Дата документу 02.10.2025 Справа № 310/1957/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 310/1957/21 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/807/789/25 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія: п.6 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 289, ч.1 ст.263 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 жовтня 2025 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_9 ,

представник потерпілої - адвоката ОСОБА_10 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 на вирок Олександрівського районного суду м. Запоріжжя від 19 травня 2025 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Анатоліївка Рильського району Курської області РФ, росіянина, громадянина України, освіта вища, одруженого, пенсіонера, який зареєстрований і проживав у АДРЕСА_1 , раніше не засудженого,

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 389 КК України та призначено покарання:

- за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 15 років з конфіскацією всього належного майна;

- за ч. 4 ст. 187 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 10 років з конфіскацією всього належного майна;

- за ч. 1 ст. 263 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки;

- за ч. 3 ст. 389 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 9 років з конфіскацією всього належного майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_8 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі на строк 15 років з конфіскацією всього належного майна.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_11 у відшкодування майнової шкоди 1911081,70 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_11 у відшкодування моральної шкоди 1000000,00 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави судові витрати.

В порядку ст.100 КПК України вирішено долю речових доказів, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком суду ОСОБА_8 визнаний винуватим у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 389 КК України, за наступних обставин.

У невстановлений в ході досудового розслідування час та при невстановлених обставинах ОСОБА_8 , діючи умисно, без передбаченого законом дозволу придбав у невстановленої особи для подальшого незаконного зберігання пістолет конструкції Макарова (ПМ) калібру 9 мм, який відповідно до висновку експерта № СЕ-19/108-21/648-БЛ від 21.02.2021 р. є нарізною вогнепальною зброєю та боєприпаси до нього, а саме невстановлену кількість патронів калібру 9 мм, серед яких були пістолетні патрони калібру 9х18 мм у кількості 3 штук.

Після цього ОСОБА_8 , продовжуючи свої злочинні дії, придбаний пістолет та патрони незаконно зберігав за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , а також 9 вересня 2020 р., у період часу з 14 год. 50 хв. до 16 год. 00 хв., зберігав у належному йому автомобілі «Lexus HS 250H 2362» червоного кольору, № кузова НОМЕР_1 , 2010 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , в якому перевозив пістолет і патрони по території міста Бердянська Запорізької області, в тому числі по вул. Маяковського в м. Бердянську, де використав їх під час розбійного нападу, незаконного заволодіння транспортним засобом та вбивства з корисливих мотивів.

ОСОБА_8 , будучи обізнаним про матеріальне становище приватного підприємця ОСОБА_12 та володіючи інформацією про наявність у нього великої суми грошових коштів, маючи на меті незаконне збагачення, вирішив вчинити розбійний напад на ОСОБА_12 з метою заволодіння майном потерпілого та його вбивство.

9 вересня 2020 р. ОСОБА_8 з метою створення умов для вчинення розбійного нападу та вбивства неодноразово телефонував ОСОБА_12 та під вигаданим приводом запросив останнього зустрітися з ним, попередньо визначивши для зустрічі безлюдний район поблизу вулиці Маяковського в м. Бердянську.

З метою реалізації свого злочинного умислу та застосування при вчиненні розбійного нападу та вбивства потерпілого ОСОБА_8 взяв із собою на зустріч з ОСОБА_12 пістолет конструкції Макарова (ПМ) калібру 9 мм, споряджений невстановленою кількістю патронів, серед яких були пістолетні патрони калібру 9х18мм в кількості 3 штук.

9 вересня 2020 р. приблизно о 15 год. 50 хв. ОСОБА_8 на своєму автомобілі «Lexus HS 250H 2362» червоного кольору, № кузова НОМЕР_1 , 2010 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , маючи при собі раніше приготовлений пістолет конструкції Макарова (ПМ) калібру 9 мм, споряджений невстановленою кількістю патронів, серед яких були пістолетні патрони калібру 9х18мм в кількості 3 штук, приїхав на раніше призначене для зустрічі місце на безлюдній ділянці автодороги поблизу вулиці Маяковського в м. Бердянську Запорізької області, де зустрівся з ОСОБА_12

9 вересня 2020 р. приблизно о 16 год. 00 хв. ОСОБА_8 , перебуваючи на безлюдній ділянці автодороги поблизу вулиці Маяковського в м. Бердянську Запорізької області, реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, з метою заволодіння чужим майном в особливо великих розмірах, напав на ОСОБА_12 та застосовуючи насильство, небезпечне для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, здійснив з незначної відстані три прицільні постріли з пістолета конструкції Макарова (ПМ) калібру 9 мм у голову та в грудну клітину потерпілого, тобто в життєво важливі органи, спричинивши ОСОБА_12 згідно висновку експерта № 744 від 05.01.2021 р. тілесні ушкодження у вигляді:

- вхідної рани в правій лопатковій ділянці (в проекції 9-10 ребра по правій лопатковій лінії, в 126,0 см від ППС та в 28,0 см від рівня сідничних бугрів), уламкового перелому 10-го ребра по правій лопатковій лінії, крайовий перелом 4-го ребра по правій середній ключичній лінії, крововиливів в м`яких тканинах передньої та задньої поверхонь грудної клітини, які кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження;

- двох вхідних ран в лобовій ділянці справа та зліва, вихідної рани в лівій тім`яній ділянці голови, двох наскрізних дірчастих переломів лобової кістки та одного перелому лівої тім`яної кістки, лінійних переломів лобової та тім`яних кісток, багато уламкових переломів очних пластинок лобової кістки, решітчастої кістки, правих великого та малого крил клиноподібної кістки, двох вертикальних лінійних переломів верхньої щелепи, наскрізних ушкоджень твердої мозкової оболонки в ділянках вогнепальних дірчастих переломів лобової та лівої тім`яної кісток, крововиливів у ділянці твердої мозкової оболонки на зовнішній поверхні правої півкулі головного мозку та в ділянках передніх та середніх черепних ямок, з ознаками руйнування речовини головного мозку, крововиливів у м`які тканини лобної та лівій тім`яної ділянок, в жировій клітковині правої очниці, в м`яких тканинах правих очноямкової та виличної ділянок, які кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння.

9 вересня 2020 р. приблизно о 16 год. 00 хв. у процесі розбійного нападу ОСОБА_8 , перебуваючи в безлюдному районі поблизу вулиці Маяковського в м. Бердянську, діючи умисно, з метою вбивства з корисливих мотивів, здійснив з незначної відстані три прицільні постріли з пістолета конструкції Макарова (ПМ) калібру 9 мм у голову та грудну клітину, тобто в життєво важливі органи, спричинивши ОСОБА_12 згідно висновку експерта № 744 від 05.01.2021 р. тілесні ушкодження у вигляді:

- вхідної рани в правій лопатковій ділянці (в проекції 9-10 ребра по правій лопатковій лінії, в 126,0 см від ППС та в 28,0 см від рівня сідничних бугрів), уламкового перелому 10-го ребра по правій лопатковій лінії, крайовий перелом 4-го ребра по правій середній ключичній лінії, крововиливів в м`яких тканинах передньої та задньої поверхонь грудної клітини, які кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження;

- двох вхідних ран в лобовій ділянці справа та зліва, вихідної рани в лівій тім`яній ділянці голови, двох наскрізних дірчастих переломів лобової кістки та одного перелому лівої тім`яної кістки, лінійних переломів лобової та тім`яних кісток, багато уламкових переломів очних пластинок лобової кістки, решітчастої кістки, правих великого та малого крил клиноподібної кістки, двох вертикальних лінійних переломів верхньої щелепи, наскрізних ушкоджень твердої мозкової оболонки в ділянках вогнепальних дірчастих переломів лобової та лівої тім`яної кісток, крововиливів у ділянці твердої мозкової оболонки на зовнішній поверхні правої півкулі головного мозку та в ділянках передніх та середніх черепних ямок, з ознаками руйнування речовини головного мозку, крововиливів у м`які тканини лобної та лівої тім`яної ділянок, в жировій клітковині правої очниці, в м`яких тканинах правих очноямкової та виличної ділянок, які кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння.

В результаті двох вогнепальних кульових проникаючого сліпого та наскрізного поранень голови, з переломами кісток склепіння та основи черепу, верхньої щелепи, руйнуванням оболонок і речовини головного мозку настала смерть потерпілого ОСОБА_12 на місці вчинення злочину.

Після цього, ОСОБА_8 незаконно заволодів належним потерпілому ОСОБА_12 мобільним телефоном «iPhone 11 64 Gb Black» S/N imei: НОМЕР_3 вартістю 23015 грн., годинником «Apple Watch Series 444mm Space Gray» вартістю 12499 грн., грошовими коштами в сумі 62500 доларів США, що в перерахунку станом на 09.09.2020 р. складає 1737700 гривень, а всього заволодів майном на загальну суму 1773214 гривень, яка в шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину та є особливо великим розміром.

9 вересня 2020 р., приблизно о 16 год. 00 хв., ОСОБА_8 , перебуваючи на безлюдній ділянці автодороги поблизу вулиці Маяковського в м. Бердянську Запорізької області, діючи умисно, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, вартість якого в двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, застосовуючи насильство, небезпечне для життя та здоров`я потерпілого, здійснив з незначної відстані три прицільні постріли з пістолета конструкції Макарова (ПМ) калібру 9 мм у голову та в грудну клітину потерпілого, тобто в життєво важливі органи, спричинивши ОСОБА_12 згідно висновку експерта № 744 від 05.01.2021 р. тілесні ушкодження у вигляді:

- вхідної рани в правій лопатковій ділянці (в проекції 9-10 ребра по правій лопатковій лінії, в 126,0 см від ППС та в 28,0 см від рівня сідничних бугрів), уламкового перелому 10-го ребра по правій лопатковій лінії, крайовий перелом 4-го ребра по правій середній ключичній лінії, крововиливів в м`яких тканинах передньої та задньої поверхонь грудної клітини, які кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження;

- двох вхідних ран в лобовій ділянці справа та зліва, вихідної рани в лівій тім`яній ділянці голови, двох наскрізних дірчастих переломів лобової кістки та одного перелому лівої тім`яної кістки, лінійних переломів лобової та тім`яних кісток, багато уламкових переломів очних пластинок лобової кістки, решітчастої кістки, правих великого та малого крил клиноподібної кістки, двох вертикальних лінійних переломів верхньої щелепи, наскрізних ушкоджень твердої мозкової оболонки в ділянках вогнепальних дірчастих переломів лобової та лівої тім`яної кісток, крововиливів у ділянці твердої мозкової оболонки на зовнішній поверхні правої півкулі головного мозку та в ділянках передніх та середніх черепних ямок, з ознаками руйнування речовини головного мозку, крововиливів у м`які тканини лобної та лівої тім`яної ділянок, в жировій клітковині правої очниці, в м`яких тканинах правих очноямкової та виличної ділянок, які кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння.

Одразу після цього ОСОБА_8 , діючи умисно, повторно, незаконно заволодів належним потерпілому ОСОБА_12 автомобілем «Volkswagen Golf Variant», у кузові «універсал-В» білого кольору, VIN номер НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 , вартість якого становить 473137 гривень, що у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, на якому став пересуватись в напрямку належного ОСОБА_8 металевого гаражу, розташованого між будинками № 13 по вул. Хіміків та № 60 по вул. Лісовській у м. Бердянську Запорізької області.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_13 вважає вирок суду незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

В обґрунтування доводів зазначає, що було порушено гарантоване ст. 31 КПК України право обвинуваченого на розгляд провадження судом присяжних у разі інкримінування злочину, за який передбачено довічне позбавлення волі.

У справі під час підготовчого судового засідання 10 травня 2023 року стороною захисту з урахуванням бажання підзахисного було заявлено клопотання про здійснення провадження судом присяжних.

Провадження до зміни територіальної підсудності розглядалося у Бердянському міськрайонному суді Запорізької області в складі суду присяжних, а згодом у зв`язку з розпорядженням Голови Верховного Суду № 49/0/9-22 від 14.09.2022 було передано до Жовтневого, а далі - до Олександрівського районного суду м. Запоріжжя, що жодним чином не скасовувало і не обмежувало цього права.

Відмова колегії суддів першої інстанції сформувати склад суду присяжних без належної правової аргументації є істотним порушенням вимог КПК у розумінні ст. 412 КПК України, оскільки вплинула на зміст ухваленого рішення й не може бути виправлена в апеляційному суді без скасування вироку.

Далі, за твердженням апелянта, суд першої інстанції поклав у вирок докази, які не відповідають критеріям допустимості, належності та достовірності.

Матеріали сторони обвинувачення у значній частині були представлені у вигляді копій з втратою доступу до оригіналів, що, як пояснював прокурор, зумовлено перебуванням первинних носіїв у тимчасово окупованому м. Бердянську. Однак відсутність оригіналів, порушений ланцюг збереження та невідтворюваність усіх відеофайлів, які нібито досліджувалися судом, виключають можливість перевірити їх автентичність, цілісність і неушкодженість.

За змістом ст. 99 КПК України «документ» як процесуальне джерело доказів має дозволяти належний контроль автентичності; посилання на копії без оригіналів або належного засвідчення, без технічних протоколів зняття інформації та без можливості експертної верифікації не відповідають вимогам допустимості.

Невиправдане ігнорування клопотань захисту про витребування оригіналів, проведення повторних технічних досліджень цифрових носіїв і забезпечення повноцінної перевірки доказів порушує принцип змагальності (ст. 22 КПК України) та принцип безпосередності дослідження доказів.

З огляду на заяви обвинуваченого про психологічний і фізичний тиск, наявні ознаки порушення права на захист під час окремих слідчих дій, а також повідомлення про фактичну відсутність конфіденційного спілкування з призначеним захисником під час слідчого експерименту, суд був зобов`язаний надати цим обставинам належну правову оцінку крізь призму ст. 18, 20, 22 КПК України та практики ЄСПЛ щодо «плодів отруєного дерева» і недопустимості доказів, отриманих з порушенням заборони нелюдського поводження чи без ефективної допомоги захисника.

У цій справі сумніви не усунуто: зброї не знайдено, парафінової проби (належного дослідження на сліди пострілу) не проведено, а єдиний слід папілярного узору на автомобілі потерпілого має невинувате пояснення з урахуванням сусідських відносин і попередніх контактів, тоді як у приміщенні гаража, де виявлено авто та речі потерпілого, жодного відбитка ОСОБА_8 не виявлено.

У вироку суд оперує припущеннями щодо пересування обвинуваченого, але телекомунікаційні дані оператора зв`язку фіксують о 14:24:19 09.09.2020 коротку розмову з потерпілим, а далі - багаторазові сесії доступу потерпілого до мережі Інтернет у проміжку 15:08-18:00 того ж дня.

Водночас система відеоспостереження «Безпечне місто» фіксує о 17:50:37-17:50:47 прихід ОСОБА_8 до під`їзду власного будинку.

Таке доведене технічними даними перебування в іншому місці руйнує фабулу обвинувачення про вчинення інкримінованих дій у цей самий період, принаймні без будь-яких переконливих пояснень маршруту, часу та механізму події.

Натомість суд без належної мотивації віддав перевагу версії обвинувачення, не навівши у вироку, як цього вимагає ст. 374 КПК України, чому відкинуто альтернативні версії захисту та чому саме технічним даним не надано вирішального значення.

Сторона захисту наполягає на визнанні недопустимими та виключенні з доказової бази так званих фотозображень одягу обвинуваченого.

Оригінальні кольорові знімки тих самих ділянок одягу не фіксують жодних бурих плям, натомість спірні файли з`явилися внаслідок невідомої цифрової обробки, походження і параметри якої матеріалами провадження не підтверджені.

У справі відсутні технічні метадані, опис і відтворюваний алгоритм обробки, дані про програмні засоби та налаштування, не забезпечено безперервний ланцюг збереження цифрових носіїв; незалежна повторна експертиза таких файлів не проводилася.

Судом допущено і процесуальні порушення у забезпеченні безпосередності та повноти дослідження доказів. Суд першої інстанції відмовив у допиті щонайменше двох ключових свідків захисту - дружини обвинуваченого, яка підтверджувала його переміщення й обставини вечора 09.09.2020, та консьєржки, що спостерігала, як обвинувачений зайшов до під`їзду в інкримінований проміжок часу.

Ігнорування таких клопотань, призвело до неповноти судового розгляду в розумінні ст. 410 КПК України.

Аналогічно не забезпечено повторної судової експертизи цифрових носіїв і одягу на предмет виявлення слідів крові, порохових часток і мікрочасток; не витребувано і не досліджено належним чином акти огляду й вилучення з обов`язковим підтвердженням безперервності зберігання речових доказів; не перевірено альтернативні джерела відеоданих уздовж маршруту пересування обвинуваченого.

За сукупністю викладеного, висновки про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих злочинів не відповідають стандарту «поза розумним сумнівом».

Презумпція невинуватості, гарантована ст. 62 Конституції України, означає, що всі неподолані сумніви тлумачаться на користь особи; відповідно, за відсутності зброї, належним чином зафіксованих слідів пострілу, достовірних первинних цифрових носіїв, переконливого мотиву та за наявності технічних даних, що суперечать фабулі обвинувачення, суд мав ухвалити виправдувальний вирок або принаймні повернути матеріали прокурору для усунення непереборних прогалин доказування.

Замість цього вирок спирається на припущеннях, неперевіреній версії та копії документів, що не пройшли мінімального тесту допустимості.

Крім того, у частині правової кваліфікації суд не навів переконливих міркувань щодо наявності у обвинуваченого саме того виду умислу, який охоплює кожен склад інкримінованого діяння.

За відсутності зброї, слідів її використання, мотиву, встановленого поза розумним сумнівом і прямих чи непрямих доказів підготовчих дій, висновок про наявність умислу є декларативним.

Суд першої інстанції не спростував логічних альтернатив, не співставив достеменно часові інтервали і не обґрунтував, чому версія захисту є менш вірогідною за сукупністю об`єктивних даних.

Просить апеляційний суд дослідити докази: допитати свідків у кримінальному провадженні.

Вирок суду першої інстанції просить скасувати, та закрити кримінальне провадженні відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України.

До початку судового засідання прокурор ОСОБА_7 подав заперечення на доводи апеляційної скарги захисника.

Прокурор наголошує, що вирок суду щодо ОСОБА_8 ухвалено у законному складі суду, з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, на підставі достатньої сукупності належних, допустимих і достовірних доказів, оцінених у їх взаємозв`язку відповідно до ст. 94 КПК України, а доводи сторони захисту зводяться до повторення позиції, якій суд першої інстанції вже дав повну та переконливу оцінку у мотивувальній частині вироку.

Щодо доводів про відмову у розгляді провадження судом присяжних прокурор зазначає, що суд діяв у межах і спосіб, визначений законом.

Клопотання обвинуваченого було розглянуте у підготовчому засіданні, однак з огляду на об`єктивні умови воєнного стану, зміну територіальної підсудності та кадрово-організаційні обставини, належно зафіксовані в матеріалах провадження, формування складу присяжних було неможливим без невиправданого зволікання та порушення розумних строків.

У таких умовах суд правомірно здійснив розгляд колегією професійних суддів, що відповідає приписам КПК України у період дії особливого правового режиму та забезпечує баланс між правом обвинуваченого і публічним інтересом у своєчасному правосудді.

Будь-яких даних про те, що склад суду був незаконним або що це вплинуло на неупередженість, апеляційна скарга не містить; навпаки, вирок свідчить про повний, всебічний і неупереджений аналіз доказів.

У частині твердження щодо недопустимості матеріалів та відсутності окремих оригіналів прокурор підкреслює, що КПК України не надає переваги певним носіям доказової інформації, а вимагає перевірки їх походження та цілісності.

Документи і цифрові файли, долучені стороною обвинувачення, були отримані, оглянуті та досліджені з дотриманням процесуальної форми.

Суд першої інстанції, обґрунтовано визнав ці матеріали належними та допустимими, оскільки сумніви, висунуті захистом, не підтверджені жодними фактичними даними.

Посилання сторони захисту на нібито недопустимість «покращених» фотозображень не витримують критики. Обробка зображень, виконана експертом, має характер загальновживаних методів візуалізації, які не змінюють змісту первинних даних, а лише підвищують видимість деталей, що прямо випливає з експертного висновку та доданих технічних пояснень.

Сторона захисту не ініціювала призначення повторної або комісійної експертизи у порядку ст. 242 КПК України, не надала жодного доказу, який спростовував висновки експертизи. За таких умов твердження про відсутність метаданих або «невідтворюваність алгоритму» є безпідставними й не спростовують допустимості доказу.

До того ж суд оцінював фотозображення не ізольовано, а у сукупності з іншими даними, зокрема телекомунікаційною інформацією, відеозаписами системи «Безпечне місто», висновками трасологічних та дактилоскопічних досліджень, що повністю відповідає вимогам ст. 94 КПК України.

Аргумент захисту про відсутність проведення певного дослідження під час експертизи є безпідставним та таким, що не відповідає закону.

Закон не встановлює імперативного переліку експертиз для доведення певного складу злочину, питання призначення, виду і обсягу експертизи вирішується з урахуванням фактичних даних і потреб розслідування.

Аналогічно, ненадходження до провадження знаряддя злочину у справах про умисні вбивства не є виключним чи рідкісним явищем і саме по собі не спростовує інші, взаємно узгоджені докази події, способу та участі конкретної особи.

Що стосується оцінки показань потерпілої та свідків, прокурор зазначає, що суд детально виклав мотиви, з яких віддав належну доказову силу їх показам, співвідніс їх з об`єктивними даними, відкинувши внутрішньо суперечливі й несумісні з матеріалами провадження версії.

Наявні у справі телекомунікаційні з`єднання між обвинуваченим та потерпілим напередодні події, зафіксовані переміщення транспортних засобів, локалізація засобів зв`язку, виявлення особистих речей потерпілого, слід папілярного візерунка ОСОБА_8 на автомобілі потерпілого, а також дані огляду приміщень і прилеглої території утворюють логічний і несуперечливий ланцюг доказів, що вказує на причетність обвинуваченого.

Захист не запропонував ані послідовної альтернативної реконструкції події, ані джерел, які би нівелювали наведені об`єктивні показники.

Твердження про «алібі» ґрунтуються на вибірковому трактуванні окремих епізодів з відеозаписів і не узгоджуються з іншими даними, оціненими судом у сукупності.

Доводи про нібито психологічний чи фізичний тиск під час досудового розслідування були предметом перевірки суду і не знайшли підтвердження: заяв у порядку та строки, встановлені КПК України, не подано, медичних даних про ушкодження не надано, відомості про перешкоджання спілкуванню з захисником не підтверджені жодними протоколами чи рішеннями слідчого судді.

За відсутності належної доказової бази ці твердження не можуть нівелювати законність зібраних доказів чи ставити під сумнів справедливість судового розгляду.

У частині непроведення допиту у якості свідка дружини ОСОБА_8 - ОСОБА_14 необхідно відзначити, що сам захисник ОСОБА_13 , ініціюючи такий допит, повідомив суд, що свідок перебуває у м. Бердянську Запорізької області, на тимчасово окупованій території, а можливості вийти на зв`язок у режимі відеоконференції чи іншим способом йому невідомі.

Перевіркою, здійсненою судом на місці, облікового запису, за допомогою якого можна було б забезпечити відеозв`язок із « ОСОБА_15 » не виявлено.

За цих обставин об`єктивна неможливість забезпечити допит свідка у розумні строки не свідчить про неповноту судового розгляду.

Більше того, обставини, на підтвердження яких, за твердженням захисту, міг бути заслуханий цей свідок, були досліджені іншими джерелами доказів; тому навіть гіпотетичний допит носив би дублюючий характер і не вплинув би на висновки суду. Аналогічні міркування стосуються і заяв про допит інших осіб.

Просить апеляційний суд залишити без задоволення апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_13 , а вирок суду першої інстанції - без змін.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_13 підтримав апеляційну скаргу та наголосив, що вина обвинуваченого не доведена: провадження, на його думку, ґрунтується лише на копіях матеріалів; знаряддя вчинення вбивства не знайдено; не доведено поза розумним сумнівом, що саме ОСОБА_8 здійснив постріли.

Обвинувачений ОСОБА_8 у засіданні апеляційного суду повністю підтримав позицію свого захисника.

Представник потерпілої - адвокат ОСОБА_10 заперечив проти доводів апеляційної скарги, вважаючи їх безпідставними та надуманими і зазначив, що кожен доказ був досліджений судом, а їх сукупність підтверджує винуватість обвинуваченого.

Прокурори ОСОБА_7 та ОСОБА_6 заперечили проти доводів апеляційної скарги, зазначивши, що вирок є законним і обґрунтованим належними і допустимими доказами, дослідженими у суді.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого, його захисника, прокурорів, представника потерпілої, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, провівши судові дебати та надавши обвинуваченому останнє слово, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції під час розгляду даного кримінального провадження ретельно дослідив зібрані по справі докази в їх сукупності, надав цим доказам належну юридичну оцінку, правильно встановив фактичні обставини справи та обґрунтовано дійшов до висновку про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому злочинів.

У судовому засіданні суду першої інстанції було допитано обвинуваченого ОСОБА_8 , який показав, що знав потерпілого ОСОБА_16 як сусіда без конфліктів. У день події лише телефоном домовлялися про зустріч після 14:00, але вона не відбулася: він із дружиною поїхав на її авто за покупками, увечері забрав свій «Lexus», потерпілого не бачив, а наступного ранку з родиною вирушив до Дніпра. Стверджував, що гараж, де знайдено «Volkswagen» потерпілого, йому не належить, ключів не мав, там не був. Автомобілем потерпілого ОСОБА_16 не користувався; походження своїх відбитків не знає; синя кофта не його, на відео біля під`їзду він без слідів крові й не переодягався. Заперечив наявність будь-якої зброї, зокрема ПМ, та спілкування з потерпілим про гроші чи позики. Також заявив про психологічний і фізичний тиск правоохоронців і невідомих осіб (погрози йому та сім`ї), розграбування його гаражів і викрадення техніки, тривале тримання в ізоляції та «навчання», що говорити про місцезнаходження тіла, повідомив про тиск на адвоката ОСОБА_17 та його побиття після судового засідання.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим вини, сукупність доказів, досліджених судом першої інстанції, переконливо підтверджує його винуватість у вчиненні інкримінованих йому злочинів.

Досліджені судом першої інстанції показання потерпілої ОСОБА_11 та свідка ОСОБА_18 є послідовними, узгодженими між собою та не містять істотних суперечностей. Вони кореспондують із матеріалами кримінального провадження та утворюють логічний ланцюг подій.

Потерпіла ОСОБА_11 в суді першої інстанції показала, що разом із чоловіком і донькою проживала у Бердянську на АДРЕСА_2 , а основним місцем проживання були м. Пологи. Подружжя мало земельні ділянки в мікрорайоні «Верхова» по вул. Маяковського, де будували міні-готелі, а також кілька автомобілів, зокрема «Volkswagen Golf Variant» білого кольору з номером НОМЕР_5 і «Audi Q7». Ділянки вони придбали у ОСОБА_19 , який до того купив їх у ОСОБА_8 , що мав сусідні наділи. Чоловік спілкувався з ОСОБА_8 як із сусідом з питань комунікацій, однак ОСОБА_8 наполегливо телефонував, прагнув тіснішого контакту і просив гроші. Спершу йшлося про позику, згодом він вимагав доплату за ділянки до 50 тисяч доларів із передачею 20 тисяч особисто йому. На початку вересня 2020 року чоловік продав «Audi Q7» за 62 500 доларів США для фінансування будівництва, про що ОСОБА_8 знав. Гроші зберігалися у барсетці, яку чоловік носив із собою. Останнього разу потерпіла бачила чоловіка живим 9 вересня 2020 року. О дев`ятій годині він надіслав їй повідомлення з питанням про барсетку, на що отримав відповідь, що та залишена вдома. Близько полудня він телефонував і пропонував зустрітися та пообідати, проте вона відмовилася, а він сказав, що пообідає з ОСОБА_20 . Близько 14 години чоловік заїхав додому, забрав барсетку з грошима і виїхав на призначену напередодні ОСОБА_8 зустріч у районі їхніх ділянок, рухаючись автомобілем «Volkswagen». Додому він більше не повернувся. Того дня на ньому була темно-синя футболка з емблемою «Puma», темно-сірі спортивні штани, труси-плавки «Atlantic» і білі шкарпетки. При собі він мав телефон «iPhone 11 64 Gb Black», годинник «Apple Watch» та барсетку з документами і грошима від продажу автомобіля, на шиї носив металевий хрестик на чорному шнурку.

Увечері телефонував ОСОБА_21 , кілька разів цікавився місцеперебуванням ОСОБА_22 . Коли чоловік не повернувся, потерпіла почала дзвонити знайомим, близько четвертої ранку зателефонувала ОСОБА_20 , який повідомив, що не бачив ОСОБА_22 з вечора.

Десятого вересня 2020 року потерпіла звернулася до поліції із заявою про зникнення чоловіка та їхнього автомобіля. Того ж дня їй зателефонував ОСОБА_8 з невідомого номера, розпитував про ОСОБА_22 , стверджував, що 9 числа з ним не бачився і спілкувався лише телефоном, та повідомив, що перебуває у Дніпрі. Згодом слідчий повідомив, що виявлено «Volkswagen» у гаражі ОСОБА_23 . Салон автомобіля був залитий кров`ю, на місці знайдено темно-синю куртку з плямами крові, відкручені номерні знаки та барсетку її чоловіка на підлозі. Знайдену куртку вона раніше бачила на ОСОБА_23 . У барсетці, окрім документів на зброю, паспортів, страхового полісу, документів на авто, іконок і рукописних молитов, мали бути 62 500 доларів США. Вона дійшла висновку, що чоловіка вбито з корисливих мотивів і до цього причетний ОСОБА_8 . Сімнадцятого грудня 2020 року поліція повідомила про виявлення тіла її чоловіка, загорнутого в чорну полімерну плівку і похованого в ямі на території колишнього заводу «Скловолокно» у Бердянську. На тілі були сліди вогнепальних поранень, одяг відповідав тому, в якому він пішов з дому. Місце поховання слідчим вказав саме ОСОБА_8 , до чого долучалася і його дружина. Під час упізнання вона встановила особу за одягом, металевим хрестиком на шиї та татуюванням з написом латиницею на лівому передпліччі. Для підтвердження походження коштів і майна потерпіла надала договір купівлі-продажу автомобіля «Audi» від 01.09.2020, документи про право власності на « Volkswagen Golf » та договір купівлі-продажу земельної ділянки у ОСОБА_31.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні суду першої інстанції показав, що дружив із ОСОБА_22 з 2015 року, бачив ОСОБА_8 як сусіда по ділянці. За його словами, ОСОБА_8 часто телефонував ОСОБА_22 , наполягав на зустрічах, намагався увійти в довіру і просив гроші в борг. Про продаж «Audi» і наявність у ОСОБА_22 значної суми готівки ОСОБА_8 знав, після чого став телефонувати частіше. Дев`ятого вересня свідок неодноразово розмовляв з ОСОБА_22 , близько 14 години той попросив прибути о 14:40 на прохідну заводу по документи, близько 15:20-15:30 погодився зустрітися на пиво, але вже о 16:06-16:08 на дзвінки не відповідав, а після 17 години телефон вимкнувся. О 17:40 свідок разом із ОСОБА_20 поїхали на будівництво, ОСОБА_22 не знайшли. Наступного дня він знову не додзвонився, разом зі ОСОБА_27 обговорили можливі місця пошуку, отримав номер ОСОБА_8 , зателефонував і почув відповідь, що той виїхав із міста і з ОСОБА_22 не бачився. Після безуспішних пошуків дружина потерпілого звернулася до правоохоронних органів.

Окрім показань свідків і потерпілої, суд першої інстанції всебічно дослідив значний масив письмових доказів, якими підтверджено вину обвинуваченого.

Це, зокрема, первинні заяви про зникнення особи та автомобіля, протоколи оглядів місць подій і помешкань, результати обшуків, висновки експертів з дактилоскопії, балістики, цитології та ДНК, а також відеозаписи з державних, муніципальних і приватних камер, дані операторів мобільного зв`язку та інші документи.

Сукупно вони відтворюють послідовний і логічний ланцюг подій 09.09.2020 та наступних днів і узгоджено вказують на вчинення ОСОБА_8 інкримінованих йому злочинів.

Так, 10.09.2020 ОСОБА_11 подала заяву про зникнення чоловіка ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який близько 14:00 09.09.2020 пішов з дому і не повернувся.

13.09.2020 вона звернулася із окремою заявою про розшук належного чоловікові автомобіля «Volkswagen Golf Variant» білого кольору, державний номер НОМЕР_5 , який востаннє бачила 09.09.2020 о 14:30 за адресою АДРЕСА_2 . Того ж дня, 10.09.2020, з письмового дозволу заявниці проведено огляд домоволодіння на АДРЕСА_2 . У підвальному приміщенні ознак боротьби не виявлено, вилучено зубну щітку і футболку як порівняльні зразки.

12.09.2020 оглянуто металевий гараж, розташований між будинком АДРЕСА_3 . Всередині виявлено автомобіль «Volkswagen Golf Variant» білого кольору з відкритими передніми пасажирськими дверцятами і капотом, без державних номерів, з VIN НОМЕР_4 . На полиці знайдено державний номер НОМЕР_5 у рамці з написом «Соллі Плюс Volkswagen м. Запоріжжя », за дерев`яним піддоном - чоловічу барсетку з документами на ім`я ОСОБА_12 та інші речі.

Вилучено килимки із салону, речі з бардачка, синю флісову кофту з нашаруваннями крові, шкіряну сумку з нашаруваннями крові, демонтований номер, змиви, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_12 , аркуші паперу з нашаруваннями крові, розвідний ключ, мікрочастки з сидінь, мобільний телефон iPhone 6 з бардачка, сліди структури матеріалу та сам автомобіль.

13.09.2020 на підставі ухвали слідчого судді проведено обшук квартири АДРЕСА_4 , де проживає ОСОБА_8 , під час якого вилучено правовстановлюючі документи на об`єкти нерухомості, технічні паспорти, договори і довіреності на транспортні засоби.

Того ж дня в автомобілі «Chrysler Town» держномер НОМЕР_6 , припаркованому біля будинку № 12 по вул. Хіміків, виявлено паспорт для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_8 , лопату, чоловіче взуття, одяг та ручний інструмент.

В автомобілі «Lexus» держномер НОМЕР_2 вилучено змиви з керма, мобільний телефон, джинсову кепку, рушник синього кольору і телескопічну палицю. Дружина обвинуваченого добровільно видала телефони, якими користувалися вона та обвинувачений, зокрема «HONOR 10i» з SIM «Vodafone» і «Lifecell», «iPhone XS», «Nokia» з SIM «Vodafone», «Samsung GT-S5260» з SIM «Vodafone», а також її «Samsung Galaxy M30S» і «iPhone XS Max».

17.09.2020 ОСОБА_28 добровільно передав жорсткий диск із записами з камер спостереження у будинку № 13 по вул. Хіміків. Цей носій оглянуто і повернуто на відповідальне зберігання власнику.

Того ж дня оглянуто DVR-диск ДСНС із камер на будівлі № 104 по вул. Коцюбинського, яким о 17:14:34 09.09.2020 зафіксовано рух автомобіля «Volkswagen Golf Variant» білого кольору, державний номер НОМЕР_5 .

Окремо оглянуто диск з АЗС «NP» по вул. Лієпайська, 75, де 09.09.2020 о 16:57:40 зафіксовано той самий автомобіль, що рухався у напрямку «Горбатого мосту». Оглянуто записи інформаційно-аналітичного комплексу «Безпечне місто», на яких 09.09.2020 в інтервалі 17:18:49-17:18:52 автомобіль зафіксовано на перехресті біля «Горбатого мосту» з подальшим рухом проспектом Східним до залізничного вокзалу. Далі 17:19:36-17:19:39 біля вокзалу, 17:22:51-17:22:57 у районі ТЦ «Амстор», 17:23:50-17:23:57 повз хлібокомбінат, 17:28:40-17:28:46 біля ТЦ «Екватор», 17:30:40-17:30:42 на вул. Волонтерів і 17:33:49-17:33:51 на вул. Потійській, 13.

Додатково оглянуто записи стоянки на вул. Шаумяна, де 09.09.2020 о 16:31:10-16:31:11 зафіксовано проїзд білого універсала «Volkswagen», а також камеру магазину «Візит» по вул. Потійській, 13, де 09.09.2020 о 17:33:49-17:33:51 знято проїзд білого універсала, ідентичного «Volkswagen Golf Variant» ОСОБА_12 .

Окремим блоком досліджено записи з камери на вході до будинку № 13 по вул. Хіміків, які надало ОО «ЖБК Азовський». 09.09.2020 о 09:49:13-09:50:59 зафіксовано ОСОБА_8 , який сідає до «Lexus» і від`їжджає. О 14:03:37-14:04:05 він заходить до під`їзду, а о 14:47:43-14:47:49 виходить і сідає до «Lexus». О 14:56:50-14:59:01 із під`їзду виходить його дружина і від`їжджає на «Chrysler». О 16:53:06-16:55:44 «Chrysler» приїздить і дружина заходить до під`їзду. О 17:35:57-17:35:58 повз будинок проїжджає «Volkswagen Golf Variant» білого кольору. О 17:50:37-17:50:47 ОСОБА_8 заходить до під`їзду, при цьому на штанах у ділянці сідниць видно розлогі бурі плями. О 18:38:06-18:38:35 він виходить уже в іншому одязі, у лівій руці тримає темні предмети, на сходах коротко спілкується з дружиною і разом повертаються до під`їзду. О 18:43:48 ОСОБА_8 підходить до «Chrysler», відкриває передні пасажирські двері і понад шість хвилин виконує дії в салоні. О 18:51:10-18:57:15 знову підходить до «Chrysler» і понад сім хвилин щось робить у салоні. О 18:57:18 сідає за кермо, дружина займає місце пасажира, і о 18:58:50 автомобіль від`їжджає. Пізніше, о 20:34:49 під`їжджає «Lexus», о 20:35:39 - «Chrysler», після чого о 20:40:45 обвинувачений заходить у під`їзд. У судовому засіданні безпосередньо проглянуто три відеофайли на флеш-носії, наданому потерпілою, що збігаються зі вказаними фрагментами.

18.09.2020 оглянуто диск «Безпечного міста» з файлами про рух «Lexus» і «Chrysler». Встановлено, що 09.09.2020 о 14:54:19 «Lexus» держномер НОМЕР_2 звертає в бік мікрорайону Колонія, о 19:09:05-19:05:18 «Chrysler» держномер НОМЕР_6 так само заїжджає у Колонію, о 19:47:12 «Lexus», а слідом за ним «Chrysler» виїздять у напрямку вул. Мічуріна, а о 19:51:32-19:51:37 «Lexus», а за ним «Chrysler», повертають з Колонії на проспект Східний і рухаються в напрямку ТЦ «Амстор».

Висновком експерта № 25-143 від 27.11.2020 підтверджено, що на низці відеозаписів за державним номером НОМЕР_5 і сукупністю ознак кузова, дисків, рейлінгів, логотипів і антени зафіксовано один і той самий «Volkswagen Golf Variant» потерпілого.

Висновком експерта № 25-142 від 17.11.2020 і № 25-144 від 24.11.2020 покращено і збільшено відповідні кадри, що дало змогу візуально зафіксувати контури водія і переднього пасажира в «Volkswagen», а також бурі плями на штанах ОСОБА_8 о 17:50:47.

17.12.2020 оглянуто ділянку на території колишнього заводу «Скловолокно» неподалік вул. Європейська. У ямі 2,5 на 1,3 метра під чорним полімерним пакетом виявлено тіло чоловіка у футболці сіро-синього кольору, світло-сірих спортивних штанах і білих шкарпетках, одяг просочений маслянистою коричнево-жовтою речовиною з нашаруванням плісняви.

Під час огляду вилучено полімерну плівку, зразки ґрунту і флеш-носій MicroSD 16 Gb. Протокол огляду трупа від 17.12.2020 фіксує виявлення двох куль калібру близько 0,9 см у правій тім`яній ділянці мозку і праворуч від ділянки соска, а також множинні рани і крововиливи. 27.12.2020 під час детального огляду «Volkswagen Golf Variant» вилучено фрагменти стелі з нашаруванням крові, фрагменти тканини сидіння, предмет, схожий на кулю, і флеш-карту MicroSD 16 Gb. 17.02.2021 на земельній ділянці АДРЕСА_5 за допомогою металошукача знайдено і вилучено гільзу з маркуванням «LC W7,62х39».

Суд дослідив і висновки експертів. Так, висновком експерта № 13-380 від 28.09.2020 встановлено, що слід папілярного візерунка розміром 19?46 мм, вилучений 12.09.2020 у згаданому гаражі, залишений вказівним пальцем лівої руки ОСОБА_8 .

Висновком № 13-382 від 30.09.2020 інший відбиток розміром 15?24 мм визначено як такий, що належить іншій особі, при цьому на державному номерному знаку, сумці, розвідному ключі та мобільному телефоні слідів папілярних узорів не виявлено.

За протоколом тимчасового доступу від 22.12.2020 отримано дактилокарту ОСОБА_12 .

Додатковим висновком № СЕ-19/108-21/431-ТР від 13.01.2021 на транспортному засобі, належному потерпілому, який було виявлено у гаражі, розташованому за адресою: АДРЕСА_3 ідентифіковано множинні сліди папілярних узорів, що належать безіменному і середньому пальцям лівої руки, середньому пальцю правої руки, безіменному пальцю правої руки потерпілого ОСОБА_12 .

Генетичні і групові дослідження підтверджують, що кров і клітинний матеріал у ключових об`єктах походять від потерпілого.

Так, висновком експерта № 8-820 від 20.11.2020 на зубній щітці «Colgate» і футболці «Adidas» виявлено клітини чоловічої статі, генетичні ознаки яких узгоджуються з даними родинного зіставлення і дозволяють ідентифікувати джерело як ОСОБА_12 .

Висновками № 8-957 від 20.01.2021, № 8-954 від 29.01.2021 і № 8-964 від 28.01.2021 підтверджено збіг ДНК слідів крові на аркушах паперу, сумці, частині паспортних сторінок і марлевих фрагментах із генетичними ознаками, встановленими на особистих речах ОСОБА_12 , та узгодженість із родинними зразками батьків і дитини.

Висновками № 8-963 від 04.02.2021 і № 8-956 від 29.01.2021 закріплено ті самі збіги щодо додаткових об`єктів. Водночас кілька експертних висновків ізосерологічного профілювання крові і поту у салоні автомобіля й у гаражі виявили антиген Н та комбінації, характерні для групи 0 системи АВО.

Висновками № 2904 від 25.09.2020, № 2916 від 09.10.2020, № 2909 від 09.10.2020, № 2910 від 09.10.2020 і № 2911 від 09.10.2020 встановлено, що кров ОСОБА_8 належить до групи 0, а сліди крові на окремих килимках, деталях салону, на фрагменті коміра і на синій флісовій кофті не виключають їх походження від особи з групою 0 за наявності в такої особи тілесних ушкоджень із зовнішньою кровотечею. Ці результати не підміняють пряму ДНК-ідентифікацію потерпілого, але логічно доповнюють доказову картину щодо присутності обвинуваченого у середовищі і маніпуляцій з автомобілем і речами потерпілого.

17.12.2020 проведено слідчий експеримент за участю ОСОБА_8 , під час якого він вказав місця, що стали значущими для пошуків, а також пояснив приналежність гаража.

Потерпіла в суді підтвердила, що цим гаражем користувався ОСОБА_8 , і впізнала синю кофту, знайдену під час огляду, як таку, яку бачила на обвинуваченому.

Суд першої інстанції проаналізував телекомунікаційні дані.

Відповідно з протоколом тимчасового доступу від 12.01.2021 і оглядом носія з відомостями ПрАТ «ВФ Україна», номер потерпілого «Vodafone» НОМЕР_7 з IMEI НОМЕР_8 -09.09.2020 активно працював у мережі в м. Бердянську, після 15:08 09.09.2020 здійснював виходи в Інтернет до 18:00, далі телефон було вимкнено до 21.09.2020.

Напередодні події та в день події між цим номером і номером ОСОБА_8 НОМЕР_9 зафіксовано низку з`єднань: 08.09.2020 о 17:09 розмова 1 хвилина 34 секунди, обидва телефони фіксувались базовою станцією на АДРЕСА_6 ; 09.09.2020 о 12:55 розмова 40 секунд, телефон обвинуваченого фіксувався на АДРЕСА_7 , а телефон потерпілого - на АДРЕСА_6 ; о 14:24:07 дзвінок обвинуваченого без з`єднання; о 14:24:19 - з`єднання тривалістю 22 секунди, телефон обвинуваченого фіксувався у садовому товаристві «Веселка», телефон потерпілого - на АДРЕСА_6 ; о 15:08 - розмова 23 секунди, при цьому телефон потерпілого фіксувався на АДРЕСА_8 .

Окремо встановлено, що номер обвинуваченого НОМЕР_10 почав працювати 10.09.2020 і впродовж 10-11.09.2020 фіксувався базовими станціями м. Василівка, далі у Запорізькому районі та м. Запоріжжі, з 12:51 до 23:07 - у м. Дніпро і Дніпропетровському районі, 11.09.2020 з 08:40 до 11:09 - у м. Харків і м. Червоноград Харківської області, надалі знову в м. Дніпро, а в ніч на 13.09.2020 - на території Запорізької області з поверненням до м. Бердянська, де 13.09.2020 обвинуваченого затримано у порядку ст. 208 КПК України. Така географія руху повністю узгоджується з поясненнями ОСОБА_8 під час слідчого експерименту 16.12.2020 щодо поїздок до м. Дніпро та знищення одягу і зброї у подальшому русі через Харківську область.

Підсумовуючи результати письмових доказів, колегія відзначає, що ланцюг офіційних заяв від 10.09.2020 і 13.09.2020, протоколи оглядів від 10.09.2020, 12.09.2020, 17.12.2020 і 27.12.2020, обшуки від 13.09.2020 і 17.02.2021, відеозаписи з ДСНС, АЗС «NP», системи «Безпечне місто», приватних об`єктів і будинку № 13 по вул. Хіміків із зафіксованими часовими мітками 16:31:10-16:31:11, 16:57:40, 17:14:34, 17:18:49-17:18:52, 17:19:36-17:19:39, 17:22:51-17:22:57, 17:23:50-17:23:57, 17:28:40-17:28:46, 17:30:40-17:30:42, 17:33:49-17:33:51, 17:50:37-17:50:47, 18:38:06-18:38:35, 18:43:48-18:48:43, 18:51:10-18:57:15, 18:58:50 і 20:34:49-20:40:45, висновки дактилоскопічних, цитологічних, і молекулярно-генетичних експертиз, а також дані ПрАТ «ВФ Україна» щодо телефонних з`єднань і місцеположень базових станцій у період 08-11.09.2020 у сукупності підтверджують інкриміновані обвинуваченому обставини.

Колегія суддів вважає, що вищевказані письмові докази встановлюють факт поїздки потерпілого на зустріч із грошима, подальше припинення зв`язку після 16:06-16:08, переміщення його автомобіля містом, доставлення цього автомобіля до гаража, який фактично використовував ОСОБА_8 , наявність у гаражі речей і документів потерпілого, слідів крові у салоні, дактилоскопічний слід лівого вказівного пальця обвинуваченого, групові ознаки крові, сумісні з його групою, а також виявлення тіла потерпілого 17.12.2020 з вогнепальними пораненнями.

З дослідженого судом першої інстанції протоколу проведення слідчого експерименту від 16.12.2020 р. за участю підозрюваного ОСОБА_8 , його захисника - адвоката ОСОБА_29 вбачається, що ОСОБА_8 повідомив, що незадовго до вчинення ним убивства ОСОБА_12 , йому на телефон почали надходити телефоні дзвінки з погрозами. Тоді він у себе в автомобілі почав возити пістолет Макарова для того, щоб у випадку потреби захистити себе та свою сім`ю.

9 вересня 2020 р. ОСОБА_8 домовився з ОСОБА_12 зустрітись та обговорити питання щодо водопостачання та каналізації. 09.09.2020 р., приблизно о 17 годині ОСОБА_8 зустрівся з ОСОБА_12 в безлюдному районі по вулиці Маяковського в місті Бердянську Запорізької області. В ході спілкування між ОСОБА_8 та ОСОБА_12 виник словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_8 вихопив пістолет та здійснив приблизно 3-4 постріли в ОСОБА_12 , який на той час сідав у належний йому автомобіль «Volkswagem Golf Variant». Після цього, ОСОБА_8 пересадив убитого на пасажирське сидіння, підстеливши під нього поліетиленову стрічку, а сам, сівши за кермо належного ОСОБА_12 автомобіля «Volkswagem Golf Variant», почав хаотично пересуватись по місту, розмірковуючи куди можна сховати труп. Далі, ОСОБА_8 привіз автомобіль разом із убитим ОСОБА_12 до належного йому гаражу, розташованому між будинками АДРЕСА_9 та АДРЕСА_10 , та, використовуючи наявний у нього ключ, поставив угнаний ним автомобіль «Volkswagem Golf Variant» разом із убитим ОСОБА_12 до вказаного гаражу. Далі, ОСОБА_8 , приблизно о 18 годині, повернувся до себе додому за адресою: АДРЕСА_1 , де зняв одяг, на якому збереглися сліди крові. Після цього він подзвонив своїй дружині та повідомив, що необхідно забрати їхній автомобіль, який залишився по вул. Маяковського, в місці, де було вчинено вбивство ОСОБА_12 , наступного дня ОСОБА_8 разом зі своєю дружиною та донькою виїхали до м. Дніпро, а звідти - до м. Харкова, де по дорозі, біля смітних баків, він залишив одяг, просочений кров`ю ОСОБА_12 , а також зброю, якою він вчинив убивство останнього. Далі, ОСОБА_8 провів усіх учасників слідчої дії до кільця біля автомобільної стоянки, розташованої по АДРЕСА_11 , зазначивши його як місце, де він спричинив смерть ОСОБА_12 . На прохання слідчого пояснити, яким саме чином він здійснив убивство, ОСОБА_8 указав, що його автомобіль «Lexus» та автомобіль ОСОБА_12 «Volkswagem Golf Variant» знаходились поряд один до одного. Після конфлікту ОСОБА_12 повертався до свого автомобіля та збирався сідати на водійське сидіння. В цей момент ОСОБА_8 дістав із сумки пістолет Макарова, який він возив із собою та, підійшовши на близьку відстань до ОСОБА_12 , здійснив йому в голову приблизно 3-4 постріли. Отримавши поранення, ОСОБА_12 встиг сісти за кермо автомобіля, однак після цього перестав рухатись та подавати ознаки життя. Далі, ОСОБА_8 , за допомогою макету від пістолету на статисті детально відтворив механізм убивства ОСОБА_12 . Після цього, ОСОБА_8 повідомив, що посадивши убитого ОСОБА_12 та підстеливши під нього поліетиленову плівку, сів за кермо належного йому автомобіля та почав хаотично їздити містом. Спочатку проїхав район «горбатого мосту», розташованого по вул.Чернишевського в м.Бердянську, далі поїхав вздовж Центрального Універмагу, розташованого за адресою м.Бердянськ, вул.Морська, 17/56, далі поїхав до колишнього винного заводу, розташованого по вул.Орджонікідзе, буд.3-4 в м.Бердянську. Після цього, ОСОБА_8 привів усіх учасників слідчої дії до свого гаражу, розташованого між будинками АДРЕСА_4 та АДРЕСА_12, де вказавши на гараж, зазначив, що саме в нього він поставив автомобіль «Volkswagem Golf Variant» разом із убитим ОСОБА_12 . Далі, ОСОБА_8 запропонував усім учасникам слідчої дії проїхати до місця, де ним було в подальшому заховано труп ОСОБА_12 . За вказівкою підозрюваного рух здійснювався по Мелітопольському шосе до супермаркету «АТБ», після чого було здійснено поворот праворуч - на вулицю Донецьку. Далі рух здійснювався до перехрестя з Європейською вулицею, де ліворуч знаходилась територія колишнього заводу «Скловолокно» (колишня адреса м.Бердянськ, вул.Кірова, буд.107). Далі, знаходячись безпосередньо на території заводу, ОСОБА_8 провів усіх учасників на ділянку місцевості, розташовану приблизно в 300 метрах від входу (за допомогою додатку google maps зафіксовано координати 46,785908 градусів широти, 36,775402 градусі довготи), де вказав на частково відсутній поверхневий шар ґрунту, та повідомив, що тут на глибині приблизно 30-40 сантиметрів він закопав загорнуте в поліетиленову стрічку тіло ОСОБА_12 . При подальшому огляді вказаної ділянки, з неї дійсно було вилучено труп ОСОБА_12 , який був прикритий чорним поліетиленовим пакетом. На запитання слідчого про те, що він зробив після цього з автомобілем «Volkswagem Golf Variant», належним убитому, ОСОБА_8 відповів, що вказаний автомобіль він залишив у гаражі, розташованому між будинками АДРЕСА_9 та АДРЕСА_10 , де 12.09.2020 р. його було виявлено та вилучено працівниками поліції.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 17.12.2020 р. та фототаблиці до нього (т.6 а.с.32-47), проведеного після слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_8 , об`єктом огляду є ділянка місцевості, розташована на території колишнього заводу «Скловолокно» на відстані приблизно 300 метрів від вул. Європейська в м.Бердянську, на яку вказав підозрюваний ОСОБА_8 під час слідчого експерименту 16.12.2020 р.. При огляді зафіксовано координати вказаної ділянки місцевості 46,785908 градусів широти, 36,775402 градусі довготи. Під час огляду на вказаній ділянці виявлено полімерний пакет чорного кольору частково присипаний ґрунтом. Під вказаним пакетом виявлено труп особи чоловічої статі, на вигляд 45-50 років, розташований в положенні лежачи на животі. Труп одягнений у синьо-білі труси-плавки, спортивні бавовняні штани світло-сірого кольору, темно-синю бавовняну футболку, білі шкарпетки. Видима частина одягу більшою частиною просочена маслянистою коричнево-чорною рідиною. Також на шиї трупа виявлено прикрасу - натільний металевий хрест на чорному шнурку. Труп знаходиться в стані гнилісних змін, частинами шкіра та м`язи на боках торсу та голові трупа відсутні, проглядаються кістки черепа. В результаті огляду місця події труп невстановленої особи скеровано до Бердянського міжрайонного відділення судово-медичних експертиз для з`ясування причин смерті. Також вилучено чорну полімерну плівку, якою був прикритий труп, а також зразок ґрунту, який запаковано до спец пакету із №7036520.

До вказаного протоколу огляду додано фототаблицю з 19 знімків, якими зафіксовано хід слідчої дії, а також місце знаходження трупа.

У своїй сукупності ці письмові докази є належними, допустимими і достатніми для висновку про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень.

Колегія апеляційного суду, перевіривши доводи сторони захисту і повноту судового розгляду, погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції.

Встановлені фактичні обставини відповідають дослідженим доказам, надана їм оцінка є належною та всебічною, правова кваліфікація діянь обвинуваченого - вірною.

Колегія суддів відхиляє доводи сторони захисту, виходячи з наступного.

Доводи апеляційної скарги захисника зводяться до припущень та оціночних суджень і суперечать узгодженим між собою даним з незалежних джерел доказування.

Посилання захисту на відсутність зустрічі 9 вересня 2020 року є необґрунтованим.

Це твердження спростовується сукупністю узгоджених відомостей із різних джерел.

Напередодні та у день події ОСОБА_8 ініціював контакт із потерпілим і призначив зустріч у безлюдному районі поблизу вулиці Маяковського.

Про це послідовно та взаємно узгоджено свідчать потерпіла та свідок ОСОБА_18 . Їх показання корелюють з реальними діями ОСОБА_16 .

Уранці потерпілий уточнює місцезнаходження барсетки, а близько полудня заїжджає додому, забирає барсетку з грошима від продажу автомобіля «Audi Q7» та вибуває на призначену зустріч. Ключовою часовою відміткою є інтервал 16 годин 06-08 хвилин. Після цього часу потерпілий не відповідає на дзвінки, а невдовзі його телефон вимикається.

Надалі зафіксовано послідовний відеомаршрут належного йому автомобіля «Volkswagen Golf Variant», який рухається містом вже без власника.

Запис камери на АЗС «NP» по вулиці Лієпайській, 75 фіксує цей автомобіль о 16 годині 57 хвилин 40 секунд у напрямку «Горбатого мосту». Система «Безпечне місто» відображає той самий «Volkswagen» на перехресті біля «Горбатого мосту» о 17 годинах 18 хвилинах 49-52 секунди з подальшим рухом проспектом Східним у бік залізничного вокзалу. Камера поблизу вокзалу фіксує авто о 17 годинах 19 хвилинах 36-39 секунд. Далі автомобіль зафіксовано у районі ТЦ «Амстор» о 17 годинах 22 хвилинах 51-57 секунд, поблизу хлібокомбінату о 17 годинах 23 хвилинах 50-57 секунд, у зоні ТЦ «Екватор» о 17 годинах 28 хвилинах 40-46 секунд, на вулиці Волонтерів о 17 годинах 30 хвилинах 40-42 секунди та, зрештою, на ділянці вулиці Потійської, 13 о 17 годинах 33 хвилинах 49-51 секунди.

Окремі ланки маршруту додатково підтверджені записами з приватних камер і стоянки зафіксованими о 16 годинах 31 хвилині 10-11 секунд.

Таке накладання часових позначок з багатьох незалежних майданчиків виключає випадковість або помилку і свідчить, що домовлена зустріч у районі вулиці Маяковського відбулася у проміжку до 16 години, після чого потерпілий втратив можливість керувати своїми контактами та майном, а його автомобіль було переміщено містом для подальшого приховування.

Отже, версія захисту про відсутність зустрічі не витримує зіставлення з узгодженою доказовою картиною та спростовується як показаннями учасників, так і відеозаписами руху «Volkswagen Golf Variant».

Твердження про непричетність ОСОБА_8 до гаража, у якому виявлено автомобіль потерпілого, спростовується сукупністю чітких і взаємопов`язаних фактів. У зазначеному приміщенні знаходився «Volkswagen Golf Variant» потерпілого. Салон автомобіля мав масивні нашарування крові та мікрочастки біологічного походження.

Такі сліди відповідають механіці насильницької події і виключають випадкову появу автомобіля у гаражі. Поруч із транспортним засобом виявлено барсетку з документами на ім`я ОСОБА_16 .

На полиці знайдено демонтовані державні номерні знаки. У цьому ж гаражі виявлено синю флісову кофту з кров`ю. Кожен із цих предметів напряму пов`язаний із потерпілим та діями з маскування автомобіля після злочину.

Разом вони утворюють цілісну картину приховування слідів у контрольованому просторі. У межах того самого приміщення зафіксовано автомобіль, належний потерпілому, на якому виявлено слід папілярного візерунка вказівного пальця лівої руки ОСОБА_8 .

На окремих об`єктах з гаража встановлено кров із характеристиками, що не виключають її походження від особи з групою 0, до якої належить і ОСОБА_8 . Зазначені дані не створюють індивідуальної ДНК-ідентифікації обвинуваченого, однак логічно підсилюють висновок про його присутність у середовищі, де здійснювалися маніпуляції з автомобілем і речами потерпілого.

Крім того, під час слідчих експериментів саме обвинувачений вказував слідчим на місця, які виявилися значущими для розслідування.

Після цього правоохоронці виявили тіло потерпілого ОСОБА_16 на території колишнього заводу «Скловолокно».

Така обізнаність про критичні локації не є властивою сторонній особі, яка нібито не має відношення до гаража та подій навколо нього. Зіставлення наведених обставин дає однозначний висновок про фактичний контроль і використання гаража для укриття автомобіля та слідів злочину, а не про епізодичну або випадкову присутність обвинуваченого у приміщенні.

Посилання захисту на ненадійність відеозаписів є безпідставними. У провадженні використано носії інформації з кількох незалежних і підзвітних джерел, зокрема записи державних служб, муніципальної системи відеоспостереження та приватних об`єктів. Кожне джерело передано органу досудового розслідування окремо, оглянуто з фіксацією часу, місця, назв файлів і технічних ознак, а кадри відтворено у фототаблицях.

Походження записів задокументовано у відповідних протоколах огляду предметів. Ідентифікація автомобіля потерпілого здійснювалася не за одним параметром.

Суд надав оцінку стійкій сукупності ознак, яка включає державний реєстраційний номер НОМЕР_5 там, де він читається, білий колір кузова з характерною формою відблисків, типовий малюнок дисків, наявність рейлінгів на даху, розташування та форму логотипів, а також коротку антену. Зазначені ознаки повторюються у різних ракурсах і на різних ділянках міста та відтворюються у взаємно узгоджених часових інтервалах. Хронометраж подій є послідовним і логічним.

Після 16 годин 06-08 хвилин потерпілий перестає відповідати на дзвінки, а в інтервалі приблизно 16 годин 57 хвилин - 17 годин 33 хвилини камери в різних точках фіксують рух саме цього «Volkswagen Golf Variant». Маршрут географічно безперервний.

Спочатку авто рухається у бік «Горбатого мосту». Далі проходить перехрестя біля мосту і прямує проспектом Східним повз залізничний вокзал, згодом у район ТЦ «Амстор», повз хлібокомбінат, у зону ТЦ «Екватор», далі на вулицю Волонтерів і до району вулиці Потійської.

Відмінності в часових позначках різних систем становлять секунди або лічені хвилини, що зумовлено автономністю їх годинників.

Загальна картина синхронізується та утворює єдиний безперервний ланцюг. Ракурси і умови зйомки різняться, однак ця різність є корисною для перевірки, оскільки дозволяє поєднати та взаємно доповнити ознаки впізнання.

Якість зображення є достатньою для встановлення повторюваних елементів, а освітлення та погодні умови узгоджуються між собою і відповідають вечірньому часу фіксації.

Версія про можливий монтаж або втручання у відеофайли не підтверджена жодним конкретним індикатором.

Апелянт не посилається на розриви у потоках кадрів, не демонструє стрибків у таймкодах, не містить ознак технічної обробки, не виявляє розсинхронізації між самостійними джерелами, які б свідчили про зовнішнє втручання.

Не наведено жодного технічного дефекту, спроможного пояснити появу на різних записах однакових стійких ознак іншого автомобіля. Для обґрунтованого спростування наведеного масиву захист мав би запропонувати альтернативну реконструкцію маршруту, чого зроблено не було. Сам характер маршруту має раціональне пояснення.

Автомобіль рухається послідовністю центральних та магістральних вулиць у напрямку районів, де згодом зосереджуються дії з його приховування. Переміщення підтверджено не одним записом, а серією кадрів із різних організаційно не пов`язаних між собою камер.

З огляду на викладене колегія суддів вважає доводи про ненадійність відеозаписів безпідставними. Джерела є незалежними, огляди проведено з належною фіксацією, ознаки автомобіля повторюються і збігаються у часі та просторі. Конкретних свідчень втручання у файли або технічної несправності захист не навів.

Сукупність відеоданих є достовірною та придатною для висновків про переміщення автомобіля потерпілого після припинення з ним зв`язку.

Аргумент захисту щодо відсутності індивідуального ДНК-профілю ОСОБА_8 на окремих об`єктах не має виправдувального значення у контексті завдань ідентифікації у цій справі.

Ключовим було встановлення присутності потерпілого у місці приховування та в салоні автомобіля.

Численні зразки крові та клітинного матеріалу однозначно належать ОСОБА_16 , що додатково підтверджено результатами родинного ДНК-порівняння.

На низці об`єктів виявлено групові ознаки крові з антигеном Н, які не виключають домішку крові особи з групою 0, до якої належить і ОСОБА_8 .

За змішаного характеру слідів відсутність повного індивідуального профілю конкретної особи є типовою і не нівелює інших об`єктивних маркерів присутності обвинуваченого, зокрема дактилоскопічного сліду, виявленого на автомобілі потерпілого, який знаходився в гаражі обвинуваченого.

Доводи апелянта про відсутність зброї є необґрунтованими. Сукупність об`єктивних даних свідчить про застосування вогнепальної зброї.

Характер і локалізація ушкоджень на тілі потерпілого, їх множинність, встановлені траєкторії пострілів, вилучені кулі та узгоджені балістичні висновки прямо вказують на використання пістолета калібру 9 мм типу ПМ.

Сам факт того, що пістолет не був знайдений і не надійшов до фонду речових доказів, не спростовує встановленого факту стрільби з близької дистанції у життєво важливі органи.

Такий процесуальний статус предмета не зменшує доказової сили зазначеного комплексу протоколів і висновків, що походять із незалежних джерел і взаємно підтверджують один одного.

Теза апелянта про недоведеність корисливого мотиву суперечить фактичним даним і логіці подій. ОСОБА_8 був обізнаний про наявність у потерпілого значної суми готівки від продажу автомобіля та наполегливо домагався грошей.

Невдовзі після позбавлення життя зникає барсетка з грошима, мобільний телефон та годинник потерпілого. Вчинено насильницьке незаконне заволодіння його транспортним засобом. Автомобіль переміщено до гаража, яким користувався ОСОБА_8 , після чого здійснено маскування шляхом демонтажу державних номерних знаків.

Послідовність зазначених дій є причинно пов`язаною, узгодженою у часі та спрямованою на безоплатне заволодіння майном. Вона виключає випадковість або інші розумні альтернативні пояснення і свідчить про реалізацію єдиного злочинного плану з корисливою метою.

Заяви апелянта про нібито психологічний або фізичний тиск під час слідчих дій матеріалами провадження не підтверджені.

Встановлено, що посилання на протиправні дії з боку слідчого та прокурора щодо сторони захисту фактичного підтвердження не отримали. В ході апеляційного розгляду прокурором було долучено копію постанови про закриття кримінального провадження за фактом нібито насильницьких дій відносно захисника обвинуваченого.

Так, постановою про закриття кримінального провадження від 01 серпня 2023 року у провадженні № 0000895 від 11 грудня 2020 року офіційно констатовано відсутність ознак кримінального правопорушення в діях слідчого та прокурора стосовно сторони захисту. Під час судового розгляду не встановлено жодних даних про застосування насильства або використання недозволених методів розслідування.

Стороною захисту не надано належних і допустимих доказів, які б спростовували наведені висновки або свідчили про протиправний вплив на обвинуваченого чи його захисника.

Відповідні твердження апеляційної скарги є декларативними і не впливають на правомірність отриманих доказів та на обґрунтованість висновків суду першої інстанції.

В апеляційному суді захисник обвинуваченого заявив про необхідність допитати його дружину, яку не було допитано в суді першої інстанції.

Колегія суддів відхиляє вказане клопотання з таких підстав. По-перше, ОСОБА_15 є близьким родичем обвинуваченого й має гарантоване законом право відмовитися від давання показань проти себе та членів сім`ї. Примушення до свідчень у такому разі неприпустиме. Матеріали провадження не містять даних про те, що вказана особа виявляла волю давати показання та була позбавлена такої можливості.

По-друге, а ні захист, а ні обвинувачений не довів, які саме обставини могла б встановити або спростувати її усна показова інформація, не навів переліку конкретних запитань, які пропонувалося поставити, і не обґрунтував, як відсутність її допиту вплинула на повноту дослідження доказів чи на висновки суду.

Крім того, у суді першої інстанції захисник повідомив, що свідок перебуває в місті Бердянську, яке є тимчасово окупованою рф, і йому невідомі можливості організувати участь цієї особи у засіданні в режимі відеоконференції чи іншим дистанційним способом.

Суд перевірив наявність облікового запису « ОСОБА_15 » у підсистемі «Електронний суд» і не виявив його, що унеможливлює проведення відеоконференції через зазначену систему.

За таких умов колегія суддів виходить із того, що захист об`єктивно не може забезпечити явку свідка до суду, а суд позбавлений реальної можливості здійснити її виклик і забезпечити дистанційну участь.

За аналогічних обставин колегією суддів відмовлено у задоволенні клопотання захисника про допит свідка - консьєржки, яка нібито бачила обвинуваченого у день вчинення вбивства. До того ж як в суді першої інстанції, так і в апеляційному суді захист не вказав анкетних даних вказаної особи, а її існування взагалі цілком ґрунтується на припущенні захисника.

По-третє, вирок ґрунтується на сукупності інших належних і допустимих доказів: показаннях потерпілої та свідків, даних відеофіксації з незалежних джерел, протоколах слідчих дій, дактилоскопічних, молекулярно-генетичних і балістичних висновках, а також предметних вилученнях у гаражі та в автомобілі потерпілого.

Цей комплекс доказів є самодостатнім і логічно взаємоузгодженим. Відсутність допиту дружини обвинуваченого не спростовує встановленої фактичної картини і не свідчить про неповноту судового розгляду.

Доводи захисту про те, що провадження «ґрунтується на невідомих копіях», колегія суддів відхиляє як безпідставні.

Прокурор Бердянської окружної прокуратури ОСОБА_30 звернулася до Олександрівського (Жовтневого) районного суду м. Запоріжжя з клопотанням про відновлення втрачених матеріалів кримінального провадження № 0002037 від 10.09.2020 у справі № 310/1957/21 щодо ОСОБА_8 за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 187, п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 289 КК України в умовах воєнного стану. Ухвалою цього суду від 15 березня 2023 року клопотання задоволено та відновлено матеріали провадження в частині копій документів, які перебували у потерпілої ОСОБА_11 і були отримані нею в порядку ст. 290 КПК України.

Після цього до суду направлено затверджений прокурором обвинувальний акт з додатками за матеріалами відновленого провадження.

Таким чином походження та обсяг відновлених матеріалів є відомими і процесуально підтвердженими.

Відновлення здійснено у спосіб, прямо передбачений ст. 615-1 КПК України, що було зумовлено тим, що первісний розгляд відбувався у м. Бердянську, який нині є тимчасово окупованою територією.

Рішення про відновлення ухвалювалося за участю прокурора, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_13 , які були поінформовані про джерела походження матеріалів і їх зміст.

Суд першої інстанції безпосередньо дослідив подані носії та документи, відтворив відеозаписи, оглянув фототаблиці й протоколи, надав їм оцінку з точки зору належності, допустимості та достовірності. Наявного масиву доказів було достатньо для ухвалення законного і справедливого рішення.

Отже твердження про «невідомі копії» є декларативним і не спростовує встановлених обставин кримінального правопорушення та висновків суду першої інстанції.

Щодо посилання захисника на те, що після ймовірної смерті потерпілого його телефон працював, оскільки фіксувалася передача даних через Інтернет, колегія суддів зазначає таке.

За своєю природою фіксовані мережеві події можуть бути наслідком автоматичних процесів мобільного пристрою й відбуватися без будь-якої участі користувача за умови ввімкнення телефону, наявності SIM-картки та покриття мережі.

Смартфон здатний самостійно підтримувати сеанси передачі й синхронізації даних, періодично реєструватися в мережі, під`єднуватися до базових станцій та залишатися в готовності до дзвінків, у тому числі під час його переміщення іншою особою.

Отже, наявність окремих автоматичних підключень чи інтернет-сесій не свідчить про те, що потерпілий здійснював будь-які дії після інкримінованого часу 09.09.2020, і не спростовує встановлених судом першої інстанції обставин припинення ним особистих контактів та подальшого переміщення його автомобіля без власника.

Колегія суддів звертає увагу, що захисником було долучено медичні документи щодо стану здоров`я обвинуваченого.

Під час апеляційного розгляду було ретельно перевірено та встановлено, що наведені відомості не свідчать про наявність захворювань чи станів, які унеможливлюють перебування обвинуваченого в умовах ізоляції та забезпечення належного медичного нагляду.

Зокрема, згідно з випискою з медичної карти амбулаторного хворого від 14.06.2023, виданою Запорізькою міською медичною частиною філії ДУ «ЦОЗ ДКВС України» в Запорізькій області, стан здоров`я обвинуваченого стабільний, ознак погіршення не встановлено.

Обвинувачений щоденно отримує контрольоване лікування, здійснюється моніторинг рівня глікемії та показників артеріального тиску. Отже, підстав для висновку про неможливість його перебування в умовах ізоляції з медичних підстав немає.

Апеляційна скарга не містить посилань на конкретний неврахований доказ або клопотання, яке залишено без розгляду, і не пропонує жодної життєво правдоподібної альтернативної версії події, здатної пояснити виявлені у матеріалах провадження обставини.

З урахуванням викладеного колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень є логічними, послідовними та належним чином обґрунтованими.

Вони ґрунтуються на сукупності допустимих, достовірних і взаємопов`язаних доказів, які переконливо підтверджують кожну істотну обставину обвинувачення.

З приводу доводів захисника про порушення права обвинуваченого на розгляд справи судом присяжних слід зазначити наступне.

Згідно матеріалів провадження таке клопотання обвинуваченого було розглянуте у підготовчому засіданні, однак з огляду на об`єктивні умови воєнного стану, зміну територіальної підсудності та кадрово-організаційні обставини, належно зафіксовані в матеріалах провадження, формування складу присяжних було неможливим без невиправданого зволікання та порушення розумних строків.

У таких умовах суд правомірно здійснив розгляд колегією професійних суддів, що відповідає приписам ч. 10 ст. 615 КПК України у період дії особливого правового режиму та забезпечує баланс між правом обвинуваченого і публічним інтересом у своєчасному правосудді.

Будь-яких даних про те, що склад суду був незаконним або що це вплинуло на неупередженість, апеляційна скарга не містить.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що істотних порушень закону про кримінальну відповідальність та кримінального процесуального закону, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які би були беззаперечними підставами для скасування або зміни вироку суду першої інстанції, а також підстав для закриття кримінального провадження під час апеляційного перегляду не встановлено.

За таких обставин суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника обвинуваченого.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 414, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_13 залишити без задоволення.

Вирок Олександрівського районного суду м. Запоріжжя від 19 травня 2025 року, яким ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 389, ч. 1 ст. 263 залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту оголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана протягом трьох місяців з дня її оголошення безпосередньо до Верховного Суду, а засудженим, який утримується під вартою - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3