1Справа № 335/8566/25 1-кс/335/3685/2025
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 листопада 2025 року м. Запоріжжя
Вознесенівський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілого ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8
захисника ОСОБА_9
обвинуваченого ОСОБА_10
захисника ОСОБА_11
У підготовчому судовому засіданні 30.10.2025 головуючим суддею ОСОБА_12 було розкрито інформацію про те, що він разом з захисником обвинуваченого ОСОБА_10 - адвокатом ОСОБА_11 перебуває у дружніх стосунках, вони разом проводять спільно час, відвідують спільно дні народження, а також святкують свята.
Після розкриття інформації, яка була підтверджена адвокатом ОСОБА_11 , представником потерпілого адвокатом ОСОБА_4 було заявлено відвід головуючому судді ОСОБА_12 від розгляду вказаного кримінального провадження на підставі п.4 ч.1 ст.75 КПК України, розгляд якої на підставі протоколу автоматизованого розподілу передано судді ОСОБА_1 .
Особа, якій заявлено відвід, суддя Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_12 у судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду заяви, надав заяву про розгляд заяви про відвід за його відсутності.
У судовому засіданні представник потерпілого - ОСОБА_4 заяву про відвід підтримала. Зазначила, що на початку підготовчого судового засідання суддя ОСОБА_12 повідомив, що він знаходиться в близьких дружних відносинах із захисником обвинуваченого, вони родинами постійно святкують свята, постійно зустрічаються, мають близькі дружні відносини, і для щоб гарантувати безсторонність суду, заявляє відвід головуючому з метою уникнення будь-яких сумнівів і просить задовольнити заяву про відвід.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заяву про відвід не підтримала і вказала, що вказані у заяві про відвід обставини не передбачені нормами процесуального закону. Якщо би суддя вважав, що не може розглядати справу неупереджено, він мав би заявити самовідвід. Крім того, стосунки маються із захисником, а не обвинуваченим, а доводи заявника в цілому не є підставою для відводу судді.
У судовому засіданні захисник ОСОБА_9 вказав, що дійсно процесуальних підстав для відводу головуючого судді не має, але вважає, що якщо суддя ОСОБА_12 оголосив у судовому засіданні цю інформацію, то мабуть, є у нього якісь внутрішні сумніви щодо його упередженості, адже якщо таких сумнів не було, адже усі з кимось дружать, проводять свята і ця інформація зазвичай не оголошується, а тому він вважає, що у судді ОСОБА_12 є якісь сумніви щодо об`єктивності, а тому з метою усунення будь-яких сумнівів у неупередженості головуючого не заперечує проти задоволення заяви представника потерпілого.
Обвинувачена ОСОБА_8 підтримала думку захисника.
У судовому засіданні захисник ОСОБА_7 та обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , покладаються про вирішенні заяви про відвід на розсуд суду.
У судовому засіданні захисник ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_11 проти задоволення заяви про відвід заперечує. Вказав, що суддя ОСОБА_12 виконав вимоги Закону, він зобов`язаний був повідомив перед початком судового засідання таку інформацію. Щодо підстав для відводу, то такі підстави відсутні і немає ніяких сумнів у неупередженості і об`єктивності судді. Дійсно інколи вони з ОСОБА_12 , проводять разом свята, мають дружні відносини, в силу професії усі пересікаються. Оскільки відсутні підстави для відводу судді, просить заяву не задовольняти.
Обвинувачений ОСОБА_10 підтримав думку захисника.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали заяви, суд дійшов наступного висновку.
Згідно з ст. 81 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.
За результатами розгляду заяви про відвід судді, суд дійшов такого висновку.
Перелік підстав, за наявності яких суддя підлягає відводу, визначено ст. ст. 75, 76 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст.75 КПК України, суддя не може брати участь в кримінальному провадженні:
4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;
Суть цієї правової норми полягає тому, що вона передбачає визначений законом перелік підстав, за наявності яких суддя не може брати участі в розгляді кримінального провадження.
Поняття «інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості судді», є оціночними, використання яких залежить від правосвідомості особи, яка їх застосовує та з`ясовує їх сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.
Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово постановляв, що «особиста неупередженість судді повинна вважатись присутньою доти, доки не доведено протилежного».
Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.
Частиною 5 ст. 9 КПК України встановлено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) звертає увагу, що безсторонність (неупередженість) суду в сенсі п. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, враховуючи особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто, чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (i) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом установлення того, чи забезпечував сам суд та серед інших аспектів його склад достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).
У рішенні у справі «Кіпріану проти Кіпру» ЄСПЛ констатовано, що між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій).
У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»). У цьому сенсі навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії») (Постанова колегії суддів першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 17 вересня 2019 року, справа №277/599/15-к).
Відповідно до пункту 81 рішення ЄСПЛ «Салов проти України» «неупередженість» у сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді в конкретній справі тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію, тобто чи були в суді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу.
З практики ЄСПЛ особиста безсторонність суду, що означає відсутність упередженості або прихильності, презюмується, поки не надано доказів протилежного. При ухваленні рішення про те, чи є законна підстава побоюватися, що конкретний суддя або склад суду проявили недостатню неупередженість, думка відповідної особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи може це побоювання бути об`єктивно обґрунтованим (рішення у справах «Білуха проти України», «Веттштайн проти Швейцарії», «Мікалеф проти Мальти»).
Незалежність і об`єктивність судді в кожній справі забезпечується, серед іншого, закріпленням чіткого переліку підстав для відводу судді від участі у справі.
Відповідно до п.1.1, п.1.2 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 № 2006/23 суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від стороннього впливу, спонукання, тиску, загроз чи втручання, прямого чи опосередкованого, що здійснюється з будь-якої сторони та з будь-якою метою. Суддя дотримується незалежної позиції як щодо суспільства в цілому, так і щодо конкретних сторін судової справи, у якій він повинен винести рішення.
При цьому, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (справа Ветштайн проти Швейцарії).
Згідно пунктів 2.1, 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, при виконанні своїх обов`язків суддя вільний від будь-яких схильностей, упередженості чи забобонів. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.
Статтею 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого Рішенням XХ чергового з`їзду суддів України 18.09.2024, встановлено, що суддя заявляє самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законом. У разі виникнення сумнівів у судді щодо його неупередженості у результаті розгляду справи суддя має право заявити самовідвід.
Поряд з цим, відповідно до ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим, тобто, заява про відвід має містити посилання на конкретні обставини, що об`єктивно можуть свідчити про упередженість судді та бути підтверджені відповідними доказами.
Одночасно Верховний Суд підкреслює, що не можуть бути підставою для відводу суддів заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.
Розглядаючи заявлені доводи для відводу, суд виходить із того, що при визначенні існування у даній справі законних підстав сумніватися в неупередженості судді ОСОБА_12 , позиція заявника, який заявляє відвід має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому має наявність фактів, що дають можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими.
Так, заявляючи відвід з підстав наявності дружніх стосунків між захисником обвинуваченого і суддею, представник потерпілого не зазначив як дружні відносини із захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_11 можуть вплинути на порушення суддею ОСОБА_12 основного обов`язку судді щодо неупередженого розгляду справи та на неможливість винесення ним об`єктивного судового рішення, оскільки безсторонність та неупередженість судді є не правом, а обов`язком судді, в тому числі і однією із підстав набуття такого правового статусу.
Дружні стосунки судді із захисником сторони не є підставою для відводу, якщо це не призводить до прямої або опосередкованої заінтересованості судді у результаті справи або інших обставин, що викликають сумнів у його неупередженості, проте у судовому засіданні заявником не зазначено будь-яких фактичних даних, які б могли слугувати підставою для сумніву в неупередженості судді ОСОБА_12 , не наведено і жодних мотивів щодо наявності особистої прихильності або упередження до сторін у справі, а доводи заявника фактично є припущенням про існування обставин щодо упередженості судді.
Крім того, з дня надходження кримінального провадження № 335/8566/25 у провадження судді ОСОБА_12 (з серпня 2025 року по теперішній час) суддя не заявляв самовідводу від участі в розгляді справи, що свідчить про те, що він за своїм внутрішнім переконанням не має сумніву в об`єктивності розгляду вказаного кримінального провадження та об`єктивного судового рішення у справі, а факт дружніх відносин з захисником обвинуваченого у кримінальному провадженні безперечно мав би бути доведений до відома учасників судового провадження шляхом розкриття цієї інформації.
Проте цей факт, на який зроблено посилання в заяві, не є беззаперечною та вагомою підставою для відводу судді, оскільки наведені обставини позапроцесуальних побутових стосунків самі по собі не свідчать про упереджене ставлення судді до сторін кримінального провадження під час судового провадження і не доводять неупередженості або особистої заінтересованості судді при ухваленні процесуальних рішень, у тому числі і щодо результатів розгляду провадження й таких даних заява викладена усно в судовому засіданні про відвід не містить.
Суд зазначає, що сумнів в неупередженості судді повинен бути розумним, інакше будь-який судовий процес можна було б перетворити у безкінечний ланцюг недовіри до суду та, відповідно, зміну його складу.
Необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи так само порушує право на справедливий суд, як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід (ВС від 04.10.2024, № 629/3284/20).
Таким чином, в ході розгляду заяви про відвід судді, обставин, передбачених п.4 ч.1 ст. 75 КПК України, які б виключали участь судді у кримінальному провадженні, судом не встановлено.
Оскільки заявник не довів наявності обставин, які б були підставою для відводу судді ОСОБА_12 передбачених п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК, суду не надано переконливих доказів упередженості та безсторонності судді під час розгляду кримінального провадження, а наведені обставини не ставлять під сумнів його об`єктивність і при розгляді заяви про відвід судді не встановлено інших, передбачених законом підстав, які унеможливлюють участь судді у даному кримінальному провадженні, всебічного, повного та об`єктивного розгляду ним вказаної справи або про наявність сумнівів в його об`єктивності, незалежності та неупередженості, а тому підстав для задоволення заяви представника потерпілого суд не вбачає і у задоволенні заяви відмовляє.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 75, 81 КПК України, -
Ухвала окремо оскарженню не підлягає..

Суддя: ОСОБА_1