Єдиний унікальний номер: 448/2531/25
Провадження № 1-кп/448/247/25
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

(повний текст)

30.12.2025 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мостиська клопотання начальника Мостиського відділу Яворівської окружної прокуратури ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000039 від 26 січня 2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України,

В С Т А Н О В И В:

До Мостиського районного суду Львівської області надійшло клопотання начальника Мостиського відділу Яворівської окружної прокуратури ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000039 від 26.01.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вказаним правопорушенням.

З вищевказаного клопотання слідує, що СВ ВнП ГУ НП у Львівській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000039 від 26.01.2014 року за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Вказує, що досудовим розслідуванням встановлено, що 25.01.2014 року, в період часу з 16:00 год. по 00:00 год., невстановлена особа, таємно, з приміщення будинку громадянки ОСОБА_5 , що за адресою: АДРЕСА_1 (до набрання чинності постановою Верховної Ради України від 17.07.2020 №807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів» - «Мостиського району») Львівської області, викрала золоті вироби та гроші, чим завдала останній матеріальної шкоди на суму 10000 грн.

Зазначає, що в ході проведення досудового розслідування проведено комплекс слідчих (розшукових) та процесуальних дій, спрямованих на повне та об`єктивне дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення, однак не встановлено особи, яка ймовірно вчинила злочин, а тому підстав для повідомлення підозри конкретній особі про підозру у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення не представилось можливим.

Враховуючи, що кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжких злочинів і на теперішній час минули строки давності притягнення до кримінальної відповідальності, тому прокурор просить закрити кримінальне провадження у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та просить таке задовольнити із підстав наведених у клопотанні.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, хоча була повідомлена про час і місце розгляду даного клопотання, однак в матеріалах справи міститься заява, в якій остання зазначає, що не заперечує щодо закриття кримінального провадження із вказаних підстав та просить судовий розгляд проводити без її участі.

Заслухавши думку прокурора ОСОБА_3 , проаналізувавши і дослідивши клопотання та матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Як вбачається з матеріалів клопотання, в ході проведення досудового розслідування встановлено, що 25.01.2014 року, в період часу з 16:00 год. по 00:00 год., невстановлена особа, таємно, з приміщення будинку громадянки ОСОБА_5 , що за адресою: АДРЕСА_1 (до набрання чинності постановою Верховної Ради України від 17.07.2020 №807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів» - «Мостиського району») Львівської області, викрала золоті вироби та гроші, чим завдала останній матеріальної шкоди на суму 10000 грн.

26.01.2014р. відомості про кримінальне правопорушення за даним фактом зареєстровано в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000039 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Закон України про кримінальну відповідальність обмежує строками давності повноваження держави щодо кримінального переслідування осіб, які вчинили кримінальні правопорушення. Зокрема, у статті 49 КК України визначено підстави та умови для звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Так, злочин передбачений ч.3 ст.185 КК України, який відповідно до положень ст.12 КК України (в редакції, що діяла на час вчинення злочину, так і в редакції, що діє на час розгляду клопотання) відноситься до категорії тяжких злочинів.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.49 КК України (в редакції, що діяла на час вчинення злочину, так і в редакції, що діє на час розгляду клопотання), особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло десять років у разі вчинення тяжкого злочину.

Таким чином, класифікація кримінальних правопорушень з моменту вчинення до часу розгляду клопотання змінилася, але строк звільнення від кримінальної відповідальності - 10 років, не змінився.

Підстав для зупинення строку давності, передбачених частиною другою статті 49 КК України, у даному кримінальному провадженні не встановлено.

Також слід зазначити, що вищезазначене кримінальне правопорушення не віднесено до категорії тяжких чи особливо тяжких злочинів проти життя чи здоров`я особи або злочинів, за які згідно із КК України може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Окрім цього, судом встановлено, що незважаючи на вжиття слідчим процесуальних заходів для встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, жодна з осіб у цьому кримінальному проваджені в якості підозрюваного допитана не була, повідомлення про підозру нікому не вручено, обвинувальний акт не складено та до суду не направлено, тобто не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення. Підстави для зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення в рамках даного кримінального провадження відсутні.

У правовій позиції викладеній у Постанові Верховного суду від 22 квітня 2021 року у справі №130/38/20, зазначається, що системне тлумачення ст.49 КК України вказує на імперативність цієї норми кримінального закону, а тому суд, встановивши наявність підстав для застосування положень зазначеної статті, зобов`язаний закрити кримінальне провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності. А також, що ч.1 ст.49 КК України встановлено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули відповідні строки, встановлені пунктами 1-5 цієї статті. Тобто, строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності обчислюються саме з моменту вчинення цією особою кримінального правопорушення і до вступу обвинувального вироку в законну силу.

Відповідно до п.1-1 ч.2 ст.284 КПК України та ч.4 ст.284 КПК України закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

За правилами пункту 3-1 частини першої статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Таким чином, вказані норми кримінального процесуального закону пов`язують можливість закриття кримінального провадження виключно із наявністю одночасно двох підстав: не встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Зважаючи на встановлені судом обставини, зокрема те, що з моменту вчинення вказаного злочину минуло більше десяти років, перебіг давності не зупинявся, не переривався, потерпіла ОСОБА_5 подала заву, в якій проти закриття кримінального провадження із наведеної підстави не заперечує, з урахуванням вищевказаних правових норм, кримінальне провадження №0000039, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань, 26 січня 2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, - слід закрити у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

З огляду на вищенаведене, клопотання начальника Мостиського відділу Яворівської окружної прокуратури ОСОБА_4 підлягає задоволенню з наведених вище мотивів і підстав.

Речові докази відсутні.

Згідно ч.1 ст.118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат на правову допомогу та витрат пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

Частиною першою статті 126 КПК України визначено, що суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Отже, суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті.

З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що понесені процесуальні витрати на проведення експертизи в цьому кримінальному провадженні, - вартість проведення дактилоскопічної експертизи за №16 від 17 березня 2014 року на суму 343 гривень 98 копійок підлягають компенсації за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, оскільки не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись п.3-1 ч.1, ч.4 ст.284, ст.ст.372, 376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Клопотання начальника Мостиського відділу Яворівської окружної прокуратури ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000039 від 26 січня 2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України, - задовольнити.

Кримінальне провадження №0000039, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 січня 2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, - закрити у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Процесуальні витрати за проведення дактилоскопічної експертизи за №16 від 17 березня 2014 року на загальну суму 343 (триста сорок три) гривні 98 копійок - компенсувати за рахунок Державного бюджету України в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Мостиський районний суд Львівської області.

Ухвала, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст ухвали складено 02.01.2026 року.

Суддя ОСОБА_1