Справа № 569/488/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2026 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 , потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області майора поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Слідча, у рамках кримінального провадження №0000033 від 07 січня 2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, звернулася до суду із вказаним клопотанням.

Свої клопотання обґрунтовує тим, що в період часу з 19 по 23 грудня 2025 року, однак точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , перебуваючи на законних підставах у приміщенні квартири АДРЕСА_1 , керуючись корисливим мотивом, діючи умисно, та в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, який в подальшому продовжено, з метою власного матеріального збагачення, скориставшись відсутністю спостереження за ним з боку сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, здійснив крадіжку пару золотих сережок, 585 проби, вагою 2,64 г, вартістю 9 056,25 гривень, золоте кільце 585 проби, вагою 3,56 г, вартістю 12 212,22 гривень, золоте кільце 585 проби, вагою 1,97 г, вартістю 6 757,88 гривень, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду у розмірі 32 623,086 гривень.

Окрім цього, продовжуючи свою злочинну діяльність, період часу з 29 грудня 2025 року по 04 січня 2026 року, однак точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , перебуваючи на законних підставах у приміщенні квартири АДРЕСА_1 , керуючись корисливим мотивом, діючи умисно, та в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, який в подальшому продовжено, з метою власного матеріального збагачення, скориставшись відсутністю спостереження за ним з боку сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, здійснив крадіжку гаманця торгового бренду «Пума», вартістю 4 217 гривень, в якому знаходились грошові грошових коштів в сумі 26 000 гривень та 6 200 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 04 січня 2026 року становило 261 454 гривень, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду у розмірі 291 671 гривень.

09 січня 2026 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у інкримінованому ОСОБА_5 кримінальному правопорушенні повністю підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, а саме: показаннями потерпілої ОСОБА_7 ; протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення; протоколом допиту огляду місця події та іншими матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, просили його задоволити з викладених у ньому підстав.

Підозрюваний та його захисник заперечили проти задоволення клопотання та просили застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту, наміру перешкоджати органу досудового розслідування не має, визнає свою вину та щиро розкаюється у вчиненому, завдану потерпілій шкоду частково відшкодував, та зобов`язується повністю погасити заборгованість найближчим часом.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 просила суд застосувати відносно підозрюваного більш м`який запобіжний захід, оскільки завдана їй шкода частково відшкодована. Взяття під варту підозрюваного не зможе забезпечити повернення їй в повній мірі їй завданої шкоди, що являється для неї основним критерієм.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження та дослідивши представлені матеріали клопотання, які не містять в собі жодних даних, які б доводили обставини, що свідчили про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України і на які вказує прокурор та недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для забезпечення ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В судовому засіданні встановлено, що Рівненським РУП ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000033 від 07 січня 2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

За вищевказаних обставин, 09 січня 2026 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Так, відповідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Однак на думку суду, прокурором в судовому засіданні не обґрунтовано наявність в діях та поведінці ОСОБА_5 достатніх підстав вважати, про існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до якого, зокрема, відноситься: верховенство права.

Згідно ч. 2 ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Узагальнююче визначення «обґрунтованість підозри» у вчиненні кримінального правопорушення, доведення якої, як одного з трьох обов`язкових елементів, визначених КПК України для можливості взагалі обрання запобіжного заходу, покладено на прокурора, сформульовано у правових позиціях Європейського суду з прав людини.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року вказав, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. ЄСПЛ в даному рішенні наголошує, що вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою.

Крім того, як зазначено у матеріалі ВССУ від 11.07.2016р. «захист прав людини у кримінальному провадженні: доказування та докази», передумовою для подання клопотання стороною обвинувачення про застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри про те, що особа вчинила кримінальне правопорушення. Слідчий, прокурор зобов`язані з належним обґрунтуванням викласти обставини, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини. Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначив, що абстрактна можливість перешкоджання кримінальному провадженню, знищення, сховати або спотворити річ, яка має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, ризик незаконного впливу на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення є недостатньою для обґрунтування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини, у справі «Бойченко проти Молдови» №41088/05, рішення від 11 липня 2006 року «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватись від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу».

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого.

Під час розгляду клопотання, слідчим та прокурором в судовому засіданні також не надано жодних документів які б, підтверджували твердження того, що перебуваючи на волі, ОСОБА_5 буде порушувати покладені на нього процесуальні обов`язки.

В судовому засіданні також встановлено, що підозрюваний має постійне місце проживання, співпрацює з органому досудового розслідування, наміру переховуватися від слідства та суду не має, щиро розкаюється у вчиненому та визнає свою провину, частково відшкодував завдану потерпілій шкоду.

Крім того, підозрюваний добровільно з"явився до органу досудового розслідування, жодним чином не уникав від слідства, а постійно з"являвся на виклики. Також підозрюваний вказав, що найближчим часом він повністю відшкодує завдану шкоду, оскільки він має фінансову можливість це зробити.

Твердження прокурора про те, що відносно підозрюваного на розгляді у Рівненському міському суду знаходиться кримінальне провадження, що свідчить про його бажання продовжувати займатись злочинною дільністю або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином не заслуговують на увагу, з наступних підстав. Дійсно на розгляді у Рівненському міському суді перебуває кримінальне провадження відносно підозрюваного, однак на момент розгляду даного клопотання, обвинувального вироку щодо останнього немає, а тому в даному випадку існує презумція невинуватості, і підозрюваний вважається несудимий. Дана позиція неодноразово викладась в своїх рішення Верховним судом.

Також підозрюваний пояснив, що для розгляду кримінального провадження відносно нього він постійно з"являється у всі судові засіданні, що свідчить про його законопослушність та виконання покладених на нього обов"язків.

Про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, визначеному у клопотанні, прокурором при його розгляді не доведено, а судом не здобуто.

Враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, його стан здоров`я, наявність постійного місця проживання, щире каяття, добровільне відшкодування шкоди, а також позицію потерпілої, то слідчий суддя приходить до переконання, що у відповідності до ч. 4 ст. 194 КПК України, щодо підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби. Оскільки саме цей запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Окрім цього, застосовуючи, щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на нього обовязки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 193-194, 205, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання відмовити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , та проживаючий за адресою АДРЕСА_3 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, в межах строку досудового розслідування, тобто до 09.03.2026.

Заборонити підозрюваному ОСОБА_5 залишати місце свого проживання - житло, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 , в певний період доби, тобто з 22 год 00 хв до 06 год 00 хв.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

-прибувати до органу досудового розслідування, суду за першою вимогою;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Встановити строк дії ухвали та покладених обов`язків до 09.03.2026.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя