Провадження № 1-кп/204/651/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2026 року м. Дніпро

Чечелівський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника (ВКЗ) ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглядаючи у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0001243, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31 жовтня 2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просила призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту. Окрім цього, заявила клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу обраного щодо обвинуваченого ОСОБА_5 . Крім того, прокурор просила, відповідно до ст.183 КПК України, визначити обвинуваченому розмір застави у вигляді шістдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Клопотання прокурора обґрунтовано наявністю ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Зокрема, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до восьми років, усвідомлюючи невідворотність покарання та його наслідки, з метою уникнення відповідальності за вчинене, може переховуватися від суду. Враховуючи той факт, що у м. Дніпрі ОСОБА_5 не має будь-якої рухомої чи нерухомої власності, офіційного місця роботи, останній може безперешкодно покинути територію м. Дніпра, переслідуючи мету не бути притягнутим до кримінальної відповідальності та не бути засудженим у подальшому. Крім того існує ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки обвинуваченому відоме місцезнаходження викраденого майна, що свідчить про те, що перебуваючи на волі, ОСОБА_5 , може знищити або сховати викрадені речі. Також прокурор вказує на існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, щодо незаконного впливу обвинуваченого ОСОБА_5 на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, оскільки обвинувачений ознайомлений з матеріалами кримінального провадження, є підстави вважати, що останній знає анкетні та контактні дані свідків та представника потерпілого. Крім того, на думку прокурора, існує ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України щодо вчинення ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення, оскільки обвинувачений не має постійного місця працевлаштування та офіційного заробітку, що свідчить про можливість вчинити інше кримінальне правопорушення. На підставі викладеного, прокурор вважає, що з урахуванням реальної наявності вказаних ризиків, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, можливо лише при продовженні застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, запобігання вищевказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим.

Обвинувачений ОСОБА_5 не заперечував проти призначення обвинувального акту до судового розгляду. Щодо клопотання про продовження строку тримання під вартою заперечував та просив змінити запобіжний захід на більш м`який.

Захисник ОСОБА_4 підтримав думку свого підзахисного.

Представник потерпілого ТОВ «РУШ» - ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився та надав заяву, в якій просив здійснювати судовий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_5 без його участі.

Заслухавши учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт, обговоривши доводи клопотання, суд приходить до наступних висновків.

Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінального процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону. Кримінальне провадження підсудне Чечелівському районному суду міста Дніпра. Підстав для закриття кримінального провадження не вбачається. Тому дане кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Розглянувши клопотання прокурора щодо продовження застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Чечелівського районного суду міста Дніпра від 17 грудня 2025 року щодо ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 20 січня 2026 року, з визначенням застави у розмірі шістдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що відповідно складає 181 680,00 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят) гривень.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, знищити, сховати або спотворити будь-які із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Обставини, що враховуються при застосуванні запобіжного заходу, передбачені ст.178 КПК України, відповідно до якої, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Так, відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

При вирішенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує вимоги ч.2 ст.177 КПК України, відповідно до якої підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Суд виходить з вірогідності причетності обвинуваченого до вчинення кримінального правопорушення.

При вирішенні питання щодо можливості продовження запобіжного заходу обвинуваченому, судом враховано наведені прокурором ризики, передбачені п.п.1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчинені тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, усвідомлюючи невідворотність покарання та його наслідки, з метою уникнення відповідальності за вчинене, може переховуватись від суду. Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_5 не має міцних соціальних зв`язків, постійного місця роботи, раніше судимий, судимість у встановленому законом порядку не знята і не погашена.

Судом також береться до уваги й той факт, що на території України, починаючи, з 24 лютого 2022 року, введено воєнний стан, а тому у обвинуваченої збільшуються можливості для ухилення від суду, адже у держави наразі з об`єктивних причин відсутні можливості в повному обсязі виконувати органами влади свої повноваження на певних територіях, що в свою чергу погіршує можливість здійснення контролю за поведінкою обвинуваченої.

Крім того, обвинувачений може вчинити дії, передбачені п.2 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки місцезнаходження викраденого майна не встановлено, а тому існує реальна можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Крім того, перевіряючи наявність ризику впливу на свідків та потерпілого, суд враховує, що обвинуваченому відомі їх анкетні дані, вони ще не були допитані під час судового розгляду, у зв`язку з чим існує обґрунтований ризик впливу на них обвинуваченим, шляхом їх вмовляння чи залякування. Існування ризику передбаченого п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що обвинувачений офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходів, у даному провадженні обвинувачується у вчинені злочину з корисливих мотивів, раніше судимий за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, отже з високою імовірністю, з метою забезпечення своєї життєдіяльності, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Суд вважає, що обраний та продовжений щодо обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку і кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Таким чином, суд вважає, що ризики, визначені прокурором, як підстава для продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на даний час продовжують існувати і саме такий запобіжний захід може їм запобігти. Підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який не встановлено.

Таким чином, суд приходить до переконання, що строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 належить продовжити, згідно ст. 197 КПК України, строком на 60 днів, із визначення розміру застави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178, 183, 193-194, 197, 314, 315, 369- 372, 376 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 15 березня 2026 року включно.

Визначити відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що відповідно складає 181 680,00 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у разі внесення застави наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими у цьому кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади у разі наявності свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити два місяці з моменту внесення застави.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Кримінальне провадження №0001243, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31 жовтня 2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Чечелівського районного суду міста Дніпра, за адресою: м. Дніпро, просп. Лесі України,77-Б, о 14 годині 40 хвилин 15 січня 2026 року.

Судовий розгляд проводити суддею одноособово.

В судове засідання викликати учасників процесу.

Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1