_17 та ОСОБА_13 , у ОСОБА_8 під час особистого обшуку виявлено та вилучено: три прозорих поліетиленових пакети з речовинами; предмет, схожий на лампочку з трубкою з нашаруваннями; грошові кошти в сумі 100 грн. однією купюрою AB9064788; грошові кошти в сумі 20 грн. однією купюрою EЄ2066295 мобільний телефон марки Redmi 5 Plus (IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 ) з номером телефону НОМЕР_3 ; (т.1, а.к.п.83-85);

- висновком експерта Чернігівського НДЕКЦ від 26.01.2024 № СЕ-19/125-24/749-НЗПРАП, згідно з яким кристалоподібна речовина, яка згідно з постановою про призначення експертизи, вилучена в ході особистого обшуку ОСОБА_8 під час її затримання, містить в своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), маса якого становить 0,2933 г, 0,1623 г, 0,0885 г (т.1, а.к.п.119-121);

- висновком експерта Чернігівського НДЕКЦ від 25.01.2024 за № СЕ-19/125-24/751-НЗПРАП, згідно з яким на поверхні наданих на експертизу предметів «лампочки з трубкою з нашаруванням», що були вилучені в ході особистого обшуку ОСОБА_8 , під час її затримання в порядку ст.208 КПК України, міститься особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он). Маса PVP становить 0,0382 г (т.1, а.к.п.105-108);

- висновком експерта Чернігівського НДЕКЦ від 14.03.2024 за № СЕ-19/125-24/3394-КТ з додатком - оптичним диском, згідно з яким в пам`яті мобільного телефону «Xiaomi» модель «Redmi 5 Plus», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 виявлено записи в «телефонній книзі», записи в «журналі дзвінків», SMS-повідомлення, файли з зображеннями, аудіо та відеофайли, записи та відомості в додатках, які мають доступ до соціальних мереж та інших мереж; також виявлено електронну і поштову переписку, інформацію скопійовано на оптичний диск (т.1, а.к.п.92-95);

- протоколом огляду від 29.03.2024, згідно з яким старшим оперуповноваженим СПШ Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області оглянуто оптичний диск з інформацією з мобільного телефону «Xiaomi» модель «Redmi 5 Plus», вилученого при затриманні у ОСОБА_8 . Зазначено роздруківки зображень переписки у месенджерах, фото місць схову, «закладок» наркотичних речовин (т.1, а.к.п.99-102);

- повідомленням слідчому начальника УКР ГУНП в Чернігівській області про виділення коштів з фонду спеціального призначення ГУНП в Чернігівській області для проведення контролю за вчиненням злочину у вигляді оперативної закупки в сумі 1000 грн. та в сумі 1000 грн (т.1, а.к.п.81-82);

- протоколом про результати проведення щодо ОСОБА_8 негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 16.02.2024 з долученим до нього диском DVD-R, згідно з яким у період з 22.10.2023 по 15.12.2023 зафіксовані телефонні розмови ОСОБА_8 (т.2, а.к.п.1-5).

Отже, місцевий суд, дослідивши, перевіривши та проаналізувавши в судовому засіданні всі вищевказані докази в їх сукупності, як такі, що узгоджуються між собою та не викликають сумніву, правильно дійшов висновку про необхідність кваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_8 за ч.1 ст.309 КК України, як незаконне зберігання психотропних речовин без мети збуту; та за ч.2 ст.307 КК України, як незаконне зберігання особливо небезпечної психотропної речовини з метою збуту та незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини, з чим погоджується і колегія суддів.

Позиція сторони захисту про недоведеність винуватості ОСОБА_8 , зокрема, з підстав наявності ознак провокації злочину зі сторони правоохоронних органів щодо обвинуваченої, є безпідставною, з огляду на таке.

Європейський суд з прав людини зазначав, що коли сторона захисту висуває версію провокації, необхідно встановити, чи був би злочин вчинений без втручання органів влади. Підбурювання стається, коли відповідні агенти - співробітники сил правопорядку або особи, що діють за їхніми інструкціями, не обмежуються лише розслідуванням злочинної діяльності у переважно пасивній манері, а справляють такий вплив на особу, що спонукає її до вчинення злочину, який інакше не був би вчинений, з метою уможливити викриття злочину, отримання доказів і пред`явлення обвинувачення.

При вирішенні цього питання суди мають брати до уваги більш широке коло обставин, ніж поведінка та висловлювання учасників безпосередньо під час події, яку захист вважає наслідком провокації, а обвинувачення - допустимим методом розслідування. Характер тиску або іншого способу підбурити особу до вчинення злочину є лише одним з факторів, який має значення в цьому контексті.

Визначаючи, чи було розслідування «переважно пасивним», необхідно також дослідити причини, які стали підставою негласної операції, та поведінку органів влади при її проведенні.

Будь-яка попередня інформація про наявний злочинний намір має давати можливість її перевірити, й органи влади мають бути здатні у будь-який час довести, що вони мали достатні підстави для проведення негласної операції.

ЄСПЛ також підкреслював необхідність чіткої процедури санкціонування таких заходів розслідування, а також належного контролю над їх здійсненням, і визнавав порушення статті 6 Конвенції, якщо рішення про дозвіл на проведення операції містило дуже мало інформації щодо підстав її проведення.

Для відмежування провокації від допустимої поведінки правоохоронних органів ЄСПЛ виробив ряд критеріїв, такі як: a) змістовний критерій,

b) процесуальний критерій.

При цьому під змістовним критерієм розуміється наявність/відсутність суттєвих змістовних ознак, притаманних провокації правоохоронних органів, а під процесуальним - наявність у суду можливості перевірити відомості про ймовірну провокацію під час судового засідання з дотриманням принципів змагальності та рівності сторін.

У своєму рішенні «Банніков проти Росії» на обґрунтування факту порушення вимог п.1 ст.6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод ЄСПЛ посилається на своє рішення «Худобін проти Російської Федерації», «Тейшейро де Кастро проти Португалії», однак зміст цих рішень зводиться до вислову «не було б скоєно, як би не було спровоковано».

Відтак, згідно практики ЄСПЛ, зокрема у справах «Банніков проти Російської Федерації» від 04.11.2010, «Веселов та інші проти Російської Федерації» від 02.10.2010, «Раманаускас проти Литви» від 05.02.2008, застосування особливих методів ведення слідства, зокрема, агентурних методів, саме по собі не може порушувати право особи на справедливий суд. Ризик провокації з боку працівників правоохоронних органів, викликаний вказаними методами, означає, що їх використання повинно бути суворо регламентованим. Для застосування цих методів у правоохоронних органів мають бути докази на підтвердження аргументу схильності особи до вчинення злочину.

Отже, будь-яка інформація, що стосується існуючого наміру вчинити злочин або вчинюваного злочину, має бути такою, що здатна бути перевіреною, а державне обвинувачення повинно мати змогу продемонструвати на будь-якій стадії, що в його розпорядженні наявні достатні підстави для проведення оперативного заходу.

Як слідує з матеріалів кримінального провадження щодо ОСОБА_8 , вони не містять ознак притаманних провокації злочину правоохоронними органами, а саме - спонукання працівниками поліції обвинуваченої до вчинення збуту психотропних речовин. Навпаки, дослідженими судом першої інстанції доказами встановлено, що обвинувачена ОСОБА_8 продала психотропну речовину легендованій особі ОСОБА_10 .

На переконання колегії суддів, у даному випадку мала місце протиправна, незаконна діяльність самої ОСОБА_8 , яка усвідомлювала свої дії, мала можливість відмовитися від них, але все ж таки здійснила незаконний збут психотропної речовини з власної волі.

У колегії суддів відсутні жодні підстави вважати, що кримінальне правопорушення (епізод злочинної діяльності від 14.11.2023) було спровоковано працівниками поліції, чи обвинувачену спонукали до його вчинення, чи були зацікавлені працівники поліції, тобто, що за інших обставин цей злочин нею б не був вчинений.

До того ж, ОСОБА_8 не оспорюється факт передачі нею в зазначених в обвинувальному акті місцях і часі легендованій особі ОСОБА_10 речовин, та що ці речовини є особливо небезпечною психотропною речовиною - PVP, її розміри, та що ОСОБА_10 передав при цьому обвинуваченій гроші, як і того, що при особистому обшуку ОСОБА_8 при її затриманні вилучено три пакетики з психотропною речовиною.

Крім того, як слідує з матеріалів кримінального провадження та не заперечується обвинуваченою, що вона є наркозалежною особою, переймається питаннями придбання та вжиття наркотиків, а її телефонні розмови вказують на те, що вона неодноразово спілкувалася як з іншими особами, так і з закупним (розмови 22.10.2023 о 22:08 год, 23.10.2023 о 18:42 год, 27.10.2023 о 12:15 год, 30.10.2023 о 10:33 год) щодо можливості поділитися чи спільного вживання наркотиків. ОСОБА_8 у показаннях суду також повідомила, що інколи ОСОБА_10 просив її купити наркотики, вони спільно складалися грошима, і спільно вживали PVP.

Наведене свідчить, що у даному випадку працівниками поліції 14.11.2023 лише зафіксовано епізод такої діяльності ОСОБА_8 , якою вона займалася і до того, що в свою чергу спростовує доводи сторони захисту про провокування працівниками поліції ОСОБА_8 на вчинення збуту психотропної речовини.

Обставини проведення оперативної закупки 14.11.2023 зафіксовані у належній процесуальній формі, зібрано сукупність доказів, які підтверджують збут ОСОБА_8 психотропної речовини легендованій особі ОСОБА_10 біля школи № 15 по вулиці Об`їжджа, 123, у м. Ніжин.

Отже, як правильно зазначив місцевий суд, за встановлених у ході судового розгляду обставин, дії ОСОБА_8 , які проявилися у пересипанні 14.11.2023 біля школи №15 у м. Ніжині зі свого паперового згортку у поліетиленову плівку з-під пачки цигарок закупному ОСОБА_10 особливо небезпечної психотропної речовини і надання її закупному, є збутом психотропних речовин.

Детальний перегляд відеозапису оперативної закупки за 14.11.2023 свідчить, що ОСОБА_8 пересипала порошкоподібну речовину ОСОБА_10 і говорила, що буде йти до ОСОБА_18 ; ОСОБА_10 на питання ОСОБА_8 відповів, що в нього є «косарь», а ОСОБА_8 зазначила, що ОСОБА_19 за «штуку» їй віддає два. При цьому ОСОБА_10 передав гроші ОСОБА_8 . Але потім ОСОБА_8 та ОСОБА_10 розійшлися, будь-яких доказів, які б заслуговували на увагу, що ОСОБА_8 дійсно додавала власні кошти і взагалі придбавала потім за них у інших осіб PVP та збиралася віддати принаймні частину ОСОБА_10 , матеріали справи не містять.

Відтак, отримані після передачі наркотику від ОСОБА_10 грошові кошти ОСОБА_8 обернула на свою користь.

Відповідно до вимог п.1 ст.6 Європейської Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», в тому числі ч.3 ст.271 КПК України, згідно якої під час підготовки та проведення заходів з контролю за вчиненням злочину забороняється провокувати (підбурювати) особу на вчинення цього злочину з метою його подальшого викриття, допомагаючи особі вчинити злочин, який вона би не вчинила, якби слідчий цьому не сприяв, або з цією самою метою впливати на її поведінку саме насильством, погрозами, шантажем.

Відтак, доводи апеляційної скарги сторони захисту про провокацію цього кримінального правопорушення, є необґрунтованими.

Колегія суддів вважає, що перед проведенням контролю за вчиненням злочину працівники правоохоронного органу володіли достатнім обсягом інформації про причетність ОСОБА_8 до скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, вступили у злочин на етапі його підготовки та вчинення, а поведінка легендованої особи ( ОСОБА_10 ) даному випадку не є активною та не спрямована на спонукання обвинуваченої до збуту психотропних речовин.

За таких підстав, рішення суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, на думку колегії суддів, прийнято згідно з критерієм доведеності «поза розумним сумнівом», який застосовується Європейським судом з прав людини (рішення «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011), а тому підстав для задоволення апеляційних вимог за обставин, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

На думку колегії суддів, вимоги апелянта про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_8 , у зв`язку з недоведеністю вчинення нею кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України (епізод злочинної діяльності від 14.11.2023), не має правового підґрунтя, у зв`язку з чим задоволенню не підлягають.

Положеннями ст.ст.50, 65 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Визначені у ст.65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, а також призначення покарання нижчого, ніж передбачене санкцією статті (частини статті), завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної чи касаційної інстанції, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

При цьому повноваження суду (його права та обов`язки), надані державою, щодо обрання між альтернативними видами покарань у встановлених законом випадках та інтелектуально-вольова владна діяльність суду з вирішення спірних правових питань, враховуючи цілі та принципи права, загальні засади судочинства, конкретні обставини справи, дані про особу винного, справедливість обраного покарання тощо, визначають поняття «судова дискреція» (судовий розсуд) у кримінальному судочинстві.

Дискреційні повноваження суду повинні відповідати принципу верховенства права з обов`язковим обґрунтуванням обраного рішення у процесуальному документі суду.

Статтею 17 Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), та в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Призначаючи ОСОБА_8 міру покарання, суд першої інстанції з достатньою повнотою врахував ступінь суспільної небезпеки та тяжкість скоєних кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченої, яка в силу ст.89 КК України, раніше не судима; має дітей, але відсутні дані, що піклується про них; не працює, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває; відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання; та дійшов правильного висновку про необхідність призначити обвинуваченій покарання за ч.2 ст.307 КК України у виді позбавлення волі в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією частини даної статті, з конфіскацією майна, та за ч.1 ст.309 КК України у виді обмеження волі на мінімальний строк, передбачений санкцією цієї частини статті, із застосуванням ч.1 ст.70 КК України при визначенні остаточного покарання, що буде необхідним і достатнім для її виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, оскільки її перевиховання неможливе без ізоляції від суспільства, з чим погоджується і колегія суддів.

А тому, беручи до уваги вищенаведене, колегія суддів не знаходить підстав для пом`якшення призначеного обвинуваченій ОСОБА_8 покарання.

Отже, всі обставини, на які посилається апелянт, судом першої інстанції при призначенні ОСОБА_8 покарання враховані, тому доводи про суворість покарання не заслуговують на увагу і спростовуються вищенаведеним, у зв`язку з чим колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги сторони захисту у цій частині.

Порушень місцевим судом під час розгляду справи вимог кримінального або кримінального процесуального закону, які б давали підставу для зміни або скасування судового рішення, колегією суддів не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 28 серпня 2025 року щодо ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців.

СУДДІ:

ОСОБА_4 ОСОБА_2 ОСОБА_3