Кропивницький апеляційний суд
Провадження № 11-кп/4809/88/26 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_1
Категорія ст.286 КК УкраїниДоповідач у ІІ інстанції: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2026 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника: ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у м. Кропивницькому кримінальне провадження № 0000209 заапеляційною скаргою прокурора у кримінальному проваджені ОСОБА_6 на вирок Фортечного районного суду м. Кропивницького від 07 жовтня 2025 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Джалаєр Джалілабатського району Республіки Азербайджан, азербайджанець, громадянин Азербайджану, з базовою середньою освітою, без постійного місця реєстрації, фактично проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- вироком Кіровського районного суду м.Кіровограда від 01.08.2024 року за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі,

визнано невинуватим та виправдано у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.187 та за ч.3 ст.185 КК України КК України на підставі п.2 ч.1 ст.373 КПК України, у зв`язку з не доведенням вчинення ним цього кримінального правопорушення.

ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, призначених за даним вироком та за вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 01.08.2024 року, ОСОБА_8 визначенео остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 обчислюється з 14.01.2025 року.

До строку призначеного покарання у виді позбавлення волі, зараховано покарання, яке частково відбуте ОСОБА_8 за вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 01.08.2024 року зарахувавши в строк відбування покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII), з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, починаючи з 12.05.2017 року по 15.05.2017 року включно та з 10.04.2024 року по 14.01.2025 рік;

Зараховано в строк відбуття покарання строк перебування ОСОБА_8 під цілодобовим домашнім арештом починаючи з 15 травня 2017 року по 11 липня 2017 року з розрахунку на підставі ст.72 ч.7 КК України три дні домашнього арешту за один день позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили застосовано до обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно вироку суду ОСОБА_8 разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (особи відносно яких судове рішення набуло законної сили) вчинили таємне викрадення чужого майна (крадіжка), повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, при наступних обставинах.

28.04.2019 року близько 00.00 години, ОСОБА_8 разом зі своїми знайомими ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , перебували в приміщенні кафе-бару «Золоті Купола», по вулиці Гоголя, 78 в місті Кропивницькому Кіровоградської області.

Спостерігаючи за відвідувачами розважального закладу, ОСОБА_9 звернув увагу на ОСОБА_11 , яка відпочиваючи в приміщенні кафе, час від часу користувалася коштовним мобільним телефоном.

В подальшому, ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , непомітно для ОСОБА_11 , викрали з кишені її штанів мобільний телефон «Samsung S8 SM G950F Black», вартість якого за висновком товарознавчої експертизи №526 від 11.06.2019 складала 10208,33 грн.

Після цього ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, а викраденим майном розпорядились на власний розсуд, чим завдали потерпілій ОСОБА_11 матеріальної шкоди на загальну суму 10208 гривень 33 копійки.

Крім того 17.05.2019 року близько 03.00 години, ОСОБА_8 разом зі своїми знайомими ОСОБА_9 , ОСОБА_10 перебували в кафе «Еліт», по вулиці Гоголя, 78-Б в місті Кропивницькому, де познайомились з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які сидячи за столиком на літньому майданчику кафе, вживали пиво.

Підсівши до їх столика, ОСОБА_9 замовив дві склянки пива, в які непомітно для оточуючих вкинув по таблетці антипсихотичного препарату «Азалептол - Клозапін», після чого, під приводом відсвяткувати його день народження, пригостив ОСОБА_12 та ОСОБА_13 цим пивом.

Впевнившись в дії на організм зазначених осіб вказаного антипсихотичного препарату, ОСОБА_10 разом з ОСОБА_9 , усвідомлюючи, що ОСОБА_13 і ОСОБА_12 , перебуваючи під дією вказаного антипсихотичного засобу, не можуть розуміти значення вчинених відносно них дій, викрали рюкзак в якому знаходились особисті документи ОСОБА_12 : паспорт, водійське посвідчення, ідентифікаційний код, універсальна картка АТ КБ «Приватбанк» та картка «Райфайзенполібанк», на яких знаходились залишки грошових коштів у сумах, відповідно 16500 грн. та 1000 польських злотих; грошові кошти у сумі 1000 грн.; гаманець; за висновком товарознавчої експертизи №2763/2837-2841/19-27 від 17.07.2019 мобільний телефон «Samsung G5» ринковою вартістю 2150 грн.; ювелірні вироби із золота 585 проби: сережки, вагою 4 грам, вартістю 3040 грн.; сережки, вагою 1,56 грама, вартістю 1185 грн. 60 коп.; кільце жіноче, вагою 1,36 грама, вартістю 1033 грн. 60 коп.; ланцюжок, вагою 3 грама, вартістю 2280 грн., належні ОСОБА_12 .

Після цього ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 з місця скоєння кримінального правопорушення зникли, а викраденим майном розпорядились на власний розсуд, чим завдали потерпілій ОСОБА_12 матеріальної шкоди на загальну суму 10689 гривень 20 копійок.

В подальшому, цього ж дня, ОСОБА_9 , діючи узгоджено з ОСОБА_10 , використовуючи викрадену картку на ім`я ОСОБА_12 , зняв з її карткового рахунку через банкомат по вулиці Преображенській 2-Д у місті Кропивницькому, грошові кошти у сумі 4158 грн. 39 коп.

Таким чином, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 заволоділи належним ОСОБА_12 вищезазнкченим майном та грошовими коштами з її банківського рахунку на загальну суму 14847 гривень 59 копійок.

Крім того, 11.06.2019 близько 05.00 години ОСОБА_8 разом зі своїми знайомими ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , а також ОСОБА_14 і його знайомий на ім`я ОСОБА_15 перебували на території школи №19, по вулиці Волкова в місті Кропивницькому.

ОСОБА_9 , маючи при собі завчасно придбану пляшку вина, попередньо відкоркувавши запропонував випити з неї вина. У свою чергу ОСОБА_10 вкинула непомітно до пляшки з вином таблетку «Азалептол - Клозапіну», налила ОСОБА_14 вина та тримаючи пляшку із своїм пивом, запропонувала випити, на що той погодився та вжив налите йому вино.

Дочекавшись впливу на організм ОСОБА_14 вказаного антипсихотичного засобу, усвідомлюючи, що той перебуваючи у безпорадному стані, не може розуміти значення вчинюваних відносно нього дій, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , та ОСОБА_10 викрали мобільний телефон «Huawei P Smart+» у чохлі, за висновком товарознавчої експертизи №2908/2948/19-27 від 01.08.2019 вартістю відповідно 5399 грн. 10 коп. та 133 грн. 20 коп.; гроші в сумі 300 грн. та банківські картки АТ КБ «Приват Банк», належні ОСОБА_14 .

Після цього ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, а викраденим майном розпорядились на власний розсуд, чим завдали потерпілому ОСОБА_14 матеріальної шкоди на загальну суму 5832 гривні 30 копійок.

Разом з тим, органом досудового розслідування ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло, тобто у кримінальному правопорушенні, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, за таких обставин.

11.06.2019 близько 05.00 години ОСОБА_8 разом зі своїми знайомими ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , а також ОСОБА_14 і його знайомий на ім`я ОСОБА_15 перебували на території школи №19, по вулиці Волкова в місті Кропивницькому.

ОСОБА_9 , маючи при собі завчасно придбану пляшку вина, попередньо відкоркувавши запропонував випити з неї вина. У свою чергу ОСОБА_10 вкинула непомітно до пляшки з вином таблетку «Азалептол - Клозапіну», налила ОСОБА_14 вина та тримаючи пляшку із своїм пивом, запропонувала випити, на що той погодився та вжив налите йому вино.

Дочекавшись впливу на організм ОСОБА_14 вказаного антипсихотичного засобу, усвідомлюючи, що той перебуваючи у безпорадному стані, не може розуміти значення вчинюваних відносно нього дій, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , та ОСОБА_10 викрали мобільний телефон «Huawei P Smart+» у чохлі, за висновком товарознавчої експертизи №2908/2948/19-27 від 01.08.2019 вартістю відповідно 5399 грн. 10 коп. та 133 грн. 20 коп.; гроші в сумі 300 грн. та банківські картки АТ КБ «Приват Банк», належні ОСОБА_14 .

Після цього ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, а викраденим майном розпорядились на власний розсуд, чим завдали потерпілому ОСОБА_14 матеріальної шкоди на загальну суму 5832 гривні 30 копійок.

Вказаними діями ОСОБА_8 разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (особи відносно яких судове рішення набуло законної сили) вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України.

Згідно з обвинуваченням, 28.04.2019 року ОСОБА_8 разом зі своїми знайомими ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , перебували в приміщенні кафе-бару «Золоті Купола», по АДРЕСА_2 .

Також органом досудового розслідування ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для здоров`я та життя особи, яка зазнала нападу, тобто вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.187 КК України, за таких обставин.

30.03.2019 біля 23.00 ОСОБА_8 перебуваючи по вул. Юрія Коваленка у м. Кропивницький, помітив чоловіка - ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що рухався у напрямку будинку №21, і якого обрав об`єктом нападу для заволодіння майном.

Надалі ОСОБА_8 скоїв на ОСОБА_16 напад, а саме вчинив умисні дії, спрямовані на заволодіння його майном, шляхом застосування фізичного насильства у виді нанесення ззаду удару ногою в спину, від чого потерпілий впав, упершись колінами та ліктями в землю, після чого продовжив наносити множинні удари ногами в обличчя та різні частини тулуба, чим спричинив тілесні ушкодження та фізичний біль. Такі злочинні дії ОСОБА_16 сприйняв як такі, що загрожують його здоров`ю та життю, внаслідок чого від отриманих тілесних ушкоджень тимчасово втратив свідомість.

За висновками судово-медичних експертиз №153 від 05.04.2019 та №84/153-19 від 07.02.2024 року, у ОСОБА_16 виявлені тілесні ушкодження у вигляді синця навколо правого ока з крововиливом в білкову оболонку, синців в ділянці правої лопатки, лівому плечі, саден в завушній ділянці з права, в ділянці обох ліктьових суглобів по задній поверхні з синцями, які утворилися від травматичного контакту з тупим об`єктом та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, механізм утворення яких не суперечить механізму утворення, на який вказав потерпілий при проведенні слідчого експерименту.

Надалі ОСОБА_8 обшукав ОСОБА_16 , виявив в кишенях одягу мобільний телефон марки «Lenovo S668T», а на шиї золотий ланцюжок, які протиправно і безоплатно вилучив, та залишив місце вчинення злочину.

За висновками експертиз №3007/19-27 від 06.08.2019, №2370/19-27 від 25.06.2019 ринкова вартість станом на 30.03.2019 становить:

- мобільного телефону «Lenovo S668 T» - 1099 грн. 80 коп.;

- золотого ланцюжка вагою 11,54 грам, 585 проби 9007 грн 20 коп.

Заволодівши шляхом застосування фізичного насильства вказаними речами на загальну суму 10101 грн., ОСОБА_8 наступного дня, 31.03.3019 розпорядився викраденим майном наступним чином.

Частину золотого ланцюжка вагою 5,4 грам., ОСОБА_8 , через ОСОБА_17 , яка не знала про злочинне походження майна, заклав до ломбарду за договором №7 від 31.03.2019 у відділення «Ломбард Гроші Тут» по вул. Попова, 9 к.1 у м. Кропивницькому.

Мобільний телефон марки «Lenovo S668 T», ОСОБА_8 разом з ОСОБА_9 , який не знав про злочинне походження майна, продав фізичній особі підприємцю ОСОБА_18 , який на початку травня 2019 року реалізував його ОСОБА_19 , і ці особи не усвідомлювали злочинного походження телефону.

Визнаючи ОСОБА_8 невинуватим у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень та виправдуючи його, суд першої інстанції встановив наступні обставини та дійшов таких висновків.

Так аналіз доказів, здобутих стороною обвинувачення та наданих суду, лише підтверджує факт вчинення розбійного нападу на потерпілого, проте не доводить участі ОСОБА_8 у вчиненні даного злочину.

Показання потерпілого ОСОБА_16 , на думку суду не можуть бути визнані прямими доказами факту вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, оскільки, потерпілий у судовому засіданні не підтвердив, що саме ОСОБА_8 вчинив злочин відносно нього, нападника він не бачив, про що повідомляв і слідчому на досудовому розслідуванні.

Зокрема, потерпілий повідомив, що під час впізнання за фотознімками ОСОБА_8 вказав його як особу, яка вчинила злочин відносно нього, оскільки перед цим переглядав відеозапис, де ОСОБА_8 перебуває біля ломбарду, де здають золотий ланцюжок, належний йому.

Аналізуючи показання свідків, суд встановлює, що жодна із допитаних осіб не підтвердила обставин, викладених в обвинувальному акті, щодо розбійного нападу ОСОБА_8 на потерпілого та заволодіння його майном. Вказані особи не були очевидцями події, не бачили та не могли бачити обставин вчинення злочину. Жоден зі свідків не вказував на ОСОБА_8 як на особу, яка безпосередньо вчинила інкримінований йому злочин.

Інших переконливих доказів, які б підтверджували пред`явлене ОСОБА_8 обвинувачення, і оцінка яких була б позбавлена відповідних сумнівів щодо доведеності факту вчинення кримінального правопорушення, інкримінованого обвинуваченому, суду не надано.

Досліджений в судовому засіданні диск з камер відеоспостереження банкомату CAKG3361 ( АДРЕСА_3 ) за 28.04.2019 не підтвердив перебування там ОСОБА_8 під час спроби зняти грошові кошти з картки, яка була викрадена у ОСОБА_20 . Обвинувачений заперечив факт перебування біля банкомату. Жоден свідок в судовому засіданні дану інформацію не підтвердив.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному проваджені ОСОБА_6 просить скасувати вирок суд першої інстанції у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, неправильному застосуванню закону України про кримінальну відповідальність та істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону.

Ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 визнати винним в скоєнні злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України і призначити покарання у виді 3 років позбавлення волі, за ч.2 ст.185 КК України призначити покарання у виді 2 років позбавлення волі, за ч.1 ст.187 КК України призначити покарання у виді 6 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у виді 6 років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, яке призначене вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 01.08.2024, яким ОСОБА_8 засуджений ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, призначити остаточне покарання у виді 6 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахується з 03.01.2024.

В іншій частині вирок Фортечного районного суду м. Кропивницького від 07.10.2025 залишити без змін.

Відповідно до вимог ч.3 ст.404 КПК України під час розгляду провадження в суду апеляційної інстанції провести судове слідство в обсязі дослідження протоколів слідчих експериментів за участю ОСОБА_17 , ОСОБА_10 з відеозаписами та оптичного диску з банківською таємницею АТ КБ «ПриватБанк».

Свої вимоги апелянт обгартовує тим, що суд безпідставно визнав невинуватим і виправдав ОСОБА_8 за ч. 1 ст.187 КК України за епізодом скоєння розбійного нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з насильством, небезпечним для здоров`я та життя особи, яка зазнала нападу відносно потерпілого ОСОБА_16 в якого було викрадено мобільний телефон «Lenovo S668 Т» вартістю 1099 грн. 80 коп., золотий ланцюжок вагою 11,54 грам, 585 проби вартістю 9007 грн 20 коп., а всього майна на загальну суму 10101 грн.

Так допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_16 вказав, що увечері 30.03.2019 направляючись додому, біля будинку №21 по вул. Ю. Коваленка раптом відчув удар ногою в спину від якого впав на лікті рук обличчям до асфальту та відразу невідома особа нанесла ще кілька ударів ногами в голову, від чого він втратив свідомість, а коли прийшов до тями, виявив відсутність золотого ланцюжка і мобільного телефону. Працівники поліції знайшли частину викраденого ланцюжка в ломбарді на вул. Попова, яку він викупив за власні кошти, а пізніше слідчий передав на відповідальне зберігання викрадений мобільний телефон.

Разом з тим суд врахувавши свідчення обвинуваченого ОСОБА_8 про непричетність до скоєння розбійного нападу, у вироку лише обмежився перерахуванням доказів сторони обвинувачення, але не провів їх аналізу, вказавши, що такі докази лише підтверджують вчинення розбійного нападу, проте вони не доводять причетність до його скоєння ОСОБА_8 .

У судовому засіданні свідок ОСОБА_17 вказала, що вранці 31.03.2019 саме ОСОБА_8 передав ОСОБА_9 частину вказаного золотого ланцюжка, який вона за своїм паспортом за договором здала у ломбард.

На слідчому експерименті з застосуванням відеозапису ОСОБА_21 підтвердила, що в таксі ОСОБА_9 дав їй золотий ланцюжок, який вона здала в ломбард, на вулиці ОСОБА_9 , ОСОБА_8 чекали її, отримані гроші передала ОСОБА_9 , той їх половину дав ОСОБА_8 , частину залишив собі, близько 100 грн. дав їй. При цьому зазначила, що ввечері цього ж дня ОСОБА_8 розповідав, що повертався до скверу, щоб знайти іншу частину золотого ланцюжка.

Відеозаписом (videoj2_201..h264 від 31.03.2019 о 06:00) з 06 хв. 45 сек. по 06 хв. 47 хв. підтверджено, як біля приміщення КРЕПу №3 з автомобіля вийшли свідок ОСОБА_17 , обвинувачений ОСОБА_8 та пройшли в напрямку до ломбарду; потім до автомобіля повертається ОСОБА_8 ; з 06 хв. 47 сек. по 06 хв. 56 сек. з автомобіля виходить ОСОБА_9 , який йде до ломбарду і на вулиці залишається ОСОБА_8 (том 1 арк.234).

Враховуючи, що злочин відносно потерпілого ОСОБА_16 був скоєний 30.03.2019 біля 23:00, а свідок ОСОБА_17 зазначила, що саме обвинувачений ОСОБА_8 передав свідку ОСОБА_9 частину викраденого золотого ланцюжка, який через лічені години, 31.03.2019 вже о 06:00 було здано в ломбард, та увечері цього дня ОСОБА_8 казав, що шукав у сквері іншу частину ланцюжка, то вважаю, що такі обставини у своїй сукупності доводять вчинення злочину ОСОБА_8 .

Викрадений у потерпілого ОСОБА_16 мобільний телефон марки «Lenovo S668T», був вилучений на підставі заяви ОСОБА_19 (том 1 арк.226), визнаний речовим доказом та переданий на відповідальне зберігання потерпілому, який підтвердив вказані обставини в судовому засіданні. Під час допиту в якості свідка на досудовому розслідування ОСОБА_19 зазначила, що виданий нею слідчому цей мобільний телефон з ІМЕІ НОМЕР_1 придбала на муніципальному ринку у чоловіка на ім`я Стає (том 1 арк.147).

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 підтвердив, що обвинувачений ОСОБА_8 періодично продавав йому мобільні телефони різних марок.

Аналогічним чином підставою для виправдання ОСОБА_8 за ч.З ст.185 КК України щодо потерпілих ОСОБА_20 і ОСОБА_22 , стало заперечення обвинуваченим своєї причетності до скоєння разом з особами відносно яких судове рішення набуло законної сили, таємного викрадення чужого майна (крадіжка), повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло.

Суд послався на свідчення ОСОБА_10 в судовому засіданні, що крадіжку з будинку потерпілих ОСОБА_23 вчинила самостійно, протокол слідчого експерименту за її участю від 14.08.2019 з аналогічними свідченнями, покази обвинуваченого ОСОБА_8 про непричетність до скоєння цього злочину та обмежився переліком викраденого майна.

Разом з тим потерпілий ОСОБА_20 в судовому засіданні вказав, що після знайомства в кафе, додому повернувся разом саме з двома дівчатами.

Крім цього, за матеріалами справи у потерпілої ОСОБА_22 28.04.2019 було викрадено зокрема кредитну картку АТ «Альфа Банку», з якої 29.04.2019 з 08:19 до 08:22 ОСОБА_8 і ОСОБА_24 намагалися зняти грошові кошти з банкомату АТ КБ «Приватбанку САІШ - 6336» по вул. Вокзальній, 20 к.1 у м. Кропивницький, що не вдалося зробити через відсутність коштів на рахунку ОСОБА_22 .

Такі дії і особи, що їх вчиняли - ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , зафіксовано камерою платіжного терміналу (том 2 арк. 101-106: файли 082016531-МУ, 082017468-МУ, 082033953-МУ, 082202906-МУ, 082203234- МУ).

Вважає, що виправдовуючи ОСОБА_8 суд обмежився лише викладенням його свідчень, без повного та всебічного дослідження матеріалів справи, без належного аналізу всіх здобутих у справі доказів, без наведення відповідного спростування пред`явленого обвинувачення.

Враховуючи вищевикладене, судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинами кримінальним провадження у зв`язку із тим, що суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки та ухвалене з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а також судом не застосовано закон, який підлягає застосуванню, у зв`язку із тим, що визнано ОСОБА_8 невинуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.187, ч.3 ст.185 КК України.

Крім цього у резолютивній частині вироку суду зазначено, що строк відбування покарання ОСОБА_8 необхідно обчислювати з 14.01.2025, тобто з дати набрання законної сили вироку Кіровського районного суду м. Кіровограда від 01.08.2024 (справа №404/4097/17).

Призначивши покарання за правилами ч.4 ст.70 КК України, суд у вироку до строку призначеного покарання у виді позбавлення волі, зарахував покарання, яке частково відбуте ОСОБА_8 за вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 01.08.2024 (справа №404/4097/17) зарахувавши в строк відбування покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення відповідно до ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону №83 8-VIII), з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, починаючи з 12.05.2017 по 15.05.2017 включно та з 10.04.2025по 14.01.2025; зарахував в строк відбуття покарання строк перебування під цілодобовим домашнім арештом починаючи з 15.05.2017 по 11.07.2017 з розрахунку на підставі ч.7 ст.72 КК України три дні домашнього арешту за один день позбавлення волі.

В зв`язку з цим за вироком суду у ОСОБА_8 початок строку 10.04.2024, кінець строку 11.06.2026.

Разом з тим у кримінальному провадженні №0000209 від 21.08.2019, ОСОБА_8 , який перебував у розшуку пбуло затримано в порядку ст.208 КПК України 03.01.2024 о 13.00 в м. Одеса на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда та 05.01.2024 йому було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який неодноразово продовжувався в ході досудового розслідування і під час судового розгляду Кіровським районним судом м. Кіровограда та у цій справі ухвалою суду від 04.02.2025 обвинувачений ОСОБА_8 був тимчасово залишений в ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор» на час судового розгляду цього кримінального провадження (справа №404/1462/24).

Крім цього згідно ухвали Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10.04.2024 відносно ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0005193 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою та в зв`язку з цим за вироком суду від 01.08.2024, строк відбування покарання підлягав обчисленню з 10.04.2024 (справа №404/4097/17).

Відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України, попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

При цьом,у зарахування у строк покарання строку попереднього ув`язнення можливе виключно в разі, коли таке попереднє ув`язнення було застосоване до засудженого у тому ж кримінальному провадженні, розгляд якого здійснювався судом.

Вказане повністю узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 25.05.2022 (справа №487/5073/18, провадження №51-4020км21), відповідно до якої не будь-який час перебування особи у слідчому ізоляторі чи іншому місці попереднього ув`язнення може бути зараховано відповідно до ч.5 ст.72 КК. Такий строк тримання може бути зараховано лише в межах того самого кримінального провадження, у якому до особи було застосовано попереднє ув`язнення. Перебування засудженого в установі попереднього ув`язнення в іншому кримінальному провадженні, не є підставою для зарахування йому зазначеного строку як попереднього ув`язнення в порядку ч.5 ст.72 КК України у межах кримінального провадження, що переглядається.

За таких обставин за вироком суду від 07.10.2025 строк початку відбування покарання ОСОБА_8 підлягав саме з 03.01.2024, та з урахуванням часу перебування під вартою з 03.01.2024 по 10.04.2024 за правилами визначеними ч.5 ст.72 КК України, що попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день.

Таким чином суд призначивши ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі, повинен був врахувати час перебування його під вартою з 03.01.2024 по 10.04.2024 (3 місяці 7 днів) та визначити строк початку відбування покарання саме з 03.01.2024, оскільки зазначені обставини впливають на кінець строку відбування покарання у виді позбавлення волі призначеного за вироком суду.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, обвинувачено ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які заперечували проти її задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, з таких підстав.

Досудове розслідування у даному кримінальному провадженні проведено відповідно до вимог кримінального процесуального закону, а викладені у вироку суду висновки про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України,ґрунтуються на сукупності зібраних по справі доказів, які у повному обсязі, відповідно до вимог параграфу 3 глави 28 КПК України, досліджені судом першої інстанції під час судового розгляду справи, та є взаємоузгодженими між собою і відповідають фактичним обставинам справи.

Належність та допустимість доказів у кримінальному провадженні, а також правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 185 КК України, у колегії суддів сумнівів не викликає. Тому, колегія суддів відповідно до вимог ст. 404 КПК України, переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.

Оцінивши дослідженні у кримінальному провадженні докази в їх сукупності, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 185 КК України та правильно кваліфікував його дії, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Зазначених вимог закону судом першої інстанції дотримано в повній мірі.

Висновки суду першої інстанції про недоведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.187, ч. 3 ст. 185 КК України, за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються наявними в ній доказами, які судом безпосередньо досліджувались під час судового розгляду.

Доводи апеляційної скарги прокурора щодо невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, неправильному застосуванню закону України про кримінальну відповідальність та істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження.

Статтею 22 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Частиною 3 вказаної статті визначено, що під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу. Згідно з ч. 6 ст. 22 КПК суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до положень ст. 92 КПК Укарїни у кримінальному провадженні обов`язок доказування покладено на прокурора. Саме сторона обвинувачення повинна доводити винуватість особи поза розумним сумнівом. Тобто, дотримуючись засад змагальності та виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

За змістом ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення). Згідно з вимогами ч.2 ст.91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Щодо обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для здоров`я та життя особи, яка зазнала нападу.

Так в суді першої інстанції допитано потерпілого ОСОБА_16 , який пояснив, що він мешкає у АДРЕСА_4 . 30.03.2019 року він ввечері йшов додому, перед цим вживав алкогольної напої. При собі мав золотий ланцюжок до 12 грамів та мобільний телефон марки «Леново». Біля будинку №21 по вул. Ю. Коваленка він відчув удар ногою в спину від якого впав на лікті рук обличчям до асфальту.

Після цього, відчув ще кілька ударів ногами в голову, від чого втратив свідомість, коли прийшов до тями, виявив відсутність золотого ланцюжка та мобільного телефону. Ударів було близько п`яти.

Цей напад тривав приблизно хвилину або навіть менше, точно не може сказати. У нього були подряпини на ліктях, синці на правій частині грудної клітини та інші ушкодження.

Потім він звернувся з заявою в поліцію про вчинений відносно нього злочин.

Через деякий час він викупив частину ланцюжка та був знайдений його мобільний телефон.

На досудовому розслідуванні слідчий проводив впізнання, згідно з яким він впізнав особу, але яку слідчий показав на відеозапису біля ломбарду. Нападника він не бачив. Обвинуваченого впізнати не може. Нападник був один і в білих кросівках. Ще на досудовому слідстві він повідомив слідчого, що він його не впізнає.

На обґрунтування винуватостіОСОБА_8 за ч.1 ст.187 КК України сторона обвинувачення посилається на долучені та безпосередньо досліджені судом докази, а саме:

- витяг з ЄРДР (т.1 а.с.137);

- заява потерпілого ОСОБА_16 від 02.04.2019 року про напад з застосуванням фізичного насильства невідомого чоловіка 30.03.2019 року у м. Кропивницькому по вул. Ю. Коваленка, 21 к.1, внаслідок чого було викрадено мобільний телефон марки «Lenovo S668T» та золотий ланцюжок (т.1 а.с.145);

- протокол огляду місця події від 02.04.2019 року за участі потерпілого ОСОБА_16 у м. Кропивницькому по вул. Ю. Коваленка, 21 (т.1 а.с.146-149);

- протокол впізнання за фотознімками під час якого потерпілий ОСОБА_16 впізнав як нападника ОСОБА_8 (т.1 а.с.161-163);

- заява потерпілого ОСОБА_16 про відмову від цивільного позову (т.1 арк.164);

- висновок судово-медичної експертизи №153 від 05.04.2019 року, згідно з яким у ОСОБА_16 малися тілесні ушкодження у вигляді синця навколо правого ока з крововиливом в білкову оболонку, синців в ділянці правої лопатки, лівому плечі, саден в завушній ділянці з права, в ділянці обох ліктьових суглобів по задній поверхні з синцями, які утворилися від травматичного контакту з тупим об`єктом та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень і утворилися від не менше 7 травматичних впливів (т.1 а.с.169-171);

- протокол огляду договору №762-19006337 від 31.03.2019 з ломбарду «Скарбничка» на ланцюг розірваний золото 585 проби, загальна вага 5,41 гр.; чек №124633 від 12.04.2019 на суму 32578 грн.; заява ОСОБА_17 , які надав потерпілий ОСОБА_16 (т.1 а.с.172 );

- заява потерпілого ОСОБА_16 про надання слідчому частини золотого ланцюжка, який він викупив в ломбарді (т.1 а.с.175);

- протокол огляду предмету частини золотого ланцюжка довжиною 28 см, 585 проби, один край якого обірваний, який надав потерпілий ОСОБА_16 (т.1 а.с.176-178);

- розписка потерпілого ОСОБА_16 про отримання на відповідальне зберігання частини золотого ланцюжка (т.1 а.с.180);

- протокол впізнання за фотознімкам, під час якого ОСОБА_17 на фотознімку №3 впізнала ОСОБА_8 , з яким познайомилася 31.03.2019 в кафе «Куба» (т. 1 а.с.188-190);

- висновок експертизи №2370/19-27 від 25.06.2019 року, згідно з якими вартість золотого ланцюжка вагою 11,54 гр., 585 проби станом на 30.03.2019 рік становить 9001,20 грн. (т.1 а.с.197-204);

- висновок експертизи №3007/19-27 від 06.08.2019 року, відповідно до якого вартість наданого на експертизу мобільного телефону марки «Lenovo S668T» потерпілого ОСОБА_16 станом на 30.03.2019 рік становить 1099 грн. (т.1 а.с.210-216);

- протокол огляду предмета, яким оглянуто мобільний телефон марки «Lenovo S668T» (т.1 а.с.217-220);

- розписка потерпілого ОСОБА_16 про отримання на відповідальне зберігання мобільного телефону (т.1 а.с.221);

- лист КП «ЖКП 34» з відеозаписом місцевості біля ломбарду «Скарбниця» (т. 1 а.с.232);

- протокол огляду оптичного диску з відеозаписом -video_2_751.h264 (т.1 а.с.233);

- протокол перегляду відеозапису - ОСОБА_25 (відеозапис від 31.03.2019 о 06:00: з 06 хв. 45 сек. по 06 хв. 47 хв. з автомобіля виходять ОСОБА_17 і ОСОБА_8 (т.1 а.с.234);

- висновок судово-медичної експертизи №84/153-19 від 07.02.2024 року, відповідно до яких механізм утворення виявлених у ОСОБА_16 тілесних ушкоджень (синця навколо правого ока з крововиливом в білкову оболонку, синців в ділянці правої лопатки, (1), лівому плечі (2), ссаден в завушній ділянці справа (2), в ділянці обох ліктьових суглобів по задній поверхні з синцями) не суперечить механізму утворення на який вказав ОСОБА_16 (т. 4 а.с.78-80);

- протокол проведення слідчого експерименту від 08.08.2019 року, в ході якого ОСОБА_17 вказала, що в ніч на 31.03.2019 рік вона перебувала разом з ОСОБА_9 зранку наступного дня, коли вони з ОСОБА_9 були у центральному сквері, до них приєднався ОСОБА_8 , який надав ОСОБА_9 частину золотого ланцюжка. Після цього ОСОБА_9 вказав, що йому необхідно зачекати чоловіка, який здасть вказаний ланцюг в ломбард. Зважаючи на те, що ОСОБА_17 поспішала додому, вона запропонувала ОСОБА_9 закласти вказаний ланцюг на своє ім`я, на що ОСОБА_9 погодився. Далі вони на таксі відправились до ломбарду, що розташований по АДРЕСА_5 . В таксі ОСОБА_9 надав їй золотий ланцюжок, після чого вона пішла в ломбард, де здала вищевказаний золотий ланцюжок, а ОСОБА_9 та ОСОБА_8 чекали на неї за ломбардом. Гроші за вказаний ланцюжок вона надала ОСОБА_9 , який половину коштів надав ОСОБА_8 , частину залишив собі, а близько 100 грн. надав їй. Кредитний договір за вказаний ланцюжок вона викинула. При цьому вказала, що ввечері цього ж дня ОСОБА_8 розповідав, що повертався до скверу, задля того, щоб знайти іншу частину золотого ланцюжка. Вказані покази допитана як свідок ОСОБА_17 не підтвердила в судовому засіданні.

Прокурором винуватість ОСОБА_8 обґрунтовується показаннями потерпілого ОСОБА_16 та проведеного за його участю протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, а також протоколом проведення слідчого експерименту від 08.08.2019 року за участю ОСОБА_17 .

Однак, потерпілий ОСОБА_16 у судовому засіданні суду першої інстанції не підтвердив, що саме ОСОБА_8 вчинив злочин відносно нього, вказавши, що нападника він не бачив, про що повідомляв і слідчому на досудовому розслідуванні.

Також, у судовому засіданні суду першої інстанції потерпілий ОСОБА_16 повідомив, що під час впізнання за фотознімками ОСОБА_8 вказав його як особу, яка вчинила злочин відносно нього, оскільки перед цим переглядав відеозапис, де ОСОБА_8 перебуває біля ломбарду, де здають золотий ланцюжок, належний йому.

Інших переконливих доказів, які б підтверджували пред`явлене ОСОБА_8 обвинувачення, і оцінка яких була б позбавлена відповідних сумнівів щодо доведеності факту вчинення кримінального правопорушення, інкримінованого обвинуваченому, суду не надано.

За таких колегія суддів погоджується з думкою суду першої інстанції про те, що виходячи із загальних засад кримінального судочинства, а саме, верховенства права, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін тощо, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання обов`язків, в тому числі і щодо збирання, подання та оцінки доказів обвинувачення, дослідивши всі обставини кримінального провадження та оцінивши кожний поданий сторонами доказ та їх сукупність, вважає, що за результатами даного судового розгляду не було доведено поза розумним сумнівом допустимими та достатніми доказами, що за вказаних в обвинувальному акті обставин не доводить винуватості ОСОБА_8 вчиненні злочину, передбаченого за ч. 1 ст. 187 КК України.

Щодо обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло.

Так допитані в судовому засіданні, в суді першої інстанції потерпілі ОСОБА_20 та ОСОБА_22 підтвердили факт вчинення крадіжки в їх домоволодінні. ОСОБА_20 не бачив ОСОБА_8 у себе в будинку по АДРЕСА_6 в день коли вчинена крадіжка. Потерпіла ОСОБА_22 про крадіжку дізналась по телефону і приїхала на місце, обвинуваченого ніколи раніше не бачила.

На обґрунтування винуватостіОСОБА_8 за ч.3 ст.185 КК України сторона обвинувачення посилається на долучені та безпосередньо досліджені судом докази, а саме:

- витяг з ЄРДР (т. 1 а.с.238);

- заява ОСОБА_20 , в якій він просить притягнути до відповідальності осіб, які викради викрадення срібні прикраси, одяг, ноутбук (т. 1 а.с.245);

- протокол огляду місця події від, де під час огляду будинку АДРЕСА_6 виявлено відсутність срібних прикрас, одягу, ноутбуку (т. 1 а.с.246-251);

- протокол впізнання за фотографіям під якого потерпілий ОСОБА_20 впізнав ОСОБА_17 з якою вживав спиртні напої в кафе (т. 1 а.с.258-260);

- протокол впізнання по фотографіям під час якого потерпілий ОСОБА_20 впізнав ОСОБА_9 , який був разом з ОСОБА_17 в кафе (т. 1 а.с.261-263);

- протокол пред`явлення для впізнання під час якого потерпіла ОСОБА_22 впізнала годинник жіночий наручний (т. 1 а.с.271-273);

- протокол пред`явлення для впізнання дорожньої багажної сумки, потерпіла ОСОБА_22 впізнала викрадену в неї дорожню багажну сумку (т. 1 а.с.271-273);

- протокол пред`явлення для впізнання дорожньої багажної сумки, згідно з яким потерпіла ОСОБА_22 впізнала викрадену в неї сумку (т. 2 а.с.1-3);

- протокол пред`явлення для впізнання за фотознімках, відповідно до якого свідок ОСОБА_18 впізнав ОСОБА_10 , як особу, яка продала йому ноутбук (т. 2 а.с.9-11);

- висновок трасологічної експертизи №253 від 11.06.2019 року, згідно з якими виявлені при огляді місця події будинку АДРЕСА_6 сліди пальців рук, залишені не ОСОБА_20 , ОСОБА_22 , ОСОБА_26 (т. 2 а.с.18-45);

- висновок трасологічної експертизи №329 від 07.08.2019 року, згідно з якими виявлені при огляді місця події будинку №56А по вул. Затишній в м. Кропивницькому сліди пальців рук, залишені не ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_17 , ОСОБА_10 , а іншою особою (т. 2 а.с.54-85);

- протокол тимчасового доступу до банківської таємниці АТ КБ «ПриватБанк» (т. 2 а.с.96-100);

- протокол огляду предметів оптичного диску з папкою CAKG3361 (підпапка 28.04.2019 08_20): з ОСОБА_10 присутній ОСОБА_8 камера відеоспостереження банкомату CAKG3361 (м. Кропивницький вул. Вокзальна, 21 к.1) за 28.04.2019 (т. 2 а.с.101-106);

- висновок товарознавчої експертизи №2821/3635-3641/19-27 від 19.09.2019 року, відповідно до якого вартість ноутбуку марки «Acer Extensa 5220» становить 1500 грн.; ювелірних виробів із срібла 925 проби: кільця вагою 6 грам, прикрашене камінцями з цирконієм - 180 грн.; кільця вагою 2 грама з камінцями з цирконію - 60 грн.; кільце вагою 3 грама з камінцями з цирконію - 90 грн.; кільця вагою 3 грама з візерунком у вигляді квітки - 90 грн.; кільця вагою 3 грама з візерунком метелика - 90 грн.; кільця вагою 6 грам з орнаментом у вигляді сітки - 180 грн.; сережок вагою 4 грама з камінцями цирконію - 120 грн.; сережок вагою 4 грама у вигляді ланцюжка - 120 грн.; браслету вагою 4 грама у вигляді ланцюжка з камінцем цирконію - 120 грн.; браслету вагою 15 грам у вигляді ліній і завитків - 450 грн.; браслету «Pandora», вагою 15 грам - 450 грн. (т. 2 а.с.115-124);

- висновок товарознавчої експертизи №2909/19-27 від 01.08.2019 року, згідно з якими вартість жіночого наручного годиннику «Elite E5088» зі шкіряним ремінцем становить 962 грн. (т. 2 а.с.130-136);

- заява ОСОБА_27 про добровільну видачу багажної сумки чорного кольору і жіночої сумки рожевого кольору (т. 2 а.с.141);

- протокол огляду предмету - багажної сумки чорного кольору і жіночої сумки рожевого кольору (т. 2 а.с.142-146);

- розписка потерпілої ОСОБА_22 про отримання на відповідальне зберігання жіночого наручного годиннику «Elite E5088» зі шкіряним ремінцем і багажної сумки чорного кольору (т. 2 а.с.149-150);

- висновками товарознавчої експертизи №3154/3191/19-27 від 15.08.2019 року , відповідно до яких вартість дорожньої багажної сумки становить 856,8 грн., жіночої сумки «через плече» на металевому ланцюжку - 190,9 грн. (т. 2 а.с.157-163);

- протокол огляду предмету оптичного диску з відеозаписами NCVR_ch4/main_0000_0000 та HCVR_ ch4/main_0000-0000 (т. 2 а.с.168);

- протокол перегляду відеозаписів відеозаписами NCVR_ch4/main_0000_0000 та HCVR_ ch4/main_0000-0000 на яких зафіксовано ОСОБА_9 ОСОБА_17 , ОСОБА_28 , ОСОБА_8 , потерпілого ОСОБА_20 (т. 2 а.с.169);

- протокол проведення слідчого експерименту від 14.08.2019 року, в ході якого ОСОБА_10 вказала на обставини вчинення крадіжки майна ОСОБА_20 . Так, ОСОБА_10 повідомила, що дійсно познайомилась з потерпілим ОСОБА_20 неподалік кафе «Еліт». В ході спілкування вони направились в сторону супермаркету «Копілка» та він запросив її до себе додому. Вдома, в той час, коли вони вживали вино, вона кинула до напою таблетку «Азалептол-Клозапіну». Скориставшись моментом, коли потерпілий пішов спати, вона вкрала речі та покинула його домоволодіння. Викрадені речі вона продала, після чого в районі мікрорайону Ковалівки вона зустріла ОСОБА_9 та ОСОБА_17 , та намагалась зняти грошові кошти з банківської картки, що їй не вдалося.

Таким чином враховуючи те, що ОСОБА_10 під час проведення слідчого експерименту пояснила, що вона викрала речі у ОСОБА_20 , диск з камер відеоспостереження банкомату CAKG3361 ( АДРЕСА_3 ) за 28.04.2019 не підтвердив перебування там ОСОБА_8 під час спроби зняти грошові кошти з картки та свідки не підтвердили намагання ОСОБА_8 зняти гроші з картки, колегія суддів погоджується з висновком судді суду першої інстанції про те, що надані стороною обвинувачення докази підтверджують лише факт вчинення крадіжки і жодним чином не вказують на причетність до його скоєння обвинуваченим ОСОБА_8 .

При цьому заперечення ОСОБА_8 щодо вчинення ним крадіжки майна ОСОБА_20 стороною обвинувачення не спростовані.

Отже, колегія суддів подується з думкою судді першої інстанції про те, що належних, допустимих та достовірних доказів, які б беззаперечно, поза розумним сумнівом, підтверджували причетність ОСОБА_8 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, суду не представлено, а тому на підставі п.2 ч.1 ст.373 КПК України ОСОБА_8 суд першої інстанції правильно визнав невинуватим, у зв`язку з не доведенням вчинення ним цього кримінального правопорушення.

Доводи сторони обвинувачення про те, що ОСОБА_8 разом із ОСОБА_10 вчиняли кримінально правопорушення з посиланням на камери платіжного терміналу, колегією суддів не може бути враховано оскільки саме по собі перебування ОСОБА_8 разом із ОСОБА_10 не можне свідчити безпосередньо про факт вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до змісту положень ст. 50 КК України, покарання за вироком суду, з-поміж інших завдань, має на меті не тільки кару, а повинно досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так й іншими особами.

Згідно із загальними засадами призначення покарання, визначеними ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, зокрема, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції, у відповідності до ст. 65 КК України, у повній мірі врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України, відносяться до нетяжкого злочину, обставини вчинення,розмір заподіяних збитків, особу винуватого, який не працює, не одружений, має на утриманні дитину, осудний, на обліках у закладах з надання психіатричної або наркологічної допомоги не перебуває, раніше судимий, обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого є визнання визнання епізодами крадіжок ч.2 ст.185 КК України та відсутність обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого.

Атому, на думку колегії суддів, обґрунтовано зробив висновок про те, що ОСОБА_8 необхідно призначити покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, у виді позбавлення волі передбачений санкцією інкримінованої частини статті мінімальний строк.

При фактичних обставинах даної справи, які встановлюють ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення та ступінь її небезпечності для суспільства, а також наявності пом`якшуючих обставин, колегія суддів вважає, що призначене судом першої інстанції покарання у виді, буде достатнім для її виправлення, перевиховання, а також попередження вчинення нею, як самою обвинуваченою, так і іншими особами аналогічних кримінальних правопорушень.

А тому, підстав для призначенні більш тяжкого покарання ОСОБА_8 колегія суддів не вбачає.

В той же час, колегія суддів погоджується з апеляційними доводами прокурора про неправильність зарахування ОСОБА_8 строку попереднього ув`язнення.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування.

Законом України «Про внесення зміни до Кримінального Кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» за № 2046-VIII від 18 травня 2017 року, до ч.5 ст.72 КК України були внесені зміни, визначено, що попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у ч.1 ст.72 КК України. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування.

Даний закон вступив в дію 21 червня 2017 року, тому за вказаних обставин, колегія суддів дійшла висновку, про те, що суд першої інстанції помилково зарахував засудженому ОСОБА_29 строк його попереднього ув`язнення з 21 червня 2017 по 10 жовтня 2017 року, оскільки після 20 червня 2017 року діє вже нова редакція ч.5 ст.72 КК України відповідно до якої зараховується один день попереднього ув`язнення з один день позбавлення волі.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_8 затримано в порядку статті 208 КПК України 03.01.2024 та 05.01.2025 слідчим суддею Ленінського районного суду м. Кіровограда обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Отже, враховуючи те, що ОСОБА_8 починаючи з 03.01.2024 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, колегія суддів погоджується з апеляційними доводами прокурора про необхідність визначення строку відбування покарання саме з 03.01.2024.

Разом з тим, колегія суддів вважає помилковою думку судді суду першої інстанції про можливість одночасного, зарахування як початку строку відбування покарання з строком попереднього ув`язнення, оскільки у такому випадку відбувається подвійне зарахування.

Також колегія суддів вважає необґрунтованими висновок суду про зарахування ОСОБА_8 в строк відбування покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII), з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, починаючи з 12.05.2017 року по 15.05.2017 року включно та з 10.04.2024 року по 14.01.2025 рік, а також строк перебування ОСОБА_8 під цілодобовим домашнім арештом починаючи з 15 травня 2017 року по 11 липня 2017 року з розрахунку на підставі ст.72 ч.7 КК України три дні домашнього арешту за один день позбавлення волі, оскільки в межах даного кримінального провадження починаючи з 03.01.2024 до ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В той же час колегія суддів погоджується з апеляційними доводами прокурора про необхідність зарахування ОСОБА_8 строку попереднього ув`язнення.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування.

Відповідно до п.2 ч.4 ст.374 КПК України у резолютивній частині вироку зазначається рішення про залік досудового тримання під вартою.

Оскільки апеляційній доводи прокурора про неправильність зарахування ОСОБА_8 строку попереднього ув`язнення, вирок районного суду необхідно скасувати в частині зарахування строку попереднього ув`язнення визначивши лише початок строку відбування покарання з дня ухвалення вироку та зарахувавши строк попереднього ув`язнення.03.01.2024.

Таке, рішення, колегія суддів вважає законним та обґрунтованим, що відповідає принципам верховенства права, законності, презумпції невинуватості, змагальності сторін та безпосередності дослідження доказів в кримінальному судочинстві.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407-409, 419 КПК України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному проваджені ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Вирок Фортечного районного суду м. Кропивницького від 07 жовтня 2025 рокустосовно ОСОБА_8 за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.187 КК України, - змінити в частині обчислення початку строку відбування покарання та зарахування строку попереднього ув`язнення.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 обчислювати з дня ухвалення вироку, а саме з 07 жовтня 2025 року.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_8 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі починаючи 03.01.2025 по 07.10.2025 року.

В іншій частині вирок Фортечного районного суду м. Кропивницького від 07 жовтня 2025 року, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвалу може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_8 у той самий строк, з дня вручення йому копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4