ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2025 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючоїОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря прокурора підозрюваного захисника-адвокатаОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 листопада 2025 року, якою задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Макарів Бучанського району Київської області, українця, громадянина України, військовослужбовця призваного на військову службу за мобілізацією, що перебуває на посаді командира взводу охорони військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «молодший сержант», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні криминального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 406 КК України,-

в с т а н о в и в:

Слідчий Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Соснівськогорайонного суду м. Черкаси із клопотанням, погодженим прокурором відділу Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_6 , поданим в рамках кримінального провадження № 0003735 від 25 листопада 2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 406 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без можливості внесення застави відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 406 КК України.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що в провадженні Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0003735 від 25 листопада 2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 406 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 25 листопада 2025 року приблизно о 01:00 год. ОСОБА_7 та ОСОБА_10 перебували у тимчасовому місце розташуванні військової частини НОМЕР_1 в будинку. ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, усвідомлюючи, що порушує закріплений у військових статутах порядок взаємовідносин між військовослужбовцями, бажаючи в такий спосіб довести свою уявну перевагу над співслужбовцем та підвищити свій уявний авторитет в колективі, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово-виниклого неприязного ставлення до ОСОБА_10 , в порушення вказаних вимог Статутів Збройних Сил України, взяв до рук особисту табельну зброю «пістолет Макарова ПМ 9мм.», № НОМЕР_2 1981 року випуску, який був споряджений магазином із набоями калібру 9 мм. у кількості 8 штук, після чого здійснив один постріл у бік ОСОБА_10 , спричинивши йому вогнепальне проникаюче поранення черевної порожнини з пошкодженням кишківника та зачеревного простору та втратою крові.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.406 КК України.

25 листопада 2025 року відомості про кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003735.

25 листопада 2025 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано у порядку ст. 208 КПК України та того ж дня повідомлено про підозру у порушенні статутних правил взаємовідносин між військовослужбовцями за відсутності між ними відносин підлеглості, що виявилося у вчиненні іншого насильства із застосуванням зброї, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 406 КК України.

Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 листопада 2025 року клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 у виді тримання під вартою - задоволено.

Обрано підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів, тобто до 23 січня 2026 року включно з утриманням в Державній установі «Черкаський слідчий ізолятор».

Необхідність застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_7 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя обґрунтував наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявністю ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 матиме можливість переховуватись від органів досудового розслідування чи суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Одночасно слідчий суддя визнав недоведеним органом обвинувачення ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Слідчий суддя зазначив, що погоджується з обґрунтованістю підозри ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 406 КК України, тобто тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до десяти років позбавлення волі, існування заявлених в клопотанні слідчого ризиків при відсутності об`єктивних відомостей, які б свідчили про гарантування належної процесуальної поведінки підозрюваного шляхом застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Також в обґрунтування необхідності застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя послався на наявність вагомих доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.406 КК України, тяжкістю покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, наявністю існуючих ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний матиме можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників у цьому кримінальному провадженні.

Водночас, при застосуванні запобіжного заходу слідчий суддя також врахував і дані про особу підозрюваного, зокрема те, що ОСОБА_7 є раніше не судимою особою.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 , посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження у зв`язку з необґрунтованим обранням стосовно ОСОБА_7 найбільш суворого запобіжного заходу, просить скасувати ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 листопада 2025 року та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, а саме домашній арешт за місцем його проживання чи за місцем проходження служби, або ж визначити підозрюваному заставу у мінімальному розмірі.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає про недоведеність вказаних стороною обвинувачення у клопотанні ризиків, передбачених положеннями ч. 1 ст. 177 КПК України.

Захисник вважає, що заявлені органом досудового розслідування ризики не знайшли свого об`єктивного підтвердження під час судового розгляду, а слідчий суддя дійшов помилкового висновку про їх існування.

Окрім того, на думку захисника судом не враховано те, що підозрюваний ОСОБА_7 має постійне місце проживання, постійне місце служби, підтримує відносини з батьками, тобто має сталі та міцні соціальні зв`язки, а також те, що раніше підозрюваний до кримінальної відповідальності не притягувався.

При таких обставинах, захисник вважає, що висновки слідчого судді є необґрунтованими, оскільки не наведено доказів про неможливість застосування до ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання існуючим ризикам.

Заслухавши доповідь судді, пояснення адвоката ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_7 , які підтримали подану захисником апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

З представлених матеріалів провадження вбачається, що під час розслідування кримінального провадження внесеного 25 листопада 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003735, слідством встановлено, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.406 КК України.

25 листопада 2025 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.406 КК України.

Причетність ОСОБА_7 до інкримінованого йому злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: витягами з наказів в/ч НОМЕР_1 про призначення ОСОБА_7 та ОСОБА_10 на посади; повідомленням про вчинення злочину; протоколом огляду місця події; протоколом затримання та особистого обшуку; протоколами допитів свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ; висновком №1079 щодо результатів медичного огляду ОСОБА_7 на стан сп`яніння; іншими матеріалами кримінального провадження.

З огляду на викладене, підозра ОСОБА_7 у вчиненні ним інкримінованого йому злочину за ч. 3 ст. 406 КК України є обґрунтованою, проти чого не заперечував і сам підозрюваний.

Згідно п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Положеннями ст.183 КПК України регламентовано, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

В даному випадку, фактичні обставини справи свідчать про те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 406 КК України, а тому з урахуванням серйозності висунутої проти нього підозри, що свідчить про його суспільну небезпеку, як особи та тяжкість покарання, що загрожує у разі доведеності його винуватості у вчиненні даного кримінального правопорушення, можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, дає суду достатньо підстав з певною вірогідністю стверджувати про наявність вищевказаних ризиків.

Оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 406 КК України, яке передбачає покарання строком від трьох до десяти років позбавлення волі, у зв`язку з чим наявний ризик можливості підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, що буде перешкоджати кримінальному провадженню.

Окрім того, колегія суддів зазначає, що ОСОБА_7 може незаконно прямо чи через третіх осіб впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні, що може призвести до зміни їх показань або відмови від давання показань.

Аналізуючи викладене в сукупності, колегія суддів вважає, що слідчий суддя районного суду під час розгляду клопотання слідчого дійшов правильного висновку про існування ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тому доводи апеляційної скарги захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_8 про відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, спростовуються вищевикладеним.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

При цьому, колегія суддів оцінює суворість можливого покарання ОСОБА_7 та визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя у разі зміни обраного щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також враховує ризики можливості підозрюваного ОСОБА_7 зникнути з місця служби, впливу на потерпілого, свідків, які проходять разом з підозрюваним службу, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Термін «обґрунтована підозра», згідно практики ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

Для цілей повідомлення особі про підозру стандарт «достатніх підстав (доказів)» передбачає наявність доказів, які лише об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням (демонструють причетність до його вчинення) і є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування для висунення обвинувачення або спростування такої підозри (рішення ЄСПЛ у справах «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994 та «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Заявлений в клопотанні слідчим та прокурором запобіжний захід відносно підозрюваного кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Колегія суддів апеляційного суду враховує практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, які мають великий суспільний інтерес та вважає, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню, оскільки у зв`язку із встановленням обґрунтованої підозри, доведеністю існування передбачених ст. 177 КПК України ризиків, особи підозрюваного та конкретних обставин злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , контроль за його поведінкою шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу в тому числі домашнього арешту, як того просить захисник, є неможливим, оскільки місцем реєстрації підозрюваного є Київська область, Бучанський район, смт. Макарів.

Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами, що визначають та виправдовують потребу в триманні підозрюваного ОСОБА_7 під вартою.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла до переконливого висновку, що слідчий суддя обґрунтовано задовольнив клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_16 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст. 176 КПК України, не зможуть запобігти встановленим ризикам, та забезпечити належне виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Доводи захисника щодо незастосування до підозрюваного альтернативного запобіжного заходу у виді застави, колегія суддів відхиляє, адже, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 10 років, а у відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив тяжкі наслідки.

У даному кримінальному провадженні є необхідним і доцільним застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як тримання під вартою підозрюваного з наведених обставин, та з урахуванням встановлених ризиків, не є надмірним та таким, що принижує гідність підозрюваного у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; тримання підозрюваного під вартою у конкретному випадку виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Отже доводи захисника про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог ст. 370 КПК України є законним та обґрунтованим, доводи апеляційної скарги свого підтвердження не знайшли, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.183, 197, 309, 370 - 372, 376, 407, 419, 422, 424 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 листопада 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 23 січня 2026 року включно відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 406 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуюча ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4