Справа № 733/1340/25 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/748/25
Категорія - ст. 126-1 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000079 від 11 квітня 2025 року за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокурора Прилуцької окружної прокуратури ОСОБА_7 на вирок Ічнянського районного суду Чернігівської області від 04 серпня 2025 року щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, перебуваючого у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , непрацюючого, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 126-1 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Ічнянського районного суду Чернігівської області від 04 серпня 2025 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначено йому покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_8 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти вказаний орган про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_8 до вступу вироку у законну силу ухвалено залишити у вигляді особистого зобов`язання.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України застосовано до ОСОБА_8 обмежувальний захід до осіб, які вчинили домашнє насильство строком на 3 (три) місяці та направлено останнього для проходження програми для кривдників тривалістю 3 (три) місяці до Ічнянської міської ради.

Контроль за поведінкою ОСОБА_8 та проходження програми для кривдників покладено на Прилуцький районний сектор № 1 Філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області.

В поданій апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення, кваліфікацію дій та доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 просить вирок суду змінити у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність в частині покладення обов`язків при застосуванні положень ст. 76 КК України та застосування обов`язків при застосуванні положень ст. 91-1 КК України. Виключити з резолютивної частини вироку суду посилання на: «контроль за поведінкою ОСОБА_8 та проходження програми для кривдників покладено на Прилуцький районний сектор № 1 Філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області та на: «направити для проходження програми для кривдників до Ічнянської міської ради». Вважати застосованим до ОСОБА_8 обмежувального заходу у виді направлення його для проходження програми для кривдників строком на 3 (три) місяці, визначений п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України. Вважати застосованим до ОСОБА_8 додаткового обов`язку, згідно з п. 4 ч. 3 ст. 76 КК України, - виконувати обов`язки, передбачені пробаційною програмою «Подолання домашнього насильства». Зазначає, що законом України від 13.07.2023 року « Про внесення змін до Кримінального та Кримінально процесуального кодексів України щодо усунення суперечностей у караності кримінальних правопорушень», якими виключено такий вид обмежувального заходу, як направлення особи, яка вчинила домашнє насильство, для проходження пробаційної програми та норму щодо здійснення органом пробації/командиром військової частини контролю за поведінкою засуджених, до яких застосовані обмежувальні заходи. Також суд, всупереч положенням ст. 91-1 КК України відразу визначив конкретний орган виконання в особі Ічнянської міської ради, чого не вимагають приписи даної статті Закону. Звертає увагу, що судом при призначенні покарання ОСОБА_8 не враховані вимоги «Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу із цими явищами», ратифіковану 20.06.2022 Верховною радою та відповідно не конкретизовано, по якій пробаційній програмі виконувати відповідні заходи.

Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_8 у період часу з 24.06.2023 року по 03.05.2025 року, діючи в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», умисно, систематично, не маючи підґрунтя вчиняв психологічне та фізичне насильство по відношенню до своєї співмешканки ОСОБА_9 , з якою спільно проживає однією сім`єю в одному господарстві за адресою: АДРЕСА_2 , але не перебувають у шлюбі між собою, що призвело до психологічних та фізичних страждань, а також погіршення якості життя ОСОБА_9 .

Так, 24.06.2023 року приблизно о 17-00 год ОСОБА_8 за місцем свого проживання в АДРЕСА_2 вчинив насильство в сім?ї стосовно своєї співмешканки ОСОБА_9 , в ході сварки висловлювався нецензурною лайкою на її адресу та намагався вчинити бійку, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров?ю останньої. У подальшому, 28.06.2023 року о 16-00 год ОСОБА_8 за місцем свого проживання в АДРЕСА_2 порушив терміновий заборонний припис серії AA № 307825 від 24.06.2023 року, за що був притягнутий згідно постанови Ічнянського районного суду Чернігівської області від 05.09.2023 року до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2, ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Надалі, 30 жовтня 2023 року о 12-00 год ОСОБА_8 за місцем свого проживання АДРЕСА_2 умисно наніс ляпаса своїй співмешканці ОСОБА_9 , яка проживає разом із ним за вказаною вище адресою, внаслідок чого могла бути завдана шкода її фізичному здоров?ю, тобто вчинив домашнє насильство, за що був притягнутий згідно постанови Ічнянського районного суду Чернігівської області від 26.02.2024 року до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.173-2 КУпАП до та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

У подальшому, продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 26 листопада 2023 року о 08-00 год ОСОБА_8 в АДРЕСА_2 вчинив насильство в сім?ї стосовно своєї співмешканки ОСОБА_9 , в адресу якої висловлювався нецензурною лайкою, в результаті чого могла бути заподіяна шкода психічному здоров?ю останньої, за що був притягнутий згідно постанови Ічнянського районного суду Чернігівської області від 19.12.2023 року до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Продовжуючи свої умисні дії, 26 грудня 2023 року приблизно о 15-00 год ОСОБА_8 за місцем свого проживання в АДРЕСА_2 , вчинив насильство в сім?ї стосовно своєї співмешканки ОСОБА_9 та висловлювався нецензурною лайкою на її адресу, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров?ю останньої, за що був притягнутий згідно постанови Ічнянського районного суду Чернігівської області від 08.02.2024 року до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

31 січня 2024 року приблизно о 16-30 год ОСОБА_8 за місцем свого проживання в АДРЕСА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп?яніння, вчинив стосовно своєї співмешканки ОСОБА_9 умисні дії фізичного та психологічного характеру, а саме: штовхав її та ображав нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода її фізичному здоров?ю, чим вчинив умисні дії психологічного характеру, за що був притягнутий згідно постанови Ічнянського районного суду Чернігівської області від 26.02.2024 року до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

У подальшому, продовжуючи свої умисні дії, 29.02.2024 року приблизно о 20-30 год ОСОБА_8 в АДРЕСА_2 вчинив насильство в сім?ї стосовно своєї співмешканки ОСОБА_9 , в адресу якої висловлювалася нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному та фізичному здоров?ю потерпілій. Надалі, продовжуючи свої умисні дії, 01 березня 2024 року о 13-10 год ОСОБА_8 в АДРЕСА_2 порушив ТЗП АА 389298 про заборону в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою строком на п`ять днів від 01.03.2024 року.

22 березня 2024 року о 10-50 год ОСОБА_8 в АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп?яніння, вчинив насильство в сім`ї стосовно своєї співмешканки ОСОБА_9 , в адресу якої висловлювалася нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному та фізичному здоров?ю потерпілій.

Постановою Ічнянського районного суду Чернігівської області від 12.04.2024 року за цими фактами ОСОБА_8 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.173-2, ч. 2 ст.173-2, ч. 2 ст.173-2 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн.

У подальшому, продовжуючи свої умисні дії, 04 серпня 2024 року о 13-00 год ОСОБА_8 в АДРЕСА_2 вчинив насильство в сім?ї відносно своєї співмешканки ОСОБА_9 , висловлювався нецензурною лайкою на її адресу та погрожував, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров?ю останньої, за що був притягнутий згідно постанови Ічнянського районного суду Чернігівської області від 09.09.2024 року до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

У подальшому, ОСОБА_8 , будучи неодноразово притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства психологічного та фізичного характеру стосовно своєї співмешканки ОСОБА_9 належних висновків для себе не зробив, та діючи умисно, цілеспрямовано, усвідомлюючи характер та наслідки своїх протиправних дій, бажаючи їх настання, 28.03.2025 року о 18-20 год, перебуваючи в АДРЕСА_2 вчинив домашнє насильство психологічного характеру, в ході якого висловлювався нецензурною лайкою на адресу своєї співмешканки ОСОБА_9 , внаслідок чого могла бути завдана шкода її психічному здоров?ю, тобто вчинив домашнє насильство, за що був притягнутий згідно постанови Ічнянського районного суду Чернігівської області від 23.04.2025 року до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 020 грн.

Крім цього, ОСОБА_8 , будучи неодноразово притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства психологічного та фізичного характеру стосовно своєї співмешканки ОСОБА_9 належних висновків для себе не зробив, та діючи умисно, цілеспрямовано, усвідомлюючи характер та наслідки своїх протиправних дій, бажаючи їх настання, 10.04.2025 року приблизно о 14-00 год, перебуваючи у будинку за місцем їх спільного проживання за адресою: АДРЕСА_2 умисно вчинив стосовно потерпілої ОСОБА_9 , з якою перебувають у сімейних відносинах та спільно проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, домашнє насильство, що полягало у психологічному та фізичному насильстві, а саме: дії, виражені у словесних образах, погрозах, висловлювання в її адресу словами нецензурної лайки, приниженні, залякуванні, тим самим викликав у неї побоювання за свою безпеку та життя, спричинивши емоційну невпевненість, нездатність захистити себе, завдавши шкоду психічному здоров`ю та що виразилося у формі пониження самооцінки, втрати позитивних емоцій, погіршення якості життя.

Будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення умисних протиправних дій, спрямованих на вчинення домашнього насильства, ОСОБА_8 належних висновків для себе не зробив та діючи умисно, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, цілеспрямовано, усвідомлюючи характер та наслідки своїх протиправних дій, бажаючи їх настання, 03.05.2025 року у вечірній час (точного часу у ході досудового розслідування не встановлено), перебуваючи у будинку, що розташований за місцем проживання ОСОБА_9 та ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно та систематично, вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру стосовно співмешканки ОСОБА_9 , з якою спільно проживає однією сім`єю, проте не перебувають у шлюбі між собою, що полягало у висловлюваннях на її адресу нецензурної лайки, словесних образах, приниженнях та залякуванні, та надалі в ході продовжуваного конфлікту, з мотивів особистих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у виді заподіяння шкоди здоров`ю потерпілої та бажаючи їх настання, наніс їй один удар кулаком у область лівого ока та один удар кулаком у область правої щоки, чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді синця верхньої повіки лівого ока, синець верхньої губи справа, які відповідно до висновку експерта №101 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я, чим завдав потерпілій ОСОБА_9 шкоди психічному та фізичному здоров`ю.

Загалом, ОСОБА_8 неодноразово, не маючи підґрунтя, вчиняв стосовно своєї співмешканки ОСОБА_9 дії, виражені у словесних образах, погрозах, висловлюваннях в її адресу словами нецензурної лайки, приниженні, залякуванні, нанесеннях тілесних ушкоджень, тим самим викликав у неї побоювання за свою безпеку та життя, спричинивши емоційну невпевненість, нездатність захистити себе, завдавши шкоду психічному та фізичному здоров`ю, що виразилося у формі пониження самооцінки, втрати позитивних емоцій, погіршення якості життя.

Конвенція Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами (CETS №210) Стамбул, 11 травня 2011 рік (далі Стамбульська конвенція), п.b ст.3 встановлює, що «домашнє насильство» означає всі акти фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, які відбуваються в лоні сім`ї чи в межах місця проживання або між колишніми чи теперішніми подружжями або партнерами, незалежно від того, чи проживає правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні або незалежно від того, чи проживав правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні.

Тобто, своїми умисними діями ОСОБА_8 згідно до ст. 1, 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» вчинив домашнє насильство у формі психологічного та фізичного насильства.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора, на підтримку вимог апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступного висновку.

У відповідності з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції розглянув провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_8 відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України. Учасники кримінального провадження не заперечували проти такого розгляду, їм було з достатньою повнотою роз`яснено суть та наслідки розгляду кримінального провадження у скороченому порядку, тому суд обґрунтовано визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім показань обвинуваченого та дослідження даних про його особу, а тому, у відповідності з нормами ст. 404 КПК України, фактичні обставини справи в апеляційному порядку не перевіряються.

Що стосується вимог апеляційної скарги прокурора про необхідність змінити вирок місцевого суду через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, то на думку суду апеляційної інстанції, вказані вимоги є слушними та підлягають до задоволення.

Законом України №3233-ІХ від 13 липня 2023 року «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо усунення суперечностей у карності кримінальних правопорушень», було внесено ряд змін, в тому числі і до ст. 91-1 КК України.

Відповідно до п.п. 2 п. 1 вказаного Закону виключено ч. 4 ст. 91-1 КК України, щодо здійснення органом пробації/ командиром військової частини контролю за поведінкою засуджених, до яких застосовано обмежувальні заходи. Зазначені зміни набрали чинності 11.08.2023.

Так, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених Кримінальним кодексом України, від кримінальної відповідальності чи покарання суд може застосувати до засудженого, який вчинив домашнє насильство, обмежувальний захід у вигляді направлення для проходження програми для кривдників у порядку п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України.

При цьому, частинами 1, 2 ст. 28 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що суб`єктами, відповідальними за виконання програм для кривдників, є місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування. Суб`єкт, відповідальний за виконання програм для кривдників, організовує та забезпечує проходження кривдниками таких програм.

Наказом Міністерства соціальної політики України від 01.10.2018 №1434 «Про затвердження Типової програми для кривдників» регламентовано, що організацію та виконання цієї програми, її проходження кривдниками забезпечують місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування, відповідно до вимог ст. 28 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Вироком суду, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України до ОСОБА_8 як до особи, яка вчинила домашнє насильство, застосовано обмежувальний захід строком на 3 місяці та направлено останнього для проходження програми для кривдників тривалістю 3 місяці до Ічнянської міської ради.

Контроль за поведінкою ОСОБА_8 та проходження програми для кривдників покладено на Прилуцький районний сектор №1 Філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області.

Таким чином, суд застосував норми закону щодо здійснення контролю, які на час ухвалення оскаржуваного рішення втратили свою чинність.

Кримінально - правовими наслідками діяння, передбаченого ст. 126-1 КК України є покладення судом обмежувальних заходів у виді проходження програми для кривдників, що мають визначатися Кримінальним кодексом України. Норми Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» цілком узгоджується з нормами КК України, з урахуванням того, що порядок застосування таких заходів визначаються КК України та КПК України.

Окрім того, відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» суб`єктами відповідальними за виконання програм для кривдників є не лише органи місцевого самоврядування, а і місцеві державні адміністрації.

Таким чином, суд першої інстанції в порушення вимог закону України про кримінальну відповідальність, а саме всупереч положенням ст. 91-1 КК України, якою визначено порядок застосування таких заходів, відразу визначив конкретний орган виконання в особі Ічнянської міської ради, чого не вимагають приписи даної статті Закону.

Згідно досудової доповіді органу пробації, останні вказують доцільним крім обов`язків, передбачених ч. 1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_8 додаткові обов`язки, передбачені ч. 3 ст.76 КК України, зокрема, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою «Подолання домашнього насильства».

Наразі Міністерством юстиції затверджено п`ять пробаційних програм для повнолітніх та неповнолітніх суб`єктів пробації: «Зміна пост кримінального мислення», «Подолання агресивної поведінки», «Попередження вживання психоактивний речовин (наказ від 11.06.2018 № 1797/5), «Формування життєвих навичок» (наказ від 23.10.2019 № 3235/5) та «Подолання домашнього насильства» (наказ від 27.06.2023 №-2362/5).

Саме, з огляду на ратифікацію 20.06.2022 Верховною радою "Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу із цими явищами" та подальшим удосконаленням законодавства з орієнтиром на міжнародні стандарти наказом Міністерства юстиції України від 27 червня 2023 року № 2362/5 затверджено пробаційні програми: ''Подолання домашнього насильства для повнолітніх та неповнолітніх суб`єктів пробації.

Програма спрямована на корекцію соціальної поведінки або її окремих проявів, формування соціально сприятливих змін особистості, які можливо об`єктивно перевірити.

Дані заходи хоча і не є обов`язковими і є дискреційними повноваженнями суду, однак підлягають врахуванню в інтересах потерпілої сторони, що узгоджується з практикою ЄСГІЛ (справа «Опуз проти Туреччини» - 33401/02, рішення від 09.06.2009), де суд зазначив, що національні органи влади повинні вживати необхідних заходів, щоб забезпечити права потерпілих від домашнього насильства з метою запобігання та припинення «неодноразового» насильства, так само погроз його застосування.

В той же час Конвенція Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу із цими явищами орієнтує держави на те, щоб вони вживали необхідних законодавчих або інших заходів для забезпечення покарання ефективними, пропорційними та переконливими санкціями за вчинення правопорушень, установлених відповідно до цієї Конвенції, з урахуванням ступеня їхньої тяжкості (стаття 45).

Водночас єдиною підставою застосування до осіб, які вчинили домашнє насильство, саме такого спеціального заходу протидії, є відповідний вирок суду.

Судом при призначенні покарання ОСОБА_8 указані вимоги не враховані та відповідно не конкретизовано, по якій пробаційній програмі ОСОБА_8 слід виконувати відповідні заходи.

Згідно п. 4 ч.1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

З огляду на викладене, суд застосував закон, який не підлягав застосуванню, що у відповідності до ст. 413 КПК України є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, у зв`язку з чим, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок - зміні.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Прилуцької окружної прокуратури ОСОБА_7 задовольнити, а вирок Ічнянського районного суду Чернігівської області від 04 серпня 2025 року щодо ОСОБА_8 в частині покладення обов`язків при застосуванні положень ст. 76 КК України та застосування обов`язків при застосуванні положень ст. 91-1 КК України змінити.

Виключити з резолютивної частини вироку суду посилання на: «контроль за поведінкою ОСОБА_8 та проходження програми для кривдників покладено на Прилуцький районний сектор № 1 Філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області»

Виключити з резолютивної частини вироку суду посилання на: «направити для проходження програми для кривдників до Ічнянської міської ради».

Вважати застосованим до ОСОБА_8 обмежувального заходу у виді направлення його для проходження програми для кривдників строком на 3 (три) місяці, визначений п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України.

Вважати застосованим до ОСОБА_8 додаткового обов`язку, згідно з п. 4 ч. 3 ст. 76 КК України, - виконувати обов`язки, передбачені пробаційною програмою «Подолання домашнього насильства».

У решті вирок суду залишити без змін.

Згідно ч. 4 ст. 532 КПК України дана ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.426 КПК України протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4