Справа № 515/1302/25
Провадження № 1-кп/515/1655/25
Татарбунарський районний суд Одеської області
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2025 року м. Татарбунари

Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Татарбунари Одеської області кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 червня 2025 року за реєстраційним № 0000878 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Григорівка, Комінтернівського району Одеської області, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , тимчасово не працюючого, не депутата, раніше судимий вироком Кілійського районного суду Одеської області від 24 червня 2009 року за частиною другою статті 307 КК України, вироком Татарбунарського районного суду Одеської області від 27 серпня 2025 року за частиною першою статті 125 КК України та який на момент вчинення кримінального правопорушення проходить військову службу під час призову за мобілізацією на посаді водія розвідувального відділення розвідувального взводу батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «матрос»,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 345 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він, будучи, військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, вчинив кримінальне правопорушення, а саме: відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» правоохоронні органи - органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, Бюро економічної безпеки України, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.

Згідно ст. 17 Закону України «Про національну поліцію», поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу в поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції. Поліцейський має службове посвідчення та спеціальний жетон.

Відповідно до книги нарядів відділення поліції № 2 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області старший оперуповноважений зонального сектору №2 ВКП Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області капітан поліції ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 26.06.2025 о 08:55 годині, отримавши табельну вогнепальну зброю та спеціальні засоби, заступив на добове чергування в складі слідчо-оперативної групи відділення поліції № 2 Білгород-Дністровського РВП будучи у форменому одязі із знаками розрізнення.

Так, 26.06.2025 о 17:27 годині надійшло повідомлення зі служби «102», яке зареєстровано в ІПНП ЄО за №5136, за фактом спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , її чоловіком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . За вказівкою старшого інспектора-чергового відділення поліції №2 Білгород-Дністровського

РВП ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_7 на місце події до будинку АДРЕСА_2 було направлено слідчо-оперативну групу відділення поліції №2 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області.

У подальшому, 26.06.2025 приблизно о 17:50 годині, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебуваючи біля домоволодіння

АДРЕСА_2 , з метою підриву авторитету державних органів, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, достовірно знаючи про те, що перед ним знаходиться працівник правоохоронного органу - органу поліції, який одягнений у формений одяг та в цей час виконував свої службові обов`язки діючи умисно, повністю усвідомлюючи незаконність своїх дій, з метою перешкодити працівнику поліції виконувати свої службові обов`язки, почав висловлюватись на адресу старшого оперуповноваженого ЗС №2 ВКП

Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_5 грубою нецензурною лайкою та погрозами застосування фізичного насильства у вигляді нанесення удару кулаком в обличчя при цьому активно жестикулював руками та з метою нанесення удару кулаком правої руки потерпілому замахнувся на ОСОБА_5 , що змусило останнього сприйняти дії ОСОБА_4 , як реальні побоювання за власне життя і здоров`я, а також як такі, що перешкоджали нормальній діяльності правоохоронного органу та з метою недопущення спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень змусило потерпілого ухилитись від удару та застосувати відносно останнього поліцейські заходи примусу у вигляді фізичної сили та спеціальних засобів.

Такими діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 345 КК України, а саме погроза вбивством, насильством щодо працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

У судовому засіданні прокурор, враховуючи, що обвинувачений визнає свою вину та всі встановлені обставини справи, просив суд визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Обвинувачений не заперечив щодо визнання судом недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, визнав свою провину, зазначив, що був у стані алкогольного сп`яніння, просив не позбаляти його волі.

Враховуючи думку учасників судового провадження, які не заперечували щодо застосування ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, допитом потерпілого та дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого, при цьому, судом з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд дійшов переконливого висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України.

Мотиви призначення покарання

Відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та зокрема те, що відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 345 КК України, є нетяжким злочином.

Щодо особи обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, за місцем проживання характеризується посереднє; на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, його ставлення до вчиненого - вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому.

Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує щире каяття.

Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є рецидив кримінальних правопорушень, вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Разом з цим, суд враховує, що згідно інформації, яка міститься в досудовій доповіді органу пробації у обвинуваченого ОСОБА_4 наявний високий ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та високий ризик небезпеки, яку він становить для суспільства, у тому числі для окремих осіб, Білгород-Дністровського районного сектору №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області вважає, що виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства. На думку органу пробації, виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень. У разі якщо суд дійде до висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладання на обвинуваченого обов`язків відповідно до ч. 3 ст. 76 КК України: виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, особи обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, в межах санкції ч. 1 ст. 345 КК України у виді обмеження волі.

Інші рішення щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Ураховуючи те, що стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 .

Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертиз у кримінальному провадженні, відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 100, 174, 368, 369, 370, 371, 374, 615 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 345 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 не обирати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Одеської області через Татарбунарський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним.

Відповідно до пункту 15 статті 615 КПК України, після складання та підписання повного тексту вироку суд обмежується проголошенням його резолютивної частини.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1