Справа № 441/1291/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1118/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2026 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальне провадження №0000463, за апеляційною скаргою прокурора відділу захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Городоцького районного суду Львівської області від 19.11.2025 стосовно неповнолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Суховоля, Городоцького району, Львівської області, українця, громадянина України, учня 8 класу Суховільського ліцею, зареєстрованого та проживаючого на АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

щодо вчинення ним суспільно-небезпечного діяння за ознаками ст. 291 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

встановила:

Прокурор подав апеляційну скаргу на ухвалу Городоцького районного суду Львівської області від 19.11.2025 якою застосовано до неповнолітнього ОСОБА_7 примусові заходи виховного характеру у виді застереження.

Скасовано арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 04.04.2025 на автомобіль марки «BMW 528» р.н. НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_9 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 .

Скасовано арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 04.04.2025 на електросамокат марки «KUGOOM4PRO», ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_7 .

Речові докази: автомобіль марки «BMW 528» р.н. НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_9 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 , - повернути ОСОБА_9 ; електросамокат марки «KUGOOM4PRO», ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_7 , - повернуто ОСОБА_7 .

Процесуальні витрати за проведення експертних досліджень у справі № СЕ-19/114-25/8986-ІТ від 25.04.2025 у сумі 4457,00 грн., № СЕ-19/114-25/8997-ІТ від 29.04.2025 у сумі 4457,00 грн., № СЕ-19/114-25/9000-ІТ від 01.05.2025 у сумі 6685,50 грн. та № СЕ-19/114-25/13284-ІТ від 20.06.2025 у сумі 4457,00 грн стягнуто з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованої та проживаючої по АДРЕСА_1 .

Прокурор в апеляційній скарзі просить ухвалу суду першої інстанції стосовно ОСОБА_7 змінити та виключити з мотивувальної та резолютивної частин ухвали покликання на стягнення із законного представника неповнолітнього ОСОБА_7 - ОСОБА_10 витрат за проведення судових експертиз.

Витрати за проведення судових експертиз: № СЕ-19/114-25/8986-1Т від 25.04.2025 у сумі 4457,00 грн.; № СЕ-19/114-25/8997-ІТ від 29.04.2025 у сумі 4457,00 грн.; № СЕ-19/114-25/9000-ІТ від 01.05.2025 у сумі 6685,50 грн., та № СЕ-19/114-25/13284-ІТ від 20.06.2025 у сумі 4457,00 грн. (в загальному розмірі - 20 056,50 грн.) - покласти на державу.

У решті ухвалу залишити без змін.

Прокурор, не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження та правильності кваліфікації дій ОСОБА_7 , вважає що зазначене судове рішення суду першої інстанції є незаконним і таким, що підлягає зміні у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Статтею 501 КПК України встановлює вимоги до ухвали суду про застосування примусових заходів виховного характеру, не передбачено можливості стягнення з особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, або її законного представника витрат на залучення експерта.

Крім того, ОСОБА_7 є особою щодо якої направлено клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру за вчинення суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ст. 291 КК України, і він у даному кримінальному провадженні ніколи не перебував у статусі обвинуваченого.

Таким чином, у даному випадку витрати на залучення експерта не можуть бути стягнуті із законного представника неповнолітньої особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, та повинні відшкодовуватись за рахунок держави.

Судом першої інстанції встановлено, що неповнолітній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 02.04.2025, близько 14.20 год., керуючи електросамокатом марки «KUGOO M4PRO», рухаючись ним автодорогою по вул. І.Франка у с. Суховоля, Львівського району Львівської області у напрямку до вул. Відродження України, з неповнолітнім пасажиром ОСОБА_11 , проїжджаючи перехрестя вказаних вулиць, виконуючи маневр повороту ліворуч, грубо порушив чинні вимоги ПДР України, затверджені Постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001, з подальшими змінами і доповненнями, а саме, п. 10.1 Р.10, п. 16.1 Р. 16, які виразились у тому, що він, здійснюючи рух вказаним електросамокатом на перехресті нерівнозначних доріг, був не уважним, під час руху не врахував дорожню обстановку та перед зміною руху не переконався, що це буде безпечно, не надав перевагу у русі виїжджаючи з другорядної дороги по вул. І.Франка на головну дорогу по вул. Відродження України, що в с. Суховоля, Львівського району Львівської області, де відбулось зіткнення з автомобілем марки «BMW528», р.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_12 , який рухався вказаною вулицею в напрямку до центру с. Суховоля, Львівського району, Львівської області. Як наслідок відбулось зіткнення, у результаті якого пасажир електоросамокату ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримав навколоорбітальну гематому ліворуч, лінійний перелом лобної кістки (включно з орбітальною поверхнею), що поширюється на комірки решітчастої кістки, забій головного мозку, компресійний перелом 6-го грудного хребця, що відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя у момент заподіяння, та є у прямому наслідковому зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Неповнолітній ОСОБА_7 , його законний представник ОСОБА_10 та захисник- адвокат ОСОБА_13 судом апеляційної інстанції були належним чином повідомлені про розгляд справи, однак в суд апеляційної інстанції не прибули, але захисник ОСОБА_13 скерував заяву про неможливість його та довірителів прибуття до суду апеляційної інстанції, розгляд справи здійснювати без їх участі, апеляційну скаргу прокурора підтримують та просять її задовольнити.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_14 , потерпілий ОСОБА_15 , представник неповнолітнього ОСОБА_16 судом апеляційної інстанції були належним чином повідомлені про розгляд справи, однак в суд апеляційної інстанції не прибули, але адвокат ОСОБА_14 скерував заяву про неможливість їх прибуття до суду апеляційної інстанції, розгляд справи просять здійснювати без їх участі, вирішення апеляційної скарги прокурора залишають на розсуд суду.

У відповідності до вимог ч.4 ст. 405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомив про поважні причини свого неприбуття.

Заслухавши доповідача, міркування прокурора ОСОБА_17 , який просив задовольнити апеляційну скаргу, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши вирок суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Кваліфікація дій неповнолітнього ОСОБА_18 кваліфіковано за ознаками ст. 291 КК України, а саме, порушення чинних на транспорті правил, що убезпечують рух, що спричинило інші тяжкі наслідки у вигляді заподіяння потерпілому ОСОБА_11 тяжкого тілесного ушкодження.

Оскільки фактичні обставини кримінального провадження ніким не оспорюються, суд не проводить детальний їх аналіз і відповідно до ст. 404 КПК України перевіряє вирок місцевого суду лише в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

У суді апеляційної інстанції встановлено, що висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_7 в інкримінованому йому суспільно небезпечному діянні, за ознаками ст. 291 КК України, вчинено за обставин, описаних в ухвалі, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги прокурора знайшли підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Чинним законодавством, зокрема ч.2 ст. 124 КПК України передбачено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Крім того, відповідно до п.13 ч.1 ст. 368 та п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, ухвалюючи вирок, суд вирішує питання про те, на кого повинні бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі, про що зазначається в резолютивній частині вироку.

Однак в ст. 501 КПК України зазначено вимоги до ухвали суду про застосування примусових заходів виховного характеру, де не передбачено можливості стягнення з особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, або її законного представника витрат на залучення експерта.

Крім того, ОСОБА_7 є особою щодо якої направлено клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру за вчинення суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ст. 291 КК України, і він у даному кримінальному провадженні ніколи не перебував у статусі обвинуваченого.

Таким чином, у даному кримінальному провадженні витрати на залучення експерта не можуть бути стягнуті із законного представника неповнолітньої особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, та повинні відшкодовуватись за рахунок держави.

Зазначені вище вимоги не були враховані судом першої інстанції при постановленні відповідної ухвали стосовно неповнолітнього ОСОБА_19 .

Дане порушення є таким, що перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення в частині вирішення долі судових витрат.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

У даному випадку становище неповнолітньої особи не погіршується, оскільки в апеляційній скарзі ставиться питання про зміну рішення в частині вирішення долі судових витрат, а саме витрат за проведення судових експертиз, які слід віднести на рахунок держави, що не погіршує становище ОСОБА_19 .

Відповідно до ч.1 ст.412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

З врахуванням зазначеного вище, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора, які відповідають вимогам кримінального та кримінального процесуального закону, про те, що висновок суду, викладений у судовому рішенні, містить істотні суперечності, що є вагомою підставою для зміни ухвали суду та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 412, 419, 424 КПК України, колегія суддів,

постановила :

Апеляційну скаргу прокурора відділу захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Городоцького районного суду Львівської області від 19.11.2025 стосовно неповнолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 291 КК України - змінити.

Виключити з мотивувальної та резолютивної частин ухвали покликання на стягнення із законного представника неповнолітнього ОСОБА_7 - ОСОБА_10 витрат за проведення судових експертиз.

Витрати за проведення судових експертиз: № СЕ-19/114-25/8986-1Т від 25.04.2025 у сумі 4457,00 грн.; № СЕ-19/114-25/8997-ІТ від 29.04.2025 у сумі 4457,00 грн.; № СЕ-19/114-25/9000-ІТ від 01.05.2025 у сумі 6685,50 грн., та № СЕ-19/114-25/13284-ІТ від 20.06.2025 у сумі 4457,00 грн. (в загальному розмірі - 20 056,50 грн.) - покласти на державу.

У решті ухвалу залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Головуючий:

Судді: