Справа номер №303/7434/25
Провадження №1-кс/303/1300/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2025 року м. Мукачево

Слідчий суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчої ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави відносно підозрюваної ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному 11.07.2025 до ЄРДР за №0000817,

В С Т А Н О В И В:

Старша слідча СВ Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_7 звернулася до суду з клопотанням, погодженим прокурором Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави відносно підозрюваної ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному 11.07.2025 до ЄРДР за №0000816.

Подане клопотання мотивоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до Указу Президента України №64/2022 затвердженого Законом № 2102-ІХ від 24.02.2022 у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України в Україні введено воєнний стан, який продовжено указами Президента України. Разом з тим, відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», на період дії правового режиму воєнного стану чоловікам - громадянам України, віком від 18 до 60 років, а також жінкам-військовозобов`язаним обмежено виїзд за межі України, крім військовозобов`язаних, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації відповідно до статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше вересня місяця 2025 року та місці, у невстановленої органом досудового розслідування особою (надалі Особа-1) спільно з ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на організацію незаконного переправлення осіб призовного віку від 18 до 60 років, яким обмежено виїзд за кордон, всупереч обмеженням, встановленим Законом України «Про правовий режим воєнного стану», з корисливих мотивів.

Надалі, Особа 1, підшукала особу, що мала намір незаконно перетнути державний кордон України з метою виїзду до країн Європейського Союзу, а саме: ОСОБА_9 , якому на період дії правового режиму воєнного стану в Україні, обмежено виїзд за межі території України та який погодився сплатити грошові кошти за його незаконне переправлення через державний кордон України.

Після чого, Особа 1 в ході телефонної розмови з ОСОБА_9 , пообіцяла організувати його незаконне переправлення через державний кордон України поза пунктами пропуску із країнами Європейського Союзу, поставивши умову надання грошових коштів у розмірі від 6000 до 8000 Євро у якості винагороди.

Надалі, у точно невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 20.09.2025 вході телефонної розмови Особа 1 надала ОСОБА_9 , вказівку щодо прибуття до м. Мукачево з метою його подальшої організації через державний кордон України, при цьому зауваживши, що ОСОБА_9 , необхідно мати з собою грошові кошти та необхідні речі для здійснення подальшого переправлення.

На виконання вимог Особи 1, 26.09.2025 близько 11:50 год. ОСОБА_9 прибув на автобусі з сполученням «Одеса-Мукачево» до міста Мукачево та в ході телефонної розмови з Особою 1 повідомив про прибуття та отримав вказівку придбати квиток до н.п. Тячів Закарпатської області, та прибувши до вказаного міста повідомити Особу 1 про прибуття з метою отримання подальших вказівок щодо організації незаконного переправлення через державний кордон України.

Після чого, ОСОБА_9 прибувши за вказівкою Особи 1 до н.п. Тячів отримав вказівку очікувати на транспортний засіб марки «Opel» сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який повинен доставити ОСОБА_9 до місця очікування незаконного переправлення, а саме в н.п. Тересва, Тячівського району.

В ході руху до транспортного засобу марки «Opel» сірого кольору підсіла ОСОБА_5 , яка надала вказівку водієві даного транспортного засобу рухатись до місця її проживання.

Прибувши за адресою проживання ОСОБА_10 , а саме до АДРЕСА_1 , остання надала вказівку ОСОБА_9 виходити з даного транспортного засобу та за нею.

Після чого, зайшовши до середини будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_5 , повідомила ОСОБА_9 щоб той розміщувався на другому поверсі будинку та надала необхідні речі для ночівлі, зазначаючи, що необхідно перебувати у даному будинку до завтрашнього дня, тобто до 27.09.2025.

Перебуваючи у будинку за місцем проживання ОСОБА_10 , з метою незаконного переправлення до ОСОБА_9 зателефонувала Особа 1 та повідомила, щоб ОСОБА_9 надав ОСОБА_5 , грошові кошти у сумі 1000 Євро, як передоплату за організацію мого незаконного переправлення через кордон України, а решту суми у розмірі 3000 Євро необхідно буде віддати перебуваючи на визначеному місті переправлення.

По завершенню розмови з Особою 1 до кімнати, де перебував ОСОБА_9 , ввійшла ОСОБА_5 , та повідомила, щоб останній надав їй грошові кошти, та те, що його незаконне переправлення буде відбуватись через воду, надавши останньому рятувальний жилет та надаючи пояснення ОСОБА_9 , що у місті де буде відбуватись його незаконне переправлення вода не є глибокою. Також ОСОБА_10 повідомила, що 27.09.2025 о 06:40 год., вони будуть вибувати з даного будинку до місця державного кордону.

Надалі, 29.07.2025 близько 07:00 год., ОСОБА_9 , спільно з ОСОБА_5 , вийшли з будинку АДРЕСА_1 та направились до автобусної зупинки після чого на транспортному засобі марки «Fiat» сірого кольору д.н.з. НОМЕР_2 за вказівкою жінки почали рух в напрямку н.п. Луг Рахівського району, після чого в ході руху на АЗС «VST», що знаходиться у н.п. В. Бичків Рахівського району було здійснено зупинку та ОСОБА_5 , вийняла рюкзак з особистими речами ОСОБА_9 та пакет у середині якого знаходився рятувальний жилет та надала вказівку останньому передати їй решту грошових коштів у сумі 3000 Євро, які остання заховала собі під кофту та надала вказівку ОСОБА_9 рухатись у сторону державного кордону, а сама повернулась у даний транспортний засіб та розпочали рух у зворотній напрямок.

27.09.2025 о 08:19 год., незаконну діяльність ОСОБА_5 у н.п. Біла Церква Рахівського району навпроти КРП 300 було припинено правоохоронними органами.

Таким чином ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України - організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів, вчинено за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів

Зважаючи на обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 даного кримінального правопорушення, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує останній в разі визнання її винуватою, наявність визначених ст.177 КПК України ризиків, з метою забезпечення належного виконання підозрюваною процесуальних обов`язків, слідчий просить задовольнити подане клопотання.

В судовому засіданні слідчий та прокурор, кожен окремо, підтримали клопотання, просили суд його задовольнити.

Захисник ОСОБА_6 просив визначити ОСОБА_5 мінімальний розмір застави.

Підозрювана ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримала позицію захисника.

Заслухавши думку сторін, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, приходжу до наступного висновку.

Так, згідно із п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Під час вирішення питання щодо запобіжних заходів оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб встановити чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

На підставі оцінки сукупності доданих до клопотання доказів, можна дійти висновку, що причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Відповідно до рішення ЄСПЛ по справі «Москаленко проти України» №37466/04 від 20.08.2010 р. Європейський суд з прав людини зазначив, що орган судової влади неодноразово посилалися на імовірність того, що до заявника може бути застосоване суворе покарання, враховуючи тяжкість злочинів, у скоєнні яких він обвинувачується. У цьому контексті ЄСПЛ нагадав, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Також ЄСПЛ зазначив що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, яке віднесено до категорії тяжких злочинів, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років, що свідчить про високий рівень можливого переховування від органів досудового розслідування, суду, а тому приходжу до висновку про наявність достатніх підстав вважати щодо існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177КПК України.

Підтвердження існування вказаного ризику слідчий суддя також вважає обставину обізнаності ОСОБА_5 у методах незаконного перетину державного кордону України, а відтак остання зможе особисто покинути України, з метою не бути притягнутою до кримінальної відповідальності.

Окрім цього, ОСОБА_5 , не будучи попередньо ув`язненою, може незаконно впливати на свідків, які володіють відомостями про обставини вчинення злочину, що є підтвердженням існування ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

Крім того ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки на даний час не проведено в повному обсязі всіх необхідних і можливих слідчих дій, не встановлено осіб, з якими ОСОБА_5 діяла в змові.

Наявність вказаного в клопотанні ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, з огляду на його обґрунтування - вчинення кримінального правопорушення корисливого характеру, є безпідставним.

З огляду на викладене, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого їй злочину, існуючі в даному провадженні ризики, приходжу до висновку про неможливість застосування відносно підозрюваної іншого більш м`якого запобіжного заходу, а тому вважаю, що для забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_5 щодо останньої слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Разом із цим, слідчий суддя не погоджується з доводами сторони обвинувачення щодо можливості забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_5 виключно в разі визначення останній застави у розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, з огляду на наступне.

Так, згідно із з ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.2 ч.5 ст.182 КПК України).

Розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб у особи, щодо якої застосовано заставу, не виникало бажання будь - яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні та не вчинялися заходи щодо уникнення настання ймовірної кримінальної відповідальності.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно (абз. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України).

Враховуючи, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 є одноепізодним, загальна сума отриманої винагороди становить 4000 Євро, юний вік підозрюваної та її матеріальне становище (ніде не працює, майна у власності не має), а також те, що ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягалася, слідчий суддя вважає, що підстави для визначення розміру застави як у виключних випадках понад межі, встановлені статтею 182 КПК відсутні, тому необхідно визначити заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, а відтак клопотання підлягає до часткового задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.176-178,182,183,192,193,194,196-198,211,372,376 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ст. слідчої СВ Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваної ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному 11.07.2025 до ЄРДР за №0000817 задовольнити частково.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 25 листопада 2025 року.

Визначити ОСОБА_5 розмір застави 80 (вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень.

Покласти на підозрювану ОСОБА_5 , в разі внесення ним застави, такі обов`язки:

- прибувати за першою вимогою слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- не відлучатися за межі Тячівського району без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця свого проживання та роботи, залежно від стадії кримінального провадження;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, за наявності;

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною чи юридичною особою, окрім юридичної особи державної або комунальної власності або такої, що фінансується з місцевого, державного бюджету, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення, може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1