У Х В А Л А

про арешт майна

24 грудня 2025 року м. Полтава

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000893 від 20.12.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

встановив:

22.12.2025 року в провадження слідчого судді Шевченківського районного суду міста Полтави надійшло клопотання сторони кримінального провадження - старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 за погодженням із прокурором Полтавської обласної прокуратури про арешт майна.

Власник майна ОСОБА_4 надала до суду заяву про розгляд клопотання у її відсутність, проти задоволення клопотання не заперечувала.

Старший слідчий у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, прохав його задовольнити.

У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється, що узгоджується з положеннями ст. 107 КПК України.

Вивчивши клопотання та дослідивши його матеріали, слідчий суддя приходить до такого висновку.

СУ ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000893 від 20.12.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що 19.12.2025 року, близько 18:50, водій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем Renault Megane д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині вулиці Городищенської в м. Гребінка Лубенського району Полтавської області в сторону від центру міста, де проїжджаючи в районі стадіону «Юність», на мокрому асфальтобетонному покритті, на неосвітленій ділянці дороги, рухаючись в межах населеного пункту, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який попередньо рухався попереду в попутному напрямку відносно руху автомобіля під керуванням водія ОСОБА_5 . В результаті ДТП пішохід ОСОБА_6 від отриманих травм помер на місці пригоди.

19.12.2025 року працівниками поліції проведено огляд місця події, під час якого оглянуто та вилучено: автомобіль Renault Megane д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 виданого 19.08.2021 в ТСЦ 5343, належить ОСОБА_4 , що проживає за адресою АДРЕСА_1 .

В ході огляду встановлено, що на момент огляду транспортний засіб має сліди ДТП. За результатами огляду його тимчасово вилучено та поміщено: автомобіль Renault Megane д.н.з. НОМЕР_1 , на територію стоянки, що за адресою м. Лубни, вул. Київська 2.

З огляду на вказане, враховуючи те, що вказані вилучені речі зберегли на собі сліди злочину, є доказом в кримінальному провадженні, можуть бути використані для встановлення обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. 22.12.2025 року постановою старшого слідчого в ОВС ВРЗСТ СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 їх визнано та залучено як речовий доказ у вказаному кримінальному провадженні.

В даному випадку є достатні та обґрунтовані підстави вважати, що автомобіль Renault Megane д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 виданого 19.08.2021 в ТСЦ 5343, належить ОСОБА_4 , що проживає за адресою АДРЕСА_1 , є речовим доказом, який може бути використаний як речові докази та за наявності заявленого цивільного позову в рамках розслідування кримінального провадження, для відшкодування заподіяної шкоди.

Виходячи з положення ч. 2 ст. 170 КПК України «Накладення арешту на майно» п. 1): «Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів», що в даному випадку є дуже важливо і суттєво, так як для з`ясування обставин механізму розвитку дорожньо-транспортної пригоди та встановлення причинного зв`язку між діями учасників пригоди та наслідками, які настали, а в даному конкретному випадку спричинення смерті, що неможливо встановити без дослідження транспортних засобів на яких залишилися сліди кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Частина 1 статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та відповідно до ч. 3 даної статті у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, а саме: речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.

Враховуючи викладене, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, повного, всебічного та об`єктивного досудового розслідування кримінального провадження, для збереження слідової інформації, у зв`язку із забезпеченням проведення необхідних слідчих та інших процесуальних дій та встановлення всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а також у зв`язку з тим, що вилучене майно визнано речовим доказом, клопотання необхідно задовольнити.

Залишення на даний час вказаного майна під арештом на початковій стадії кримінального провадження буде пропорційним та в повній мірі відповідатиме інтересам досудового розслідування.

Керуючись ст. ст. 98, 167, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно у кримінальному провадженні № 0000893 від 20.12.2025 року, а саме на автомобіль Renault Megane д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 виданого 19.08.2021 в ТСЦ 5343, належить ОСОБА_4 , що проживає за адресою АДРЕСА_1 , з позбавленням права на його відчуження, розпорядження та користування та проведення будь-яких ремонтних робіт.

Місцем зберігання автомобіля Renault Megane д.н.з. НОМЕР_1 визначити на території стоянки, що за адресою м. Лубни, вул. Київська, 2.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_7