Справа № 297/3069/25
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.11.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді судове провадження 11-сс/4806/766/25 за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 17.10.2025.

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області та продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 15.12.2025 включно з визначенням застави в розмірі, не менше 160 (сто шістдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 454480 грн, щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, несудимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, відомості про які 27.05.2025 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000069.

З клопотання вбачається, що СВ Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000069 від 27.05.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на організацію незаконного переправлення осіб призовного віку від 18 до 60 років, яким обмежено виїзд за кордон, через державний кордон України, всупереч обмеженням, встановленим Законом України «Про правовий режим воєнного стану», з корисливих мотивів.

ОСОБА_7 разом із невстановленими органом досудового розслідуванням особами розробили злочинну схему, відповідно до якої, вони підводять до встановленого місця, неподалік державного кордону України з Угорщиною або Словацькою Республікою, особу або осіб призовного віку від 18 до 60 років, яким обмежено виїзд за кордон та за обумовлену грошову винагороду надають поради та вказівки, зокрема вказують точний напрямок руху через державний кордон України поза межами пунктів пропуску, після чого особи призовного віку передають їм грошову винагороду.

Наприкінці травня 2025 року, у ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виник умисел на незаконний перетин державного кордону поза пунктами пропуску, у зв`язку з чим він почав підшукувати можливості, спрямовані на виконання своєї мети та осіб, які можуть йому допомогти в незаконному перетині кордону. Отже, на виконання свого умислу, спрямованого на незаконний перетин

-2-

державного кордону поза пунктами пропуску, в кінці травня 2025 року, ОСОБА_9 знайшов на даний час не встановлених органом досудового розслідування осіб, з якими домовився за грошову винагороду у сумі 5500 доларів США щодо незаконного перетину державного кордону України поза межами пунктів пропуску, після чого почав отримувати вказівки та інструктажі, спрямовані на незаконний перетин кордону.

20.05.2025 на виконання отриманих від невідомої особи на ім`я ОСОБА_10 вказівок прибути до м. Свалява, ОСОБА_9 25.05.2025 приїхав потягом сполученням «Київ Ужгород» з м. Київ до м. Свалява Закарпатської області, де на залізничному вокзалі, його зустріла невстановлена на даний час досудовим розслідуванням особа, яка здійснила його доставку до готелю «Гостинний Двір» в с. Голубине, 735, та наказала поселитися, однак у зв`язку із відсутністю вільних номерів, ОСОБА_9 не поселився, а чекав на вулиці та в телефонному режимі від особи на ім`я ОСОБА_10 отримував вказівки щодо передачі завдатку в сумі 500 доларів США, та подальшого перетину державного кордону України поза пунктами пропуску. Після чого, ОСОБА_9 передав невідомій особі в чорному шоломі на мотоциклі чорного кольору без номерних знаків грошові кошти у сумі 500 доларів США та вирішив поселитися у готелі «ЖК Сонячний квартал», що також розташований в с. Голубине, урочище Ягниди, 2.

Надалі, 25.05.2025 приблизно о 22 год 50 хв, реалізовуючи свій злочинний план, не встановлена на даний час особа на ім`я ОСОБА_10 в телефонному режимі надала вказівки ОСОБА_9 готуватися та виходити, після чого на вулиці на транспортному засобі марки «Renault», виконуючи роль довізника у незаконному переправленні через державний кордон України, невстановлена на даний час особа надала вказівку ОСОБА_9 слідувати до його машини, та вже через 40 хв після початку руху у вказаний транспортний засіб підсів ОСОБА_7 , який разом із водієм продовжили інструктувати ОСОБА_9 щодо перетину державного кордону України.

У подальшому, проїхавши невстановлену відстань, ОСОБА_7 разом із невстановленою особою, яка перебувала за кермом автомобіля, отримали від ОСОБА_9 грошові кошти у сумі 5500 доларів США, як винагороду за незаконне переправлення через кордон.

На виконання заздалегідь обумовленої схеми, після передачі грошових коштів вищевказані особи зупинились у невстановленому місці, після чого ОСОБА_9 , за вказівкою ОСОБА_7 , вийшов із вищевказаного транспортного засобу, залишив грошові кошти водієві та продовжив рухатись за ОСОБА_7 лісистою місцевістю в бік кордону, через 4 години руху гірсько-лісистою місцевістю, в обхід стаціонарних блокпостів ДПСУ, ОСОБА_7 повідомив, що ОСОБА_9 потрібно буде перелізти загороджувальний паркан, за яким починається територія Словацької Республіки, а сам повернувся у зворотньому напрямку. Однак, ОСОБА_9 свого умислу, спрямованого на незаконний перетин державного кордону поза пунктами пропуску, не реалізував, оскільки 26.05.2025 о 08 год 20 хв був виявлений та затриманий працівниками ДПСУ.

Крім того, 16.07.2025 не встановлена досудовим розслідуванням особа, вийшла на зв`язок із громадянином ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який 27.05.2025 залучений органом досудового розслідування до конфіденційного співробітництва, та через застосунок «Телеграм» з нікнеймом « ОСОБА_12 », стали обговорювати реалізацію незаконного перетину державного кордону ОСОБА_13 за обумовлену грошову винагороду в сумі 6000 доларів США, дійшовши згоди, останній отримав вказівку прибути до м. Свалява Закарпатської області.

Виконуючи зазначені вказівки, ОСОБА_13 17.07.2025 приблизно о 02 год вирушив із залізничного вокзалу м. Львів до м. Свалява, потягом сполученням Запоріжжя Мукачево, та під час руху у телефонному режимі надалі отримував вказівки

-3-

щодо подальшого перетину державного кордону України. Прибувши до м. Свалява, перебуваючи на залізничному вокзалі, ОСОБА_13 зустріла невстановлена на даний час досудовим розслідуванням особа на ім`я « ОСОБА_14 », та користуючись транспортним засобом марки «Опель» червоного кольору з д.н.з. НОМЕР_1 , довіз останнього до готелю «У Газди», який знаходиться за адресою с. Сусково, вул. Головна, 61. Покинувши транспортний засіб, «Дядя Петя» наказав ОСОБА_13 винайняти номер у згаданому готелі терміном на одну добу та передати йому грошові кошти в розмірі 500 доларів США, після чого очікувати на подальші вказівки від « ОСОБА_12 » через застосунок «Телеграм». Отримавши зазначені грошові кошти, « ОСОБА_14 » покинув території готелю на зазначеному автомобілі.

Приблизно о 22 год ОСОБА_13 через застосунок «Телеграм» отримав вказівку від особи « ОСОБА_12 » про те, що зараз прибуде особа, якій необхідно передати решту грошових коштів у розмірі 5500 доларів США. Через деякий час в застосунку «Телеграм» особа підписана як « ОСОБА_15 », наказала надіслати геолокацію та надала вказівку готуватися через годину вирушати до державного кордону.

Близько 23 год 20 хв 17.07.2025 невідома особа, підписана як « ОСОБА_15 », наказала виходити на вулицю. Вийшовши, ОСОБА_13 зустрів ОСОБА_7 , який представився як « ОСОБА_16 » та наказав сісти в автомобіль марки «БМВ» сірого кольору, із номерним знаком НОМЕР_2 , в якому вже перебували за кермом ОСОБА_17 та на передньому сидні ОСОБА_18 .

Під час руху тривалістю дві години у сторону кордону, ОСОБА_7 надавав вказівки та поради, проводив інструктаж щодо незаконного перетину кордону, повідомив про порядок поведінки у разі виявлення працівників ДПСУ на державному кордоні, повідомив як буде проходити передача грошових коштів розмірі 5500 доларів США. Прибувши до с. Дийда Берегівського району, перебуваючи на вулиці Арпада біля будинку № 95, автомобіль зупинився, а ОСОБА_7 у свою чергу наказав ОСОБА_13 залишити грошові кошти в сумі 5500 доларів США в автомобілі, оскільки вони ( ОСОБА_7 і ОСОБА_13 ) зараз покинуть транспортний засіб та направляться у бік кордону з Угорщиною, що останній і виконав. Реалізуючи умисел, спрямований на організацію незаконного переправлення через державний кордон України, ОСОБА_7 та ОСОБА_13 почали виходити з автомобіля, однак були затримані працівниками ДПСУ.

18.07.2025 ОСОБА_7 затриманий у порядку ст. 208 КПК України і цього ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 18.07.2025 щодо підозрюваного ОСОБА_7 обрано запобіжний захід тримання під вартою на строк до 15.09.2025 та визначено заставу в розмірі 160 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Ухвалою слідчого судді від 12.09.2025 щодо підозрюваного ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою до 18.09.2025 включно з визначенням застави у розмірі, не менше 160 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 454480 грн.

16.09.2025 строк досудового розслідування продовжено до трьох місяців, а саме до 18.10.2025 включно.

Ухвалою слідчого судді від 17.09.2025 щодо підозрюваного ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою до 18.10.2025 включно з визначенням застави у розмірі, не менше 160 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 454480 грн.

Обґрунтовуючи клопотання слідчий зазначив, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відносяться до категорії

-4-

тяжких злочинів, у зв`язку з чим наявні ризики, передбачені п. 1, 3-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків чи інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інші кримінальні правопорушення. Крім того, слідчий просив врахувати, що на даний час досудове розслідування вказаного кримінального провадження триває, проводяться слідчі та процесуальні дії, встановлюються обставини в межах вказаного кримінального провадження, здійснюється збирання доказів, однак завершити досудове розслідування через проведення значного обсягу слідчих та процесуальних дій не надається за можливе. З урахуванням наведеного, слідчий вважав, що більш м`які запобіжні заходи будуть недостатніми для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а тому просив продовжити підозрюваному ОСОБА_7 строк тримання під вартою на строк 60 днів, у межах строку досудового розслідування.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя ухвалу мотивував тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, яке відноситься до категорії тяжких, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, та існуванням ризиків, передбачених п. 1, 3-5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Тому, слідчий суддя дійшов висновку про те, що більш м`які запобіжні заходи будуть недостатніми для запобігання цим ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, у зв`язку з чим продовжив ОСОБА_7 строк тримання під вартою з раніше визначеним розміром застави.

В апеляційній скарзі, захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді від 18.10.2025 скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, або зменшити розмір застави. Посилається на те, що підозра ОСОБА_7 є необґрунтованою, ризики, на які вказується у клопотанні, відсутні, а визначений підозрюваному розмір застави є завідомо непомірним для нього. Звертає увагу на те, що підозрюваний ОСОБА_7 раніше не судимий, має постійне місце проживання та на утриманні рідну сестру з інвалідністю. Підозрюваний вже тривалий час перебуває під вартою та не має жодних намірів будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Судове провадження розглядається за відсутності прокурора, підозрюваного та захисника-адвоката ОСОБА_5 , неявка яких з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому враховується, що вказані учасники процесу належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, а також те, що від них не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін. Також приймається до уваги заява прокурора про можливість розгляду апеляційної скарги без його участі.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга захисника-адвоката ОСОБА_5 задоволенню не підлягає з таких підстав.

За приписами ст. 29 Конституції України та ст. 176, 177, 178 КПК України, право на свободу та особисту недоторканість є одним із найбільш значущих прав людини. Слід врахувати те, що обираючи запобіжний захід - тримання під вартою, обмежуються конституційні права і свободи особи, ще до визнання її винуватою у вчиненні злочину, а запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідно до ст. 183 КПК України є винятковим і найбільш суворим запобіжним заходом, і застосовується лише тоді, коли є

-5-

всі підстави вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і його належної поведінки. Застосування запобіжного заходу з іншою метою не допускається.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно положень ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вказані вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею при розгляді клопотання про продовження строку застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою дотримано.

Як вбачається з ухвали, слідчим суддею встановлено, що СВ Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000069 від 27.05.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

18.07.2025 ОСОБА_7 затриманий у порядку ст. 208 КПК України і цього ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 18.07.2025 щодо підозрюваного ОСОБА_7 обрано запобіжний захід тримання під вартою на строк до 15.09.2025 та визначено заставу в розмірі 160 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Ухвалою слідчого судді від 12.09.2025 щодо підозрюваного ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою до 18.09.2025 включно з визначенням застави у розмірі, не менше 160 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 454480 грн.

16.09.2025 строк досудового розслідування продовжено до трьох місяців, а саме до 18.10.2025 включно.

Ухвалою слідчого судді від 17.09.2025 щодо підозрюваного ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою до 18.10.2025 включно з визначенням застави у розмірі 160 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 454480 грн.

Ухвалою слідчого судді від 17.10.2025 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000069 від 27.04.2025 продовжено до шести місяців, тобто до 15.12.2025.

За приписами ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

-6-

Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст. 178 КПК України.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, запобіжний захід у виді тримання під вартою обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого. Крім того, не допускається застосування найбільш суворого запобіжного заходу лише з мотиву тяжкості вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення.

Згідно ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 КПК України, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, слідчим суддею визнана і така підтверджується наявними в провадженні доказами. З таким висновком слідчого судді погоджується і суд апеляційної інстанції.

Крім того, слідчий суддя також дослідив доводи клопотання щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення, а саме ухвали слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 17.09.2025, якою щодо ОСОБА_7 був застосований запобіжний захід тримання під вартою на строк до 18.10.2025включно з визначенням застави 160 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454480 грн та з урахуванням необхідності виконання ряду процесуальних дій, а також з урахуванням існуючих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про наявність обставин, які виправдовують подальше тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою, оскільки ризики, які існували на час обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою на даний час не змінилися, та не зменшилися.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді щодо необхідності задоволення клопотання старшого слідчого СВ Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 до 15.12.2025, оскільки таке продовження, на думку колегії суддів, відповідає охороні прав і інтересів суспільства, що не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Твердження сторони захисту про недоведеність обставин, які виправдовують необхідність продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного та можливість застосування до останнього більш м`якого запобіжного заходу, а саме у виді домашнього арешту, є непереконливими.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді щодо необхідності задоволення клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , оскільки прокурор в повному обсязі довів суду

-7-

обставини, які виправдовують подальше обмеження права останнього на свободу. Таке обмеження не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Також апеляційний суд враховує, що у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам.

З урахуванням конкретних обставин, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції», порушень норм міжнародного права та кримінального процесуального закону, які б могли стати підставою для скасування ухвали слідчого судді не встановлено.

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, колегія суддів виходить з того, що сукупність матеріалів кримінального провадження на даній стадії розслідування, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Така позиція суду випливає й із практики Європейського Суду з прав людини про те, що «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.

Враховуючи викладене, зазначені в апеляційній скарзі сторони захисту доводи про ігнорування слідчим суддею доказів, які спростовують заявлені слідчим у клопотанні ризики, є безпідставними .

Колегія суддів уважає такі висновки слідчого судді правильними, оскільки тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення та ймовірне покарання, яке очікує особу в разі доведення винуватості, давали підстави слідчому судді для продовження щодо підозрюваного раніше обраного запобіжного заходу.

-8-

Всупереч викладеним в апеляційній скарзі сторони захисту доводам, задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя перевірив та надав оцінку тим обставинам з якими закон пов`язує порядок обрання та продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Викладені в апеляційній скарзі доводи на захист підозрюваного, не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді, оскільки не спростовують висновки слідчого судді про те, що ОСОБА_7 може вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України. До того ж обставини, на які посилається в апеляційній скарзі захисник, були відомі слідчому судді під час розгляду клопотання і такі враховані при прийнятті рішення про продовження підозрюваному строку дії запобіжного заходу та не спростовують по суті законне та обґрунтоване рішення слідчого судді.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів бере до уваги і те, що навіть якщо підозрюваний і не має на меті ухилятися від суду, впливати на свідків чи інших учасників кримінального правопорушення, вчиняти інші кримінальні правопорушення, або порушувати процесуальні обов`язки, однак, обставини, за яких вчинено кримінальне правопорушення, його тяжкість та інші наведені вище обставини, у тому числі й дані про особу підозрюваного, дають обґрунтовані підстави вважати, що такі ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Окрім того, колегія суддів констатує, що всупереч доводів апеляційної скарги, визначений слідчим суддею підозрюваному розмір застави є таким, що співвідноситься з даними про особу підозрюваного, обставинами кримінального правопорушення, а тому відповідає вимогам кримінального процесуального закону, зазначеним у ч. 4, 5 ст. 182 КПК України.

Враховуючи характер та обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , а також його високий ступінь суспільної небезпеки, дані про особу підозрюваного, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про визначення підозрюваному ОСОБА_7 застави в розмірі саме 160 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, як альтернативи застосованому йому запобіжному заходу у виді тримання під вартою.

Такий розмір застави, на думку колегії суддів, є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні, не порушує права підозрюваного та підстав уважати його завідомо непомірним для підозрюваного, колегія суддів не вбачає.

Апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про те, що даний випадок є виключним і застава в розмірах встановлених ч. 5 ст. 182 КПК України не здатна забезпечити виконання особою покладених на неї обов`язків.

При цьому колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

У зв`язку з чим, такими, що не впливають на висновки слідчого судді у частині визначення розміру застави та не дають підстав для зменшення такого, апеляційний суд відхиляє і посилання сторони захисту на те, що у ОСОБА_7 на утриманні перебуває сестра, яка є особою з інвалідністю, оскільки стороною захисту не надано доказів того, що саме ОСОБА_7 здійснює догляд за вказаною особою чи вона перебуває на його утриманні.

-9-

Крім того, стороною захисту не надано будь-яких інших доказів, у тому числі про майновий стан підозрюваного, які б давали підстави вважати, що визначений слідчим суддею розмір застави є завідомо непомірним для ОСОБА_7 .

Тому, апеляційний суд вважає, що встановлений слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_7 розмір застави 160 прожиткових мінімумів для працездатних осіб є необхідним і достатнім, у разі його внесення, для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 у кримінальному провадженні.

З огляду на викладене вимоги апеляційної скарги про скасування ухвали слідчого судді та відмову в задоволенні клопотання слідчого, або зменшення розміру застави, задоволенню не підлягають.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для зміни чи скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів приходить до висновку, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, таке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими слідчим суддею, а тому апеляційна скарга захисника-адвоката ОСОБА_5 з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.

При прийнятті рішення колегія суддів також, враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною захисту не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки суду; а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 17.10.2025 щодо ОСОБА_6 , - без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді