У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 184/2379/25
Номер провадження 1-кп/184/226/25
11 листопада 2025 року
Покровський міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Орджонікідзе, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, не одруженого, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовослужбовець військової служби за призивом під час мобілізації, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий:
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України, -
за участю: прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7
До обвинуваченого ОСОБА_6 обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою з строком до 22.12.2025 року.
Судом у підготовчому судовому засіданні поставлено на обговорення питання про направлення справи до апеляційного суду з метою визначення підсудності, оскільки кримінальне правопорушення в якому обвинувачується ОСОБА_6 вчинене поза межами територіальної підсудності Покровського міського суду Дніпропетровської області.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти направлення справи за підсудністю до іншого суду, оскільки вважав, що дане кримінальне правопорушення є триваючим, а тому кримінальне правопорушення стало закінченим після затримання ОСОБА_6 у м. Покрові.
Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 при вирішенні цього питання покладались на розсуд суду.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження суд приходить до наступного.
З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_6 будучі військовослужбовцем військової служби, 26.12.2023 року вибув з пункту тимчасової дислокації 2 механізованої роти військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) та направився до мясця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де з того часу проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не бажаючи повертатися до військової частини.
Дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфіковані за ч.4 ст.408 КК України, як дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини або місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчиненому в умовах воєнного стану.
Як неодноразово вказував Верховний Суд у своїх правових висновках: об`єктивна сторона вище вказаного кримінального правопорушення полягає у:
1. самовільному залишенні військової частини або місця служби;
2. нез`явленні на службу у разі призначення, переведення, з відрядження, відпустки або з лікувального закладу.
У першій формі дезертирство є закінченим злочином з моменту, коли суб`єкт фактично залишив розташування військової частини (місця служби), а у другій - коли він не з`явився в частину (до місця служби) в установлений строк.
Згідно ст. 32 КПК України, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.
Відповідно до ч.3 ст.34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.
Згідно з п. 6 ч. 2 ст. 412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо порушено правила підсудності.
Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження суд направляє обвинувальний акт до відповідного суду для визначення підсудності.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 34, 314 КПК України, суд -
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Покровського міського суду ОСОБА_1