ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/573/25 Справа № 695/5183/25 Категорія: ст. 170 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2025 року Черкаський апеляційний суд в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора ОСОБА_6 ,

представника власника майна

адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси в режимі відеоконференції апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 20 листопада 2025 року про задоволення клопотання прокурора Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 70001333 від 17.11.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, про арешт майна,

в с т а н о в и в:

Прокурор Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області з клопотанням про накладення арешту.

Просив слідчого суддю накласти арешт на вилучені 17.11.2025 під час огляду місця події, а саме:

- автомобіль «ВАЗ 21124», державний номерний знак НОМЕР_1 , чорного кольору з причіпом «ЛЕВ 183111», державний номерний знак НОМЕР_2 синього кольору;

- бензопилу «STIHL MS 180» з № 282183837;

- порубані частини дерев об`ємом близько 1,5 куб. м породи ясен;

- 3 експериментальні зрізи з пеньків дерев ясена, які поміщені на території ВПД № 1 Золотоніського РВП на зберігання до вирішення питання по суті, так як існує достатня сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вказані речі зберігають на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 20.11.2025 клопотання прокурора про накладення арешту на вилучене майно задоволено.

Накладено у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001333 від 17.11.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, арешт на майно, вилучене 17.11.2025 під час проведення огляду місця огляд - території полезахисної смуги, яка розташована на території Великохутірської сільської ради Золотоніського району Черкаської області (за межами населеного пункту), а саме:

- автомобіль «ВАЗ 21124» д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, з причіпом «ЛЕВ 183111», д.н.з. НОМЕР_2 , синього кольору;

- бензопилу «STIHL MS 180» з № 282183837;

- порубані частини дерев об`ємом близько 1,5 куб. м породи ясен;

- 3 експериментальні зрізи з пеньків дерев ясена.

Задовольняючи клопотання прокурора, слідчий суддя виходив з того, що метою накладення арешту на майно, є забезпечення збереження речових доказів.

Підставою для арешту вищевказаного майна є наявність достатніх підстав вважати, що вилучене майно зберегло на собі сліди правопорушення, може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час розслідування кримінального провадження.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою слідчого судді, представник власника майна ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 оскаржила її в апеляційному порядку та просила скасувати ухвалу слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 20.11.2025 в частині накладення арешту на автомобіль «ВАЗ 21124» д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, з причіпом «ЛЕВ 183111», д.н.з. НОМЕР_2 , синього кольору, які згідно свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів НОМЕР_3 належать ОСОБА_8 .

Апеляційна скарга мотивована тим, що на час розгляду даного клопотання власник майна ОСОБА_8 не мав статусу підозрюваного у вказаному кримінальному провадженні, а отже не був суб`єктом ст. 170 КПК України, на підставі чого правових підстав для накладення арешту на майно, яке перебувало в його власності, немає.

Вказує, що жодними доказами не доведено, що вказаний транспортний засіб здобутий злочинним шляхом чи був об`єктом кримінального правопорушення.

Зазначає, що ні в автомобілі «ВАЗ 21124», чорного кольору, ні в самому причепі « НОМЕР_4 », синього кольору, ніякої деревини не було, що підтверджується протоколом огляду місця події з фото таблицею, дослідженим слідчим суддею в судовому засіданні.

Вважає, що в клопотанні не доведено необхідності у накладенні арешту на майно, що у відповідності до ч. 1 ст. 173 КПК України мало стати підставою для відмови у задоволенні клопотання.

Крім того, вказує, що слідчим суддею не було враховано тих обставин, що на території села Рецюківщина Золотоніського району не ходять рейсові автобуси з 2018 року та немає транспортного сполучення з районним та обласним центром.

Зазначає, що ОСОБА_8 практично позбавлений можливості виїхати з с. Рецюківщина Золотоніського району Черкаської області, так як автомобіль для нього єдиний можливий засіб для пересування. ОСОБА_8 має хвору матір ОСОБА_9 , яка також проживає в даному населеному пункті та за станом здоров`я потребує систематичного проходження планових курсів лікувань в КНП «Драбівське БЛ» та КНП «Золотоніська БЛ».

Вказує, що ОСОБА_8 постійно доставляв свою матір до медичних закладів, а тепер фактично позбавлений такої можливості, тому відповідно страждають всі члени його родини.

Одночасно з апеляційною скаргою, подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, яке мотивоване тим, що копія ухвали слідчого судді отримана ОСОБА_8 в приміщенні суду 28.11.2025.

Також 28.11.2025 адвокат ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_8 ознайомилися з матеріалами справи.

В зв`язку з чим, просить поновити пропущений строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 20.11.2025.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника власника майна адвоката ОСОБА_7 , прокурора ОСОБА_6 , перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Щодо строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.

Представником скаржника ставиться питання про поновлення строків на оскарження ухвали слідчого судді від 20.11.2025, оскільки ухвалу слідчого судді ОСОБА_8 отримав в приміщенні суду 28.11.2025.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, вважає, що такий строк має бути поновлений виходячи з наступного.

Матеріали справи містять супровідний лист від 21.11.2025 та супровідний лист від 28.11.2025 про направлення копії ухвали слідчого судді від 20.11.2025 ОСОБА_8 , на якому міститься відмітка про отримання копії ухвали ОСОБА_8 28.11.2025.

03.12.2025 скаржник звернувся через суд першої інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді від 20.11.2025.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що є підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 20.11.2025.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів, зокрема арешт майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

За загальними правилами, передбаченими ч. 3 ст. 132 КПК, застосування заходів забезпечення кримінального провадження допускається лише у разі, якщо слідчий, дізнавач, прокурор доведе, що:

- існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

- потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

- може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Положеннями ч. 1 ст. 170 КПК передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Частиною 4 ст. 170 КПК України передбачено, що заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх не застосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 168 КПК України, тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208, 298-2 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом.

Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Згідно із ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що зазначених вимог закону слідчим суддею дотримано в повній мірі з огляду на наступне.

Слідчим суддею встановлено та вбачається з матеріалів справи, що досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0001333 від 17.11.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України встановлено, що 17.11.2025 до Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області надійшло повідомлення від дільничного офіцера громади Великохутірської ОТГ ОСОБА_10 про те, що в адміністративно-територіальних межах с. Рецюківщина Великохутірської сільської ради Золотоніського району Черкаської області в полезахисній смузі виявив ОСОБА_8 , який здійснював незаконну випилку дерев.

17.11.2025 виїздом слідчо-оперативної групи на місце події встановлено, що в полезахисній смузі, що розташована першою зліва при в`їзді в с. Рецюківщина за координатами геолокації 49,85209 Пн; 31,98532 Сх в адміністративно-територіальних межах Великохутірської сільської ради Золотоніського району Черкаської області знаходиться автомобіль «ВАЗ 21124» д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, з причепом «ЛЕВ 183111» д.н.з. НОМЕР_2 , синього кольору. Вказаний автомобіль на праві власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_5 належить ОСОБА_8 . Вказаний причіп на праві власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_6 належить ОСОБА_8 .

Також біля транспортного засобу знаходиться ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , зареєстрований АДРЕСА_2 . Останній пояснив, що 17.11.2025 на власному автомобілі він приїхав до вказаної полезахисної смуги, щоб напиляти собі дров для опалення будинку, так як газове опалення до будинку не підключене. Також із собою він взяв бензопилу «STIHL MS 180», на якій наявний № 282183837, яка знаходилася в багажному відділенні автомобіля та при огляді місця події, згідно заяви, добровільно видав бензопилу працівникам поліції.

Далі при огляді полезахисної смуги за участю учасника ОСОБА_8 на відстані близько 50 м від передньої частини автомобіля у крайньому лівому ряді 4-рядної полезахисної смуги було виявлено 3 свіжоспиляні пеньки дерев ясена розмірами: 35 см х 31 см висотою 16 см; 27 см х 30 см висотою 8 см; 28 см х 28 см висотою 11 см. Зі слів ОСОБА_8 17.11.2025 він спиляв вказані 3 дерева ясена, стовбури яких розпиляв та склав в купу. Із вказаних пеньків було зроблено 3 експериментальні зрізи.

У подальшому ОСОБА_8 вказав на місце, де він поскладав розпиляні частини стовбура в кількості 45 штук, а саме на місцевості на рівні місця спиляних пеньків, з правої сторони від полезахисної смуги. Мав намір перевезти їх до свого домоволодіння для опалення в будинку.

При виїзді СОГ на місце події працівникам поліції не було надано жодного документу про підтвердження законності випилювання деревини, а саме дозволу на вирубування.

17.11.2025 відомості за даним фактом було внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001333 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

У період часу з 13 год. 00 хв. по 14 год. 27 хв. 17.11.2025 проведено огляд території полезахисної смуги, яка розташована на території Великохутірської сільської ради Золотоніського району Черкаської області (за межами населеного пункту), та яка на праві комунальної власності належить Великохутірській сільській раді.

Виявлені під час огляду місця події: автомобіль «ВАЗ 21124» д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, з причепом «ЛЕВ 183111» д.н.з. НОМЕР_2 , синього кольору; бензопилу «STIHL MS 180» з № 282183837; порубані частини дерев об`ємом близько 1,5 куб. м породи ясен, 3 експериментальні зрізи з пеньків дерев ясена поміщено на території ВПД №1 Золотоніського РВП на зберігання до вирішення питання по суті.

18.11.2025 вилучені автомобіль «ВАЗ 21124» д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, з причіпом «ЛЕВ 183111» д.н.з. НОМЕР_2 , синього кольору; бензопилу «STIHL MS 180» з № 282183837; порубані частини дерев об`ємом близько 1,5 куб. м породи ясен; 3 експериментальні зрізи з пеньків дерев ясена, постановою старшого слідчого відділення СВ Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_11 , приєднанні до даного кримінального провадження в якості речових доказів та передані під відповідальне зберігання до камери речових доказів Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області до вирішення питання по суті.

Відповідно до копії Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 власником автомобіля «ВАЗ 21124», реєстраційний номер НОМЕР_1 , чорного кольору, є ОСОБА_8 (а.с. 28).

Згідно копії Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 власником причіпу «ЛЕВ 183111», реєстраційний номер НОМЕР_2 , синього кольору, є ОСОБА_8 (а.с. 29).

Норми ст. 98 КПК України передбачають, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

На час розгляду слідчим суддею клопотання прокурора, встановлені досудовим розслідуванням обставини кримінального провадження містили об`єктивні дані, які могли свідчити про те, що виявлене та вилучене на місці події майно відповідає критерію речового доказу, визначеному у ст. 98 КПК України, в тому числі, транспортний засіб, причіп, могли використовуватись для перевезення незаконно спиляних дерев, а бензопила для спилювання дерев, отже використовуватись як знаряддя вчинення кримінального правопорушення.

Оскільки у даному кримінальному провадженні на даний час, з урахуванням обставин кримінального провадження є всі підстави вважати, що транспортний засіб, причіп до нього та бензопила відповідають ознакам, зазначеним в статті 98 КПК України, що згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України дає підстави для їх арешту, як речових доказів з метою збереження, а тому слідчим суддею арешт накладено обґрунтовано, за наявності для цього достатніх правових підстав.

Доводи апеляційної скарги про те, що ні в автомобіль, ні в причепі деревини не було, а відтак, будь-яких обґрунтованих підстав того, що вони зберегли на собі сліди правопорушення, не має, апеляційний суд вважає, такими, що не дають, на даній стадії досудового розслідування, підстав для скасування накладеного арешту, і наведені скаржником обставини підлягають перевірці в ході досудового розслідування.

Також, колегія суддів критично оцінює доводи скаржника про те, що на час розгляду клопотання про арешт майна, ОСОБА_8 не мав статус підозрюваного у даному кримінальному провадженні, оскільки прокурор звернувся із клопотанням про накладення арешту на вилучене майно з метою збереження речових доказів, що відповідно до вимог ст. ст. 170, 171 КПК України не вимагає наявності у кримінальному провадженні пред`явленої підозри.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді в оскаржуваній частині не вбачається.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що арешт майна є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, який в подальшому може бути скасований у визначеному законом порядку.

У відповідності до вимог абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді в оскаржуваній частині є законною та обґрунтованою, а тому апеляційна скарга представника власника майна ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 171, 172,173, 376, 404, 405,407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в:

Клопотання представника власника майна ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 20 листопада 2025 року задовольнити.

Поновити представнику власника майна ОСОБА_8 адвокату ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 20 листопада 2025 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4