ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/3457/23 Провадження 1-кп/636/423/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2026 місто Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_2 ,

захисника ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000172 стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Червона Хвиля Великобурлуцького району Харківської області, зареєстрованого та в останнє проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

В провадженні Чугуївського міського суду Харківської області перебуває обвинувальний акт стосовно ОСОБА_5 за фактом скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000172 від 26.01.2023.

Прокурор групи прокурорів начальник Великобурлуцького відділу Куп`янської окружної прокуратури ОСОБА_2 заявив клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 , в обґрунтування якого зазначив, що ОСОБА_5 обвинувачується у колабораційній діяльності, а саме добровільному зайнятті громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організацно-розпорядчих функцій у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій териорії, тобто кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 5 ст. 111-1 КК України.

12.04.2023 начальником відділення № 2 СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області майором поліції ОСОБА_6 за погодженням із начальником Великобурлуцького відділу Куп`янської окружної прокуратури ОСОБА_2 , в порядку ст. 135 КПК України повідомлено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 111-1 КК України, у кримінальному провадженні № 0000172 від 26.01.2023.

Факт перебування підозрюваного ОСОБА_5 на тимчасово окупованій території України або на території держави, визнаної ВРУ державою агресором підтверджується показаннями свідків, матеріалами виконаних в порядку ст. 40 КПК України доручень про проведення слідчих дій, позбавило орган досудового розслідування можливості вручити ОСОБА_5 письмове повідомлення про підозру від 12.04.2023 у день його складання, у зв`язку з чим, зазначене повідомлення про підозру та повістки про виклики (відповідно до вимог ч. 1 ст. 278, ст. ст. 111, 135 КПК України) направлено у спосіб, передбачений для вручення повідомлень, а саме опублікування на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора та офіційному сайті видання Кабінету Міністрів України, тобто засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження газети «Урядовий кур`єр», для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0000172 від 21.04.2023, отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, допиту в якості підозрюваного.

На виклики слідчого підозрюваний ОСОБА_5 до органу досудового розслідування не з`явився. Проведеними слідчими діями та розшуковими заходами не вдалося встановити місце знаходження підозрюваного ОСОБА_5 , у зв`язку із чим постановою слідчого від 21.04.2023 підозрюваного ОСОБА_5 оголошено у розшук.

Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29.06.2023 (справа № 646/2997/23) надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000172 від 26.01.2023 стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Прокурор вважає, що ОСОБА_5 перебуваючи на свободі, може перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, впливаючи на поведінку свідків вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з чим він може вчинити дії, передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, в т.ч. документи, що стосуються обставин вчинення ним кримінальних правопорушень; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення, в т.ч. проти основ Національної безпеки України чи продовжити кримінальне правопорушення в якому він підозрюється.

Вказані обставини унеможливлюють запобігання зазначеним ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. З урахуванням доведеності обґрунтованої підозри та фактичних обставин вчинення кримінальних правопорушень, їх тяжкості та особистості підозрюваного, орган досудового розслідування приходить до висновку, що для досягнення цілей, визначених ст. 177 КПК України, стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 має бути обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

Захисник у судовому засіданні проти клопотання не заперечувала.

Клопотання розглядається судом в порядку ч.6 ст.193 КПК України за відсутності обвинуваченого.

Суд, заслухавши позицію сторін, дослідивши додані до клопотання документи у їх сукупності, прийшов до наступного висновку.

Постановою слідчого від 21.04.2023 підозрюваного ОСОБА_5 оголошено у розшук.

Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29.06.2023 (справа № 646/2997/23) надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000172 від 26.01.2023 стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

При цьому факт перебування підозрюваного ОСОБА_5 на тимчасово окупованій території України або на території держави, визнаної ВРУ державою агресором підтверджується показаннями свідків, матеріалами виконаних в порядку ст. 40 КПК України доручень про проведення слідчих дій

Положеннями ст. ст. 5, 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення. Обмеження, дозволені згідно з цією Конвенцією щодо зазначених прав і свобод, не застосовуються для інших цілей ніж ті, для яких вони встановлені.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Положеннями ч. 1 ст. 193 КПК України встановлено, що розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Згідно з ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

У судовому засіданні стороною обвинувачення підтверджені ризики того, що ОСОБА_5 переховується від суду, оскільки протягом тривалого часу в судові засідання не з`являється, викликається в порядку ч.8 ст.135 КПК України, останній покинув територію України, та перебуває на території держави-агресора; може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, в т.ч. документи, що стосуються обставин вчинення ним кримінальних правопорушень, які встановлюються на даній стадії досудового розслідування; може вчинити інше кримінальне правопорушення, в т.ч. проти основ Національної безпеки України чи продовжити кримінальне правопорушення.

Оскільки під час судового засідання допитані всі свідки, то ризик заявлений прокурором за п.3 ч.1 ст.177 КПК України суд вважає необґрунтованим.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

В матеріалах клопотання містяться відомості про те, що ОСОБА_5 залишив територію України та виїхав через непідконтрольну Україні територію до держави агресора рф. Наразі останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, за яке передбачене покарання лише у виді позбавлення волі на строк до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів» в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи.

Враховуючи фактичні обставини та вагомість наданих стороною кримінального провадження доказів, відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , його процесуальну поведінку під час судового розгляду, наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таке рішення узгоджується з приписами КПК України, відповідно до яких встановлено процедуру, за якою спочатку може бути розглянуте за відсутності підозрюваного клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а наступним етапом - після затримання підозрюваного (не пізніш як через 48 годин з часу його доставки до місця кримінального провадження) - слідчий суддя розглядає за його участю клопотання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Використані формулювання свідчать про те, що в умовах переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та оголошення у зв`язку з цим його у розшук, КПК України розрізняє процедури обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою від процедури застосування такого обраного запобіжного заходу. На відміну від процедури застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, при вирішенні питання про його обрання не досліджується можливість застосування менш суворого запобіжного заходу, оскільки тримання під вартою це єдиний запобіжний захід, передбачений в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України. Питання про більш м`який запобіжний захід відносно підозрюваного стає предметом дослідження при застосуванні запобіжного заходу після його затримання і доставлення до слідчого судді. За такої нормативної регламентації при вирішенні питання про обрання щодо особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчому судді належить дослідити такі обставини: - чи повідомлено особі про підозру у встановленому законом порядку; - чи наявна обґрунтована підозра; - чи наявні ризики кримінального провадження.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Отже, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_5 суд вважає за необхідне обрати відносно нього запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Згідно з абз. 7 ч. 4 ст. 183 КК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

На підставі викладеного, керуючись ст. 176-178, 181, 183, 186, 193, 194, 196 КПК України, суд

постановив:

Клопотання задовольнити.

В порядку ч.6 ст.193 КПК України обрати обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» без визначення розміру застави.

Роз`яснити, що згідно з положеннями ч. 6 ст. 193 КПК України, після затримання особи, яка виїхала та/або перебуває на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором і не пізніше як через сорок вісім годин з часу доставки її до місця здійснення досудового розслідування кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Згідно з положеннями ч. 6 ст. 193 КПК України, зобов`язати компетентних службових осіб органу досудового розслідування після затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і не пізніше як через сорок вісім годин з часу доставки його до місця здійснення досудового розслідування кримінального провадження звернутися до слідчого судді, суду для розгляду питання за участю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про застосування обраного йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Суддя ОСОБА_1