Чортківський районний суд Тернопільської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2025 року Справа № 608/2279/25

Номер провадження1-кс/608/762/2025

Слідча суддя Чортківського районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Тернопільської спеціалізованої прокуратури в сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , старшого слідчого СВ Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області капітана поліції ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорткові в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою онлайн сервісу відеозв`язку «EASYCON» клопотання старшого слідчого СВ Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , військовозобов`язаного, з неповною середньою освітою, одруженого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 307 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И Л А:

Старший слідчий СВ Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області капітан поліції ОСОБА_4 ,за погодженням з прокурором Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесному в ЄРДР за № 0000377 від 16.09.2025, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 307 Кримінального кодексу України.

В клопотанні старший слідчий вказав, що слідчим відділенням Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч.2 ст.307 КК України, дані про які внесено в ЄРДР 16.09.2025 за № 0000377.

Досудовим розслідуванням встановлено, що згідно ч. 1, ч. 3 ст. 7, ч. 2 ст. 8 Закону Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», діяльність з обігу наркотичних засобів і психотропних речовин на території України дозволяється лише в цілях і в порядку, встановлених цим Законом, а в передбачених ним випадках - у порядку, що встановлюється нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України та відповідних центральних органів виконавчої влади.

Діяльність з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиць II і III Переліку, та прекурсорів, включених до таблиці IV Переліку, здійснюється суб`єктами господарювання за наявності в них ліцензії на здійснення відповідних видів діяльності.

Ліцензуванню підлягають такі види діяльності з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів: культивування рослин, розроблення, виробництво, виготовлення, зберігання, перевезення, придбання, реалізація (відпуск), ввезення на територію України, вивезення з території України, використання, знищення наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, включених до вищевказаного переліку.

Статтею 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» визначено, що зберігання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у спеціально обладнаних приміщеннях здійснюється суб`єктами господарювання за наявності в них ліцензії на цей вид діяльності. Зберігання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у будь-яких кількостях в цілях, не передбачених цим Законом, забороняється.

Згідно статтей 6, 10, 11 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», діяльність, пов`язана з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин (за винятком психотропних речовин, включених до списку N2 таблиці III Переліку) і прекурсорів, включених до списку N1 таблиці IV Переліку, здійснюється підприємствами державної та комунальної форми власності за наявності у них ліцензії на здійснення відповідних видів діяльності, якщо інше не передбачено цим Законом.

Діяльність, пов`язана з використанням наркотичних засобів і психотропних речовин, допускається лише з метою застосування у медичній практиці або для науково-дослідної роботи чи в навчальних цілях та інших цілях, передбачених цим Законом. Правила виробництва, виготовлення, зберігання, ввезення та вивезення наркотичних засобів і психотропних речовин, встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Разом із тим, ОСОБА_6 , маючи прямий умисел на незаконне придбання та зберігання з метою збуту наркотичних засобів, з корисливих мотивів, без відповідного на те дозволу, незаконно, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, достовірно знаючи про порядок обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів на території України, та про відповідальність за незаконний обіг наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, у невстановлений досудовим розслідуванням час та в невстановленої досудовим розслідуванням особи незаконно придбав, з метою збуту, плоско циліндричні таблетки білого кольору, що містять метадон, який відноситься до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено, масою в перерахунку на основу 0,0256 грам, тим самим почав їх зберігати з метою збуту.

Після цього, ОСОБА_6 , діючи умисно, з метою збуту, незаконно зберігав у невстановленому місці плоско циліндричні таблетки білого кольору, що містять метадон, який відноситься до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено, масою в перерахунку на основу 0,0256 грам, до 16.09.2025, а саме до моменту їх збуту.

Надалі, ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний намір, 16.09.2025 близько 13 години 00 хвилин, діючи із прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не маючи відповідного дозволу (ліцензії) на придбання, зберігання та збут метадону, який відноситься до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено, перебуваючи на вулиці в м. Чортків, Чортківського району, Тернопільської області (більш точного місця досудовим розслідуванням не встановлено) незаконно, безкоштовно збув (розповсюдив) ОСОБА_7 (анкетні дані якого змінені відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні») плоско циліндричні таблетки білого кольору, що містять метадон, масою в перерахунку на основу 0,0256 грам, який відповідно до списку №1 таблиці ІI «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», що затверджений постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06 травня 2000 року, відноситься до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено.

Окрім цього встановлено, що ОСОБА_6 , маючи прямий умисел на незаконне придбання та зберігання з метою збуту плоско циліндричних таблеток білого кольору, що містять метадон, який відноситься до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено, з корисливих мотивів, без відповідного на те дозволу, незаконно, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, достовірно знаючи про порядок обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів на території України, та про відповідальність за незаконний обіг наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, у не встановлений досудовим розслідуванням час та в невстановленої досудовим розслідуванням особи незаконно, повторно, придбав з метою збуту плоско циліндричні таблетки білого кольору, що містять метадон, який відноситься до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено, тим самим почав їх зберігати з метою збуту.

Після цього, ОСОБА_6 , діючи умисно, з метою збуту, незаконно зберігав у невстановленому місці плоско циліндричні таблетки білого кольору, що містять метадон, який відноситься до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено, до 29.09.2025, а саме до моменту їх збуту.

Надалі, ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний намір, 29.09.2025 близько 16 години 00 хвилин, діючи із прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не маючи відповідного дозволу (ліцензії) на придбання, зберігання та збут особливо метадону, який відноситься до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено, перебуваючи на вулиці м. Чортків, Чортківського району, Тернопільської області (більш точного місця досудовим розслідуванням не встановлено), в ході проведення оперативної закупки, повторно, незаконно збув (продав) покупцю ОСОБА_7 (анкетні дані якого змінені відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні») за гроші у сумі 1000 гривень, метадон, який відноситься до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено, відповідно до списку № 1 таблиці ІI «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», що затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06 травня 2000 року.

Також встановлено, що ОСОБА_6 , маючи прямий умисел на незаконне придбання та зберігання з метою збуту метадону, який відноситься до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено, з корисливих мотивів, без відповідного на те дозволу, незаконно, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, достовірно знаючи про порядок обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів на території України, та про відповідальність за незаконний обіг наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, у невстановлений досудовим розслідуванням час та в невстановленої досудовим розслідуванням особи незаконно, повторно, придбав з метою збуту плоско циліндричні таблетки білого кольору, що містять метадон, який відноситься до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено, тим самим почав їх зберігати з метою збуту.

Після цього, ОСОБА_6 , діючи умисно, з метою збуту, незаконно зберігав у невстановленому місці плоско циліндричні таблетки білого кольору, що містять метадон, який відноситься до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено, до 29.09.2025, а саме до моменту, коли в приміщенні КНП «Чортківської ЦМЛ», що в м. Чортків по вул. Пігути, 31б, Тернопільської області їх добровільно видав працівникам Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області.

В ході досудового розслідуванням встановлено, що до вчинення вказаного злочину причетний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , громадянин України, військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 .

30 вересня 2025 року ОСОБА_6 , у відповідності до вимог ст.278 КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст. 307 КК України та вручено пам`ятку про процесуальні права та обов`язки підозрюваного.

Підставою застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст.307 КК України.

Під час досудового розслідування зібрано ряд доказів, які дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні вказаних вище злочинів. Ці докази містяться в: протоколі отримання добровільно наданих предметів та речей від 16.09.2025; протоколі допиту свідка ОСОБА_7 від 16.09.2025; висновку експерта № СЕ-19/120-25/11658-НЗПРАП від 19.09.2025; протоколах оглядів від 29.09.2025; протоколах допитів свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 від 30.09.2025; висновку експерта №СЕ-19/120-25/12091-НЗПРАП від 30.09.2025; висновку експерта № СЕ-19/120-25/12090-НЗПРАП від 30.09.2025; повідомленні про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення від 30.09.2025; протоколі допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 30.09.2025.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою для застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст.307 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України). Існування вказаного ризику підтверджується тим, що ОСОБА_6 , будучи раніше неодноразово судимий вироками Лебединського районного суду Сумської області, зокрема, вироком від 13.05.2015 ОСОБА_6 був засуджений до двох років десяти місяців позбавлення волі за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.309 та ч.2 ст.307 КК України, звільнений 10.11.2017 з місць позбавлення волі, та не маючи постійного місця проживання, міцних соціальних зав`язків, постійного місця роботи добре розуміє, що у разі доведення вини йому може буди призначено покарання у вигляді позбавлення волі, а тому є достатньо підстав вважати, що ОСОБА_6 , з метою уникнення покарання у вигляді позбавлення волі може переховуватися від органів досудового розслідування або суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні (п.3 ч.1 ст. 177 КПК України). Вказаний ризик підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_6 може впливати на свідків у даному кримінальному провадженні: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , частина із яких є особами жіночої статі, і чинити відповідний тиск, шляхом погрози та вмовляння може схиляти їх до дачі неправдивих показів, відмови від участі у кримінальному провадженні, що негативно вплине на хід досудового розслідування. Крім того, на даний час органом досудового розслідування, ще встановлюються інші очевидці вчинення даного кримінального правопорушення та особи, яким відомі обставини даного злочину, на яких підозрюваний також може чинити тиск; чинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. (п.5 ч.1 ст.177 КПК України). Існування вказаного ризику підтверджується тим, що ОСОБА_6 , будучи раніше судимим вироками Лебединського районного суду Сумської області, зокрема, вироком від 13.05.2015 ОСОБА_6 був засуджений до двох років десяти місяців позбавлення волі, за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.309, та ч.2 ст.307 КК України, звільнений 10.11.2017 з місць позбавлення волі, продовжив свою злочинну діяльність та вчинив нові кримінальні правопорушення.

Інший запобіжний захід ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного, відповідає характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються підозрюваному, обсягу пред`явленої йому підозри. До того ж, не має беззаперечних доказів, які би свідчили, що інший захід забезпечення кримінального провадження, крім тримання під вартою, зможе належним чином усунути ризики, які передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою можна обрати до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки, що узгоджується із санкцією статті, за якою обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 .

Крім того, в даному кримінальному провадженні наявні реальні ознаки суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного ОСОБА_6 .

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, зокрема, тяжкого злочину, наявність перелічених ризиків, застосування менш суворих запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також для запобігання вищевказаним ризикам.

Враховуючи наведене, старший слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на шістдесят діб без визначення суми застави.

В судовому засіданні прокурор Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 та старший слідчий СВ Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 клопотання підтримують, просять його задовольнити з мотивів, наведених в клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_10 та його захисник адвокат ОСОБА_5 просять клопотання задовольнити частково, обравши запобіжний захід ОСОБА_10 у вигляді особистого зобов`язання. Захисник ОСОБА_5 , зокрема зазначив, що підозрюваний ОСОБА_10 на даний час є несудимим, визнає свою вину у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, він має поранення, отримане під час проходження військової служби по захисту держави, потребує лікування та проведення операції. ОСОБА_6 не має наміру переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Вважає, що органом досудового розслідування не обґрунтовано наявність ризиків, про які зазначено в клопотанні.

Слідча суддя, розглянувши клопотання, заслухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 2 Кримінального процесуального кодексу України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог ст. 12 вищезазначеного Кодексу, під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, в сфері кримінального судочинства ризиком розуміється конкретний прояв протидії кримінальному провадженню, що дає підстави застосувати до підозрюваного певний запобіжний захід.

Згідно ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, додані до клопотання матеріали, які зазначені у клопотанні та наведені вище в частині обґрунтування свідчать про вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_10 інкримінованих кримінальних правопорушень.

При цьому, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу слідча суддя виходить не з точки зору доведеності вини підозрюваного, а з точки зору їх допустимості прийти до висновку , що підозрювана особа могла вчинити злочин за викладених обставин.

Отже, слід визнати підозру обґрунтованою та достатньою для того, щоб прийти до висновку про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч.1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, так як підозрюваний ОСОБА_6 , усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, зокрема, позбавлення волі до десяти років, може навмисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності.

Крім того, перебуваючи на волі, ОСОБА_10 може незаконно впливати на свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та інших свідків, які в подальшому будуть встановлені, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також, існує ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, оскільки, ОСОБА_6 , будучи раніше неодноразово судимим вироками Лебединського районного суду Сумської області, зокрема, вироком від 13.05.2015 був засуджений до двох років десяти місяців позбавлення волі за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.309 та ч.2 ст.307 КК України, звільнений 10.11.2017 з місць позбавлення волі, продовжив свою злочинну діяльність та вчинив нові кримінальні правопорушення (п.5 ч.1 ст.177 КПК України).

Зважаючи на викладене, слідча суддя приходить до переконання про необхідність вирішувати питання про застосування певного виду запобіжного заходу для підозрюваного.

Частиною 1 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Отже, слідчий суддя повинен з`ясувати наявність достатніх даних, які б свідчили, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, та відповідно, наявність обставин, які б обґрунтовували застосування виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Так, при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Проте, слідча суддя, враховуючи вищенаведені обставини, не знаходить можливості застосувати до підозрюваного ОСОБА_10 більш м`який запобіжний захід, як про це просить захисник та підозрюваний, ніж тримання під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, які були встановлені в ході судового розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу.

Так, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_10 , слідча суддя враховує тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється, а також дані про особу підозрюваного, який є не судимим, однак, неодноразово притягався до кримінальної відповідальності у вигляді позбавлення волі за вчинення кримінальних правопорушень в сфері обігу наркотичних засобів, а тому приходить до висновку про те, що є підстави вважати, що застосування відносно підозрюваного більш м`якого, окрім виняткового, запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, передбаченим пп. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також, зважаючи на доведеність старшим слідчим, прокурором наявності обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, слідча суддя вважає за доцільне клопотання старшого слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_10 - задовольнити.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застоування прктики Європейського суду з прав люидини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Тобто, із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст. 183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Крім того слід зазначити, що Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022 із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який триває по сьогоднішній день.

Відповідно до листа Верховного Суду № 1/0/2-22 від 03.03.2022 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», оцінюючи ризики, які обґрунтовують доцільність застосування запобіжних заходів загалом та тримання під вартою, зокрема, як відповідний ризик слід ураховувати запровадження воєнного стану та збройну агресію в Україні.

Згідно з рекомендаціями Ради суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану від 02.03.2022, до визначених ст. 177 КПК України ризиків безумовно належить військова агресія проти України, яка суттєво обмежує виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177, 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Задовольняючи клопотання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідча суддя враховує доведеність на даний момент того, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_10 , вчинений у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, тому слідча суддя вважає за необхідне не визначати підозрюваному розмір застави.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідча суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , військовозобов`язаного, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 307 Кримінального кодексу України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Ухвала слідчої судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк тримання під вартою рахувати з 14 години 40 хвилин 03 жовтня 2025 року, тобто з моменту фактичного його затримання.

Строк дії ухвали становить шістдесят днів і закінчується о 16 год. 40 хв. 01 грудня 2025 року.

Зобов`язати орган досудового розслідування негайно повідомити про тримання підозрюваного під вартою його близьких родичів, членів сім`ї або інших осіб за вибором підозрюваного у порядку, передбаченому ст. ст. 111, 112 КПК України.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Чортківський районний суд Тернопільської області протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє її виконання.

Слідча суддя: (підпис)

Згідно з оригіналом

Ухвала набрала законної сили « » року.

Оригінал ухвали знаходиться в матеріалах кримінального провадження №0000377 від 16.09.2025.

Слідча суддя: ОСОБА_1

Копію ухвали видано « » року

Секретар: