УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2025 року

м. Київ

справа № 932/16911/25

провадження № 51-4604 впс 25

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши подання Дніпровського апеляційного суду про направлення матеріалів клопотання прокурора у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_4 за ч. 5 ст. 407 Кримінального кодексу України (далі - КК України) про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.

встановив:

До Касаційного кримінального суду у складіВерховного Суду в порядку ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) надійшло вищевказане подання яке мотивовано тим, що до Дніпровського апеляційного суду надійшло клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, із ухвалою Шевченківського районного суду м. Дніпра від 31 жовтня 2025 року для визначення підсудності за іншим судом, який перебуває поза межами юрисдикції Дніпровського апеляційного суду.

Відповідно до вказаного подання вищезазначене клопотання прокурора надійшло до Шевченківського районного суду м. Дніпра з порушенням правил підсудності, оскільки це клопотання повинно розглядатися судом, у межах територіальної юрисдикції якого припинено вчинення злочину, а саме де знаходиться Територіальне управління державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, куди самостійно з`явився ОСОБА_4 , тобто Шевченківський районний суд м. Полтави.

Учасники судового провадження належним чином повідомлені про день і час розгляду подання, проте в судове засідання вони не з`явилися, клопотань про відкладення розгляду не надійшло, що не перешкоджає розгляду цього подання.

Перевіривши доводи, наведені у поданні, дослідивши інші матеріали, надані на розгляд суду касаційної інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що подання підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Так, згідно із ч. 1 ст. 32 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення.

Відповідно до вимог, передбачених ч. 1 ст. 34 КПК України, кримінальне провадження може бути передано на розгляд до іншого суду, якщо: до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності; після задоволення відводів (самовідводів) чи інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду; обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; ліквідовано суд або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який здійснював судове провадження.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого, вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів із дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

Відповідно до матеріалів провадження, до Шевченківського районного суду м. Дніпра надійшло клопотання прокурора у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_4 за ч. 5 ст. 407 КК України про звільнення останнього від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України.

Як убачається із вказаного клопотання, ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що він, будучи військовослужбовцем, у порушення вимог статей 17, 65 Конституції України, статей 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», статей 11, 16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, з особистих мотивів, 04 квітня 2025 року в невстановлений у ході досудового розслідування час, був відсутнім на службі без поважних причин тривалістю понад три доби у місці тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 в районі АДРЕСА_1 та ухилився від несення обов`язків військової служби, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби до 21 жовтня 2025 року доки самостійно не з`явився до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, де повідомив про намір далі проходити військову службу, тим самим припинив вчиняти кримінальне правопорушення.

Відтак, згідно зі змістом клопотання прокурора, кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_4 , припинено за місцем розташування ТУ ДБР, розташованого у місті Полтаві за адресою: вул. Гоголя, 25 у м. Полтаві, що знаходиться в межах територіальної юрисдикції Шевченківського районного суду м. Полтави.

Враховуючи викладене, положення ст. 32 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити подання Дніпровського апеляційного суду та направити клопотання прокурора стосовно ОСОБА_4 до Шевченківського районного суду м. Полтави для його розгляду по суті.

Керуючись ст. 34 КПК України, Суд

постановив:

Подання Дніпровського апеляційного суду задовольнити.

Матеріали клопотання прокурора у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_4 за ч. 5 ст. 407 КК України про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, направити для розгляду з Шевченківського районного суду м. Дніпра до Шевченківського районного суду м. Полтави.

Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3