печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_2 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерплим,

УСТАНОВИВ:

13.07.2025 ОСОБА_2 через систему «Електронний суд» звернулась до слідчого судді зі скаргою, в якій просила «…скасування Постанову від 10 червня 2025 про припинення статусу потерпілої ОСОБА_2 по об`єднаному 10 червня 2025 року, 11 червня 2025 закритому, 24 червня 2025 відновленому кримінальному провадженню по злочинам, вчинених відносно майна ОСОБА_2 за адресою в АДРЕСА_1 після вбивства ІНФОРМАЦІЯ_1 року рідного брата ОСОБА_3 в 1-о кімнатній квартирі АДРЕСА_2 , якщо в день вбивства мого рідного брата в мирний час на території України мене всередину квартири не пустили « ОСОБА_4 », власний одяг брата для його поховання не давали, замки до квартири змінили…».

Дослідивши матеріали скарги слідчий суддя дійшов висновку про відмову у відкритті провадження з огляду на таке.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, одним із близьких родичів або членом сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захисником померлого, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню (ч. 4 ст. 304 КПК України).

Отже, рішення, дії чи бездіяльність, можливість оскарження яких прямо не передбачена одним з пунктів ч. 1 ст. 303 КПК, не можуть бути предметом судового контролю з боку слідчого судді, крім рішень, які хоч прямо і не передбачені КПК, але фактично прийняті прокурором, слідчим, дізнавачем. Усі інші їх рішення, дії чи бездіяльність можуть бути предметом оскарження в суді під час підготовчого провадження.

Частина 4 ст. 304 КПК передбачає порядок дій слідчого судді у випадку отримання скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню. А ст. 306 КПК визначено порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора під час досудового розслідування.

Зокрема, за змістом ч. 4 ст. 304 КПК слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Тобто, ч. 4 ст. 304 КПК регулює дії слідчого судді щодо вирішення ним процесуального питання про те, чи повинен він взагалі здійснювати судовий розгляд за доводами конкретної скарги по суті. І на цій стадії КПК не наділяє слідчого суддю правом з`ясовувати обґрунтованість доводів особи, яка звернулася зі скаргою, щодо необхідності її задоволення. Адже, ч. 4 ст. 304 КПК закріплено імперативне правило, відповідно до якого в разі отримання скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню на відповідній стадії, суддя повинен постановити ухвалу про відмову у відкритті провадження.

Як вбачається з матеріалів скарги, ОСОБА_2 подала скаргу на рішення дізнавача Печерського УП ГУНП у місті Києва ОСОБА_5 від 10.06.2025 про зміну її процесуального статусу у кримінальному провадженні №0009297 від 31.05.2013, яке об`єднує матеріали кримінальних проваджень № 0001126 від 10.03.2017, № 0009297 від 31.05.2013 та № 0000183 від 22.06.2015. Про цьому, текст оскаржуваної постанови до скарги не додано.

Так, ч. 1 ст. 303 КПК України не передбачено порядок оскарження рішення слідчого/прокурора про зміну процесуального статусу особи.

Пункт 5 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачає можливість оскарження рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Однак, слідчий суддя звертає увагу, що постанова «про зміну процесуального статусу» та «відмову у визнанні потерпілим» є різними процесуальними рішеннями, оскарження і розгляд яких передбачено нормами ч. 1 (під час досудового розслідування) та ч. 2 (під час підготовчого провадження у суді) ст. 303 КПК України.

Слідчий суддя дійшов висновку, рішення дізнавача про зміну процесуального статусу не охоплюються положенням ст. 303 КПК України, а тому у відкритті провадження слід відмовити.

Керуючись ст. 303, 307, 309 КПК України слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_6