Провадження № 11-кп/824/3177/2026Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі обвинуваченого ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

захисника ОСОБА_7 ,

прокурора ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу захисника обвинуваченого на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 05 грудня 2025 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

В С Т А Н О В И Л А:

В провадженні Святошинського районного суду м.Києва перебуває кримінальне провадження № 0000331 від 19.11.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 369 КК України.

Під час підготовчого судового засідання прокурор заявила клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , мотивуючи його тим, що на даний час наявні ризики передбачені п.п.1.3,4,5 ст. 177 КПК України, оскільки останній може переховуватися від суду, здійснювати незаконний вплив на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Зокрема, наявність ризику переховуватися від суду обґрунтувала тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, в разі застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, може переховуватися від суду. Крім того ОСОБА_6 проживає в портовому місті Одеса, від якого менше ніж година часу їзди знаходиться державно прикордонний пункт з Молдовою та багато місць перетину державного кордону без контролю прикордонної служби, має трьох неповнолітніх дітей, а тому може безперешкодно виїхати поза межі території України.

Ухвалою суду клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 задоволено та продовжено строк тримання під вартою на 60 днів, до 03 лютого 2026 року включно із визначенням застави у розмірі 2500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 7 570 000 гривень.

Суд, обґрунтовуючи доцільність перебування обвинуваченого під вартою, визнав доведеним, що ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, продовжують існувати, а саме існує можливість переховування обвинуваченого від суду, здійснення незаконного впливу на свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого просить скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання сторони обвинувачення та обрати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, а саме особисте зобов`язання,а у разі неможливості обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, зменшити розмір застави до 80 розмірів прожиткового мінімуму доходів громадян для працездатних осіб, що становить 242 240 грн.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник зазначає про те, що судом під час постановлення ухвали не було враховано стан здоров`я ОСОБА_6 та його майновий стан.

Зокрема, вказує на те, що під час перебування останнього в межах слідчого ізолятору права ОСОБА_6 систематично порушуються, неодноразові ухвали суду щодо необхідності обстеження та лікування ув`язненого фактично не виконуються, незважаючи на різке погіршення його здоров`я.

Захисником також звертається увага на те, що визначення застави у розмірі 2500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 7 570 000 гривень, не було обґрунтовано жодним чином та така сума є непомірною для ОСОБА_6 , оскільки майже протягом 1 року він утримується під вартою, витрати на харчування ОСОБА_6 та на утримання його родини призвели до появи боргів, у власності обвинуваченого наявне рухоме майно - фургон Газ та 3 напівпричепи, сукупна вартість яких складає лише 473 956 грн., а його дохід у ТОВ «Одеське природоохоронне сервісно-виробниче підприємство «Рідна природа» за 2023-2024р.р. становив 207 200 грн.

Також судом не було враховано, що ОСОБА_6 одружений, дружина на даний час проходить складне лікування, він є батьком трьох неповнолітніх дітей, а також законним представником дитини з інвалідністю, має матір- пенсіонерку, яка страждає на хронічні захворювання та потребує його нагляду, має постійне місце проживання, раніше не судимий.

Судом також не звернута увага на те, що в межах кримінального провадження жодній особі не було спричинено будь-якої шкоди, жодних цивільних позовів не заявлено та грошових коштів не отримано, злочини, які його інкримінують він не вчиняв, та звертає увагу, що ризики наведені прокурором у клопотанні не доведені, а тому існують підстави для встановлення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в контексті зменшення його розміру або заміни запобіжного заходу на нічний домашній арешт.

Відповідно до вимог ч.4 ст.422-1 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

За змістом ч.3 ст.331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

У відповідності до ст.199 КПК України, розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе та виправдане.

Суд, розглядаючи питання доцільності перебування обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, фактично дійшов висновку про наявність підстав для продовження строку тримання його під вартою у зв`язку з продовженням існування ризиків, передбачених п.п. 1,3,4,5 ст.177 КПК України.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо необхідності продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , оскільки продовжують існувати обставини, які виправдовують подальше обмеження права останнього перебувати на волі.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду про доцільність подальшого перебування під вартою ОСОБА_6 на час судового розгляду.

Як випливає із змісту судового рішення про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд врахував обставини, передбачені ст.178 КПК України.

Суд першої інстанції прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

За таких обставин, колегія суддів, приймаючи до уваги також дані про обвинуваченого у сукупності з іншими наведеними вище даними, вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано продовжив раніше обраний щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, можуть на даному етапі розгляду кримінального провадження забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч.5 ст.194 КПК України.

Рішення суду першої інстанції не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Посилання захисника та обвинуваченого на недоведеність прокурором заявлених ризиків не знайшло свого підтвердження, оскільки клопотання прокурора містить відповідні відомості щодо існування заявлених ризиків з посиланням на відповідні аргументи, судом було перевірено наявність ризиків та доводам прокурора надано належну оцінку.

Пояснення захисника про недоведеність висунутого обвинувачення не можуть слугувати підставами для обрання йому більш м`якого запобіжного заходу та не є такими, що можуть бути предметом розгляду суду апеляційної інстанції при вирішенні питання щодо запобіжного заходу, оскільки ухвалення рішення про відсутність чи наявність складу кримінального правопорушення є повноваженнями суду першої інстанції, який розглядає в даний час кримінальне провадження по суті.

Переконливих доказів того, що стан здоров`я ОСОБА_6 перешкоджає йому перебувати під вартою, апеляційна скарга не містить.

Ненадання належної, на думку сторони захисту, медичної допомоги ОСОБА_6 медичним підрозділом Київського СІЗО не є тим доводом, який би свідчив про зменшення ризиків позапроцесуальної поведінки обвинуваченого, які стали підставою для продовження йому строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Інших доводів, які б ставили під сумнів правильність висновків судді про доцільність подальшого перебування під вартою ОСОБА_6 , в апеляційній скарзі не наведено.

Відтак, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, дію якого продовжено судом першої інстанції, має забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_6 процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні на даній стадії судового розгляду.

Також колегія суддів не вбачає підстав вважати, що визначений судом у межах п.3 ч.5 ст.182 КПК України розмір альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, що становить 2500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, є завідомо непомірним для обвинуваченого, а доводи про складне матеріальне становище його сім`ї не узгоджуються з позицією , викладеною у апеляційній скарзі про отримання ним 900 000 доларів США не у якості неправомірної вигоди для службової особи, а як винагороду за юридичні та інші послуги, які не пов`язані з виконанням робіт за місцем його роботи в ТОВ «Одеське природоохоронне сервісно-виробниче підприємство «Рідна природа».

Колегія суддів не вбачає порушень вимог КПК України судом першої інстанції при визначенні розміру альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, вважаючи, що на стадії підготовчого судового засідання саме розмір застави у 2500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у разі сплати здатний забезпечити виконання особою, що обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків.

Порушень норм кримінального процесуального законодавства та міжнародного законодавства, які б могли слугувати безумовними підставами для скасування ухвали суду першої інстанції, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин ухвала суду є законною.

Керуючись ст.ст.404,405,407,419, 422-1 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 05 грудня 2025 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 - без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Суддя: Суддя: