УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2025 Справа №607/22803/24 Провадження №1-кп/607/628/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі с/з ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисників-адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Тернополі, кримінальне провадження №0000085 від 13 лютого 2024 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307 КК України (із змінами, внесеними згідно із Законом №3826-VI від 06.10.2011, №2617-VІІІ від 22.11.2018), -

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні прокурор подав клопотання про продовження дії запобіжного заходу, застосованого щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , у виді тримання під вартою. Вважає, що продовжують існувати ризики, які визначені при застосуванні обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а строк такого заходу забезпечення кримінального провадження закінчується. Зокрема, ОСОБА_4 може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Захисник ОСОБА_5 , думку якого підтримав захисник ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_4 , не заперечив щодо про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , однак просив зменшити останньому розмір застави.

Суд, заслухавши думки учасників кримінального провадження щодо заявленого клопотання, вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню та обвинуваченому ОСОБА_4 слід продовжити строк тримання під вартою, враховуючи наступне.

Так, відповідно до ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 червня 2024 року, під час досудового розслідування відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, продовжений строк якого закінчується 22 листопада 2025 року.

Згідно ч.ч. 3, 5 ст. 199 КПК України, якими суд керується в силу вимог ч. 2 ст. 331 КПК України, суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор не доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

Наявність підстав для тримання обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності справжніх ознак того, що цього дійсно вимагає інтерес суспільства, який не зважаючи на існування презумпції невинуватості переважає правило про забезпечення права на свободу, закріплене в статті 5 Конвенції.

Отже, вирішуючи питання щодо необхідності продовження застосованого відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд оцінює та враховує: тяжкість кримінальних правопорушень, які інкримінуються обвинуваченому, їх багатоепізодність та суспільну небезпечність, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим; дані про особу обвинуваченого: його вік, відсутність у нього законного джерела доходу, міцних соціальних зв`язків.

Враховуючи, що наявні відповідні і достатні підстави вважати, що ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у виді тримання під вартою, не зникли та з плином часу не змінилися, оскільки є підстави вважати, що він може переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 є виправданим заходом, оскільки справжній інтерес суспільства, який полягає у забезпеченні законності та запобігання порушенню прав осіб, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права обвинуваченого на свободу.

Таким чином, з урахуванням викладених обставин та особи обвинуваченого, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається прокурор, дають відповідні і достатні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належну поведінку ОСОБА_4 та запобігти вищевикладеним ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого на строк, що не перевищує 60 днів.

Крім цього, враховуючи те, що ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, при продовженні йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою судом вже зменшено заставу із врахуванням обсягу встановлених у даному провадженні ризиків та в межах передбачених п.3 ч.5 ст. 182 КПК України, а тому суд приходить до переконання, що на даний час саме такий розмір застави, буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та запобіганню ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

У зв`язку із цим, суд вважає, що клопотання сторони захисту про зменшення розміру застави до задоволення не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 194, 199, 331 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання сторони захисту про зменшення розміру застави обвинуваченому ОСОБА_4 відмовити.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 16 січня 2026 року до 23 год. 59 хв.

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження та направити начальнику Чортківської установи виконання покарань (№ 26), для відому та виконання в частині застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_1