14.10.2025 Справа №642/4547/25
Провадження №1-кп/642/530/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2025 року

м.Харків

Холодногірський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

особи, стосовно якої вирішується питання про примусове лікування ОСОБА_6

захисника особи, стосовно якої вирішується питання про примусове лікування адвоката ОСОБА_7

потерпілої ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові в режимі відеоконференції з Дніпровською філією "Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги" ДУ "Інститут судової психіатрії" МОЗ України клопотання слідчого СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Новобаварської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_4 , про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000707 від 14.05.2025 у відношенні:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харковв, громадянина України, українця, неодруженого, з повною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, на утриманні малолітніх дітей, осіб з інвалідністю та осіб похилого віку не має, є особою з інвалідністю 2 групи, без визначеного місця реєстрації та проживання, в силу ст.89 КК України раніше не судимий,-

За фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 , будучи достеменно обізнаним про введення військового стану, починаючи з 05 години 30 хвилин, 24 лютого 2022 року, строк дії якого в подальшому продовжувався, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" від 12.05.2015, 13.05.2025, у невстановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше 14 години 40 хвилин, проходив повз кафе «У дівчат», розташованому за адресою: місто Харків, вулиця Гостинний Двір, 8, після чого, ОСОБА_6 зайшов до кафе та, внаслідок свого психічного стану, суб`єктивно не усвідомлюючи протиправність своїх дій та не маючи можливості керувати ними пройшов за розташовану в залі стійку продавця, таким чином проникнувши до сховища, яке призначене для зберігання матеріальних цінностей та доступ до якого обмежений для сторонніх осіб, де на столі, помітив мобільний телефон марки Apple IPhone 13, 128 GB, що належить ОСОБА_8 , яким вирішив заволодіти.

У подальшому ОСОБА_6 внаслідок свого психічного стану, суб`єктивно не усвідомлюючи протиправність своїх дій та не маючи можливості керувати ними, таємно викрав зі столу за стійкою продавця мобільний телефон марки Apple IPhone 13, 128 GB, вартістю згідно з висновком судової товарознавчої експертизи № 7285 від 22.05.2025 11 479,80 гривень, який в подальшому сховав до правої кишені своєї куртки.

Після чого ОСОБА_6 з місця вчинення суспільно небезпечного діяння зник, звернувши на свою користь викрадене майно та розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 11 479,80 гривень.

Згідно довідки від КНП ХОР «ОПНД №3» ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спостерігається в КНП ХОР «ОПІНД № 3» з 2013 року з діагнозом: «шизофренія, параноїдна форма».

Відповідно до висновку судово - психіатричного експерта № 1017 від 08.07.2025, ОСОБА_6 на теперішній час страждає на хронічний стійкий психічний розлад «шизофренію, параноїдної форми, безперервний тип перебігу (F20.00 за МКХ 10 перегляду), та за своїм психічним станом не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. У період часу, до якого відноситься діяння, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , він страждав на вищезазначений хронічний, стійкий психічний розлад та не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

За своїм психічним станом, ОСОБА_6 на даний час, потребує надання психіатричної допомоги поміщення в спеціальний лікувальний заклад з метою його обов?язкового лікування, а також запобігання вчинення ним суспільно небезпечних діянь (відповідно до ст. 92 КК України).

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав того, що ОСОБА_6 за висновками експерта потребує за своїм психічним станом примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу , тобто до КНП КОР «Обласне психіатричне-наркологічне медичне об`єднання» за адресою: Київська область, Фастівський район, смт Гелеваха, вул.Вокзальна, 8.

Особа, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_7 не заперечували проти задоволення клопотання щодо застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_6 повністю підтвердив обставини щодо часу, місця, способу вчинення суспільно небезпечного діяння, викладеного в клопотанні про застосування примусових заходів медичного характеру. Вказав, що таємно заволодів чужим майном, а саме: мобільним телефоном марки Apple IPhone 13, розкаявся, просив вибачення у потерпілої.

Потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання щодо застосування до ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу, просила суд його покарати та призначити покарання згідно закону.

Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, прийшов до наступного висновку.

Статтею 513 КПК України передбачено, що під час постановлення ухвали щодо застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує, чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення, чи вчинено це діяння певною особою, чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення в стані неосудності, чи не хворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання, чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які саме.

Окрім пояснень особи, відносно якої вирішується питання про застосування щодо неї примусових заходів медичного характеру, обґрунтованість клопотання підтверджується зібраними та дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами.

Таким чином, вирішуючи питання щодо кваліфікації дій ОСОБА_6 , суд вважає, що його дії вірно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, та вважає вчинення ним таких дії цілком підтвердженими наявними у матеріалах справи та дослідженими судом доказами.

За вимогами ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним, Кримінальним процесуальним кодексами України, цим Законом та іншими законами.

Крім того, Пленум Верховного Суду України у п. 3 Постанови № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» роз`яснив, що примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 503 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.

Згідно з ч. 4 ст. 503 КПК України, примусові заходи медичного характеру застосовуються лише до осіб, які є суспільно небезпечними.

Згідно з ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно зі ст. 92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Згідно зі ст. 94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру як госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

У відповідності до ч. 3 ст. 94 КК України госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у психіатричному закладі і лікування у примусовому порядку.

Як вбачається з висновку судово - психіатричного експерта № 1017 від 08.07.2025, у період часу, до якого відноситься правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_6 підозрюється (13.05.2025 року), він, страждав на хронічний, стійкий психічний розлад «Шизофренію, параноїдної форми, безперервний тип перебігу» (F20.00 за МКХ 10 перегляду) та за своїм психічним станом не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_6 на теперішній час страждає на хронічний стійкий психічний розлад «шизофренію, параноїдної форми, безперервний тип перебігу (F20.00 за МКХ 10 перегляду), та за своїм психічним станом не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. У період часу, до якого відноситься діяння, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , він страждав на вищезазначений хронічний, стійкий психічний розлад та не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Таким чином, судом встановлено, що на момент вчинення суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_6 перебував у стані неосудності, внаслідок якого не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними під час скоєння суспільно небезпечного діяння.

Станом на момент судового розгляду у суду відсутні підстави для визнання ОСОБА_6 таким, що одужав, або про те, що внаслідок змін у стані його здоров`я відпала потреба у застосуванні примусових заходів медичного характеру.

Враховуючи досліджені судом обставини справи та докази, а також наявність у ОСОБА_6 захворювання на шизофренію параноїдної форми, безперервний тип перебігу (F20.00 за МКХ 10 перегляду), що підтверджується висновком судово - психіатричного експерта № 1017 від 08.07.2025, суд прийшов до висновку, що обвинувачений згідно статті 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності.

Згідно статті 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Відповідно пункту 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», визначаючи відповідно до ст. 94 КК тип психіатричного закладу, до якого слід госпіталізувати неосудного, необхідно виходити як з його психічного стану, так і з характеру вчиненого ним суспільно небезпечного діяння. Для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб (ч. 1 ст. 94 КК) суд має спочатку з`ясувати думку експертів-психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім, з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру.

Таким чином, в процесі судового розгляду встановлено, що ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення у стані неосудності, що позбавляє його можливості усвідомлювати свої дії або керувати ними, тому відповідно до ч.2 ст. 19 КК України не підлягає покаранню. До такої особи за рішенням суду можуть застосовуватися примусові заходи медичного характеру.

Враховуючи наведене вище, відносно ОСОБА_6 не можуть враховуватись обставини, які б обтяжували чи пом`якшували покарання.

Обставини вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, знайшли своє об`єктивне підтвердження в ході судового розгляду справи на підставі досліджених судом доказів, що були отримані з документів, наданих суду стороною обвинувачення.

Згідно статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

З огляду на викладене та задля досягнення мети застосування примусових заходів медичного характеру, якою є вилікування чи поліпшення стану здоров`я ОСОБА_6 , що можливо шляхом створення найбільш оптимальних умов для одужання, а також враховуючи те, що таке лікування може бути надано на умовах госпіталізації до психіатричного закладу з звичайним наглядом в примусовому порядку з урахуванням висновку лікаря - експерта, при цьому, беручи до уваги ступінь суспільної небезпеки діяння, яке вчинив ОСОБА_6 , що має вираз у конкретних обставинах вчинення кримінального правопорушення, ознаки якого відповідають ознакам складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, а також, характер і тяжкість психічного захворювання ОСОБА_6 , що виражене у вигляді шизофренії параноїдної форми, безперервний тип перебігу (F20.00 за МКХ 10 перегляду), суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання сторони обвинувачення, в зв`язку з чим необхідно застосувати до ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру у зв`язку з наявним в нього психічним захворюванням, у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Виходячи із роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені у постанові №7 від 03.06.2005 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», суд не визначає лікувальну установу, в якій до особи будуть застосовані примусові заходи медичного характеру та не визначає строк, на який ці заходи призначені.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 в період досудового розслідування не застосовувався та в період судового розгляду прокурор з таким клопотанням не звертався.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не пред`являвся.

Вирішуючи питання про відшкодування витрат на залучення експертів, суд керується положеннями ч. 2 ст. 124 КПК України, відповідно до яких, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Натомість в даному провадженні ОСОБА_6 не має процесуального статусу обвинуваченого, оскільки судом вирішується питання про застосування до нього примусових заходів медичного характеру через його неосудність, тому відсутні передбачені законом підстави для стягнення з нього витрат на залучення експерта, які підлягають відшкодуванню за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 19, 93, ч. 3 ст. 94 КК України, ст.ст. 100,124, 512-513, 516 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Новобаварської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_4 , про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000707 від 14.05.2025 у відношенні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

Міру запобіжного заходу не обирати.

Процесуальні витрати на залучення експертів для проведення товарознавчої експертизи № 7285 від 22.05.2025 у розмірі 2 544,48 (дві тисячі п`ятсот сорок чотири грн. 48 коп.) грн. віднести на рахунок держави.

Копію ухвали після її проголошення вручити прокурору, захиснику, особі, відносно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру.

Копію ухвали після набрання законної сили направити до органу внутрішніх справ, на який покладається виконання рішення суду про госпіталізацію.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_10