Справа № 487/9328/25
Провадження № 1-кп/487/700/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2025 року м. Миколаїв

Суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000314, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.11.2025, за обвинуваченням

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, українця, з середньою освітою, неодруженого, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, військовослужбовця військової служби за контрактом на посаді водія-електрика обслуги обслуговування та ремонту акумуляторних батарей технічно-експлуатаційної частини авіаційної техніки військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні солдат,-

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 213 від 10.07.2019 ОСОБА_2 призначений на посаду водія-електрика обслуги обслуговування та ремонту акумуляторних батарей технічно-експлуатаційної частини авіаційної техніки військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», початком проходження військової служби вважається день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) - для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори, та резервістів під час мобілізації.

Відтак, з 10.07.2019, тобто з моменту зарахування ОСОБА_2 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , останній набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу, та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.

Виконуючи покладені на нього обов`язки по військовій службі Збройних Сил України, ОСОБА_2 , згідно з вимогами ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. ст. 9, 11, 49, 50, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зобов`язаний суворо дотримуватися Конституції України та законів України, правил військової ввічливості, поважати честь і гідність кожної людини, бути зразком високої культури, скромності й витримки, ґрунтувати відносини з іншими військовослужбовцями на взаємній повазі, бути хоробрим і дисциплінованим, берегти військову честь, захищати свою і поважати чужу гідність, не допускати негідних дій самому і утримувати від здійснення цих дій інших військовослужбовців, виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни.

Однак, діючи в порушення вимог вищезазначених нормативних актів, ОСОБА_2 , вчинив кримінальне правопорушення (проступок) проти авторитету органів державної влади за наступних обставин.

Порядок видачі посвідчень водія регламентується відповідно до «Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» (далі Положення), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 08.05.1993 року.

Відповідно до п. 2. зазначеного Положення, особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії (далі посвідчення водія), крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

Відповідно до п. 21 Положення, посвідчення водія видається після складення особою у територіальному сервісному центрі МВС іспитів, передбачених пунктом 18 цього Положення, відповідно якого посвідчення водія на право керування транспортними засобами категорій А1, А, В1, В, С1, С, D1 і D видаються особам, які склали в територіальному сервісному центрі МВС теоретичний, практичний іспити, категорії ВЕ, С1Е, СЕ, D1E і DE - практичний, а на право керування трамваєм або тролейбусом - теоретичний іспити. Під час теоретичного іспиту перевіряється знання Правил дорожнього руху та інших предметів, передбачених програмою підготовки. Під час практичного іспиту перевіряються навички керування транспортними засобами відповідної категорії на майданчиках для навчання з початкового керування та в умовах дорожнього руху на визначених територіальним сервісним центром МВС маршрутах.

Відповідно до п. 23 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №340 від 08.05.1993, посвідчення водія, виготовлене на бланку, отримується особисто під підпис після пред`явлення паспорта громадянина України або паспорта громадянина України для виїзду за кордон, або тимчасового посвідчення громадянина України, або посвідки на постійне проживання, або посвідки на тимчасове проживання, або посвідчення біженця, або посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, або посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист, чи пред`явлення одного із зазначених документів в електронній формі засобами Порталу Дія та оригіналу медичної довідки встановленого зразка, дійсної на дату подання заяви про обмін посвідчення водія або отримання його після втрати чи викрадення. Інформація про видане посвідчення водія вноситься працівником територіального сервісного центру МВС до Єдиного державного реєстру МВС.

У 2022 році (точну дату та час не встановлено), перебуваючи у м. Миколаєві, ОСОБА_2 , з метою отримання можливості керування транспортними засобами без проходження відповідних іспитів для отримання права керування та видачі посвідчення водія виключно в Територіальному сервісному центрі

МВС, діючи всупереч пункту 21 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 08.05.1993, у незаконний спосіб отримав у невстановленої в ході дізнання особи підроблений офіційний документ зі своїм зображенням - посвідчення водія на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серія/номер НОМЕР_2 , видане ТСЦ 8042 від 13.10.2022, що не відповідає аналогічним бланкам, що знаходяться у офіційному обігу на території України. Згідно з вказаним посвідченням ОСОБА_2 надавалося право керувати транспортом категорії «В».

Таким чином, ОСОБА_2 , достовірно знаючи про те, що він не складав в установленому законом порядку іспитів для отримання права керування транспортними засобами та видачі посвідчення водія, достовірно знаючи про те, що в жодному із Територіальних сервісних центрів МВС України зазначене посвідчення водія йому не видавалося, з метою використання завідомо підробленого документа, залишив дане посвідчення водія у себе для підтвердження права керування транспортними засобами.

13.11.2025 приблизно об 11:28 ОСОБА_2 , перебуваючи в територіальному сервісному центрі МВС 4841 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях (Філії ГСЦ МВС), який розташований за адресою: м. Миколаїв, провулок Транспортний, 1-А, маючи при собі завідомо підроблений офіційний документ, маючи умисел на використання завідомо підробленого документа, з метою заміни посвідчення водія надав працівнику сервісного центру підроблене посвідчення водія серія/номер НОМЕР_2 , видане ТСЦ 8042 13.10.2022 на право керування транспортним засобом категорій «В» на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з власною фотокарткою, тим самим використав задля заміни у зв`язку з закінченням терміну дії завідомо підроблений офіційний документ, який видається установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права, а саме: посвідчення водія серія/номер НОМЕР_2 , видане ТСЦ 8042 від 13.10.2025 на право керування транспортним засобом категорій «В» на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та не відповідає аналогічним бланкам, що знаходяться в офіційному обігу на території України, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16 вересня 2020 № 844 «Про затвердження зразків бланків і технічних описів бланків національного та міжнародного посвідчень водія, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, тимчасового реєстраційного талона транспортного засобу та зразка розпізнавального автомобільного знака України та внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України».

При перевірці в Єдиному державному реєстрі МВС посвідчення водія серії НОМЕР_3 було виявлено, що водійське посвідчення з вказаною серією та номером видане на ім`я іншого громадянина.

Станом на 21.11.2025 в Єдиному державному реєстрі МВС відсутня будь-яка інформація щодо отримання посвідчення водія на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановлені органом досудового розслідування обставини не оспорюються учасниками судового провадження.

Положеннями частин 2 та 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

В обвинувальному акті прокурором заявлено клопотання про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні відповідно до ч. 1 ст. 302 КПК України, оскільки підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

До обвинувального акта додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_2 , в якій останній, у присутності захисника ОСОБА_3 зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, він беззаперечно визнає; згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами; йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини; згоден на розгляд обвинувального акта у спрощеному проваджені без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст. ст. 381, 382 КПК України.

Вивчивши обвинувальний акт, долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 4 ст. 358 КК України, тобто використав завідомо підроблений документ.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує загальні засади призначення покарання, та обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, суд враховує, що вчинене ОСОБА_2 кримінальне правопорушення є проступком, а також особу винного: ОСОБА_2 має постійне місце проживання, неодружений, є військовослужбовцем, позитивно характеризується за місцем служби; на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; раніше не судимий.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 , є щире каяття та активне сприяння досудовому розслідуванню.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 , не встановлено.

Враховуючи вищенаведені обставини, принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_2 покарання в межах санкції ч. 4 ст. 358 КК України, а саме: у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. Саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_2 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід не обирався.

Цивільній позов не заявлений.

Речовий доказ: посвідченя водія серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видане ТСЦ 8042 від 13.12.2022, зберігати у матеріалах кримінального провадження, скасувавши накладений на нього арешт, застосований ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 17.11.2025.

З ОСОБА_2 на користь держави необхідно стягнути витрати на проведення експертизи № СЕ-19/115-25/18877-ДД від 19.11.2025 в сумі 3 565,60 грн.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 381, 382 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Речовий доказ: посвідченя водія серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видане ТСЦ 8042 від 13.12.2022, зберігати у матеріалах кримінального провадження, скасувавши накладений на нього арешт, застосований ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 17.11.2025.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави витрати на проведення експертизи № СЕ-19/115-25/18877-ДД від 19.11.2025 в сумі 3 565,60 грн.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. ст. 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1