ОЧАКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 483/1647/25
Провадження № 1-кп/483/183/2025
У Х В А Л А

Іменем України

15 грудня 2025 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

представника потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглядаючи у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області в режимі відеоконференції з використанням захисником власних технічних засобів кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000855 від 26 вересня 2025 року за обвинуваченням

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Червоне Парутине Очаківського району Миколаївської області; громадянина України, із середньою спеціальною освітою, раніше несудимий, не одружений, має на утриманні малолітню доньку - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; призваний 12 березня 2022 року на військову службу за мобілізацією, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України,

В С Т А Н О В И В :

08 грудня 2025 року до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

11 грудня 2025 року прокурором подано клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 2 місяці, яке прокурором в судовому засіданні підтримано.

В обґрунтування заявленого клопотання прокурор вказав на наявність таких ризиків, як: переховування від суду та незаконний вплив на свідків і потерпілих у даному кримінальному провадженні.

Так, прокурор просив врахувати, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, а тому з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від суду. Наявність ризику впливу на свідків та потерпілу прокурор обґрунтував тим, що оскільки ОСОБА_6 відомі анкетні дані та місця проживання свідків і потерпілих у даному кримінальному провадженні, він має реальну можливість незаконного впливу на них шляхом умовлянь, погроз або іншим чином з метою схилення до зміни чи спотворення показань, з урахуванням тяжкості покарання, яке йому загрожує в разі визнання винним у вчиненні інкримінованого злочину.

Сторона захисту проти клопотання заперечувала, просила розглянути можливість обрання ОСОБА_6 альтернативного запобіжного заходу, а саме цілодобового домашнього арешту.

Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_6 має на утриманні малолітню дитину і обрання альтернативного запобіжного заходу сприятиме її інтересам.

Потерпіла та її представник наполягали на продовженні обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, акцентуючи на тому, що жоден інший запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Вирішуючи заявлене клопотання, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

За змістом ч. 1 ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Метою застосування запобіжного заходу, відповідно до ч. 1 ст.177 КПК України, є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, серед яких: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу (ч.1 ст.183 КПК України).

За змістом ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Дослідивши клопотання, заслухавши доводи та пояснення учасників провадження, суд встановив, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років. Усвідомлюючи тяжкість інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення та реальність призначення суворого покарання у разі визнання його винним за вироком суду, він з метою уникнення кримінальної відповідальності може вжити заходів до переховування від суду.

При цьому, суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України, звільнення від відбування покарання з випробуванням не застосовується у разі вчинення порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що істотно підвищує ризик ухилення обвинуваченого від правосуддя.

Додатково на наявність ризику ухилення від суду вказує те, що ОСОБА_6 , хоча раніше і не притягувався до кримінальної відповідальності, був виключений зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 як особа, яка самовільно залишила військову частину.

Прокурором також доведено ризик незаконного впливу на свідків та потерпілих, оскільки ОСОБА_6 відомі анкетні дані та місця проживання свідків і потерпілих у даному кримінальному провадженні, що створює реальну можливість незаконного впливу на них шляхом умовлянь, погроз або іншим чином з метою схилення до зміни чи спотворення показань. При цьому суд враховує особливості процедури отримання показань, яка визначена КПК України, а саме: на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим або прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду - безпосередньо під час судового розгляду шляхом усного допиту в судовому засіданні.

Обставини, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, передбачені ч. 2 ст. 183 КПК України, відсутні.

Суд також вважає, що застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить його належної процесуальної поведінки та не усуне ризиків, доведених прокурором у судовому засіданні.

Суд також зазначає, що малолітньою дитиною ОСОБА_6 опікується бабуся, а отже дитина перебуває під наглядом, а цілодобовий домашній арешт жодним чином не покращить матеріальне становище родини.

Врахувавши всі наведені обставини, суд дійшов висновку, що продовження строку тримання обвинуваченого під вартою є пропорційним.

Беручи до уваги сукупність встановлених ризиків, які на даній стадії кримінального провадження не можуть бути усунуті шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, а також положення ч. 4 ст. 183 КПК України, відповідно до яких суд має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, що спричинив загибель людини, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання та продовжує обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 77, 81, 314, 371, 372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 12 лютого 2026 року включно.

Ухвала суду про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою припиняє свою дію 13 лютого 2026 року.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Головуюча: