пр. № 1-кс/759/6008/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2025 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої екологічної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту подане у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000110 від 05.02.2025 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 239, ч. 2 ст. 364 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Святошинського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої екологічної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту подане у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000110 від 05.02.2025 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 239, ч. 2 ст. 364 КК України.

Клопотання прокурора мотивоване тим, що під час досудового розслідування перевіряються обставини за яких службові особи органів місцевого самоврядування та комунальних підприємств на території м. Києва та Київської області, зокрема Броварської міської ради Київської області, Козинської селищної ради Обухівського району Київської області, Вишневої міської ради Бучанського району Київської області, Бучанської міської ради Київської області, Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області, Боярської міської ради Фастівського району Київської області, Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області, Київської міської ради та інших, зловживаючи своїм службовим становищем, тобто умисно, з метою одержання неправомірної вигоди для підприємств (ТОВ «СЕЛТІК» , ТОВ «СЕЛТІК ТБО» , ТОВ «КРАМАР ЕКО» , ТОВ «КРАМАР РІСАЙКЛІНГ» , ТОВ «КРАМАР СТАНЦІЯ» , ТОВ «ЕКОВТОР-ТРАНС» , ТОВ «АЛЬТФАТЕР КИЇВ» та інших), які надають послуги з управління побутовими відходами (зокрема операції із збирання, перевезення, відновлення, видалення побутових відходів) на території м. Києва та Київської області, у вигляді грошових коштів, отриманих за надання таких послуг упродовж 2024-2025 років, у розмірі, що не відповідає обсягу фактично зібраних, перевезених та видалених відходів, використовують службове становище всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом громадським інтересам.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону України «Про управління відходами» плата за послугу з управління побутовими відходами визначається на основі тарифу на послугу з управління побутовими відходами та норм надання послуги. Тариф на послугу з управління побутовими відходами, а також тарифи на збирання, перевезення, відновлення, видалення побутових відходів встановлюються органом місцевого самоврядування окремо за видами побутових відходів (змішані, великогабаритні, ремонтні, небезпечні, відходи зелених насаджень). Розрахунок тарифу на послугу з управління побутовими відходами здійснює виконавець послуги. Розрахунок тарифів на збирання, перевезення, відновлення та видалення побутових відходів здійснюють суб`єкти господарювання, які здійснюють відповідні операції.

При цьому, попереднім аналізом фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення встановлено, що суб`єкти господарської діяльності - перевізники побутових відходів декларують збирання та перевезення обсягу відходів, який набагато перевищує обсяг, який передано на захоронення. Зазначене може вказувати на штучно завищені обсяги приймання твердих побутових відходів та їх захоронення у неналежний спосіб, а також передавання відходів на полігони без документального оформлення.

Крім того встановлено, що суб`єкти господарської діяльності - перевізники побутових відходів, під час формування вартості тарифу зазначають витрати, які не відповідають дійсності (враховані місця видалення відходів, куди ТПВ не транспортується для видалення, натомість фактично ТПВ перевозиться до полігонів, які знаходяться на меншій відстані та вартість приймання 1 тони є меншою ніж обрахована у тарифі та не у повному обсязі враховано прибуток, отриманий від реалізації вторинної сировини, на суму якого має бути зменшена вартість тарифу).

Вказане підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, зокрема, протоколами допитів свідків, проведених тимчасових доступів до речей та документів, протоколами проведених негласних слідчих (розшукових) дій, та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Також 18.09.2025 на підставі ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва проведено обшук за місцем здійснення господарської діяльності ТОВ «КРАМАР-ЕКО», а саме: Київська обл., Фастівський район, вул. Київська, 286, на території земельної ділянки з кадастровим номером: :04:002:0156 під час якого виявлено та вилучено речі, що мають значення для кримінального провадження, а саме: з приміщення охорони: відеореєстратор в корпусі чорно-сірого кольору з серійним номером НОМЕР_1.

18.09.2025 постановою слідчого СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_4 вище вказаний відеореєстратор визнано речовим доказом.

З урахуванням встановлених обставин, приймаючи до уваги, що вилучений 18.09.2025 під час обшуку за місцем здійснення господарської діяльності ТОВ «КРАМАР-ЕКО», а саме: Київська обл., Фастівський район. Вул. Київська, 286, на території земельної ділянки з кадастровим номером: :04:002:0156, відеореєстратор містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, він є речовим доказом у кримінальному провадженні, тому необхідним вбачається накладення арешту на майно, з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

Прокурор в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, на вимогах клопотання наполягав.

Слідчий суддя вважає можливим розглянути клопотання у відсутність прокурора та представника особи(третьої особи), у володінні якої знаходяться майно, про арешт якого ставиться питання.

Вивчивши зміст клопотання і надані суду письмові докази, слідчий суддя встановив наступне.

Слідчими Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000110 від 05.02.2025 за фактом вчинення невстановленими службовими особами органів місцевого самоврядування зловживання службовим становищем в інтересах підприємств, які надають послуги зі збору, перевезення та утилізації твердих побутових відходів на території Київської області, що спричинило тяжкі наслідки, а також за фактами забруднення земель України невстановленими особами на території Київської області під час здійснення діяльності з управління безпечними відходами (збір, перевезення, сортування), внаслідок порушення спеціальних правил, що створило небезпеку для довкілля, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 239, ч. 2 ст. 364 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як вбачається зі змісту клопотання та долучених до нього документів 18.09.2025 на підставі ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва проведено обшук за місцем здійснення господарської діяльності ТОВ «КРАМАР-ЕКО», а саме: Київська обл., Фастівський район, вул. Київська, 286, на території земельної ділянки з кадастровим номером: :04:002:0156 під час якого виявлено та вилучено речі, що мають значення для кримінального провадження, а саме: з приміщення охорони: відеореєстратор в корпусі чорно-сірого кольору з серійним номером НОМЕР_1.

18.09.2025 постановою слідчого СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_4 вище вказаний відеореєстратор визнано речовим доказом.

Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, накладення арешту з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст. 170-174 КПК України, та згідно з ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Оскільки прокурором доведено необхідність накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів та враховуючи, що майно на яке слідчий просить накласти арешт, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, є речовим доказом, містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та з метою попередження настання інших наслідків, вважаю за необхідне клопотання задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 131, 132, 170-173, 175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, з забороною відчуження, розпорядження та користування ним, а саме на вилучені 18.09.2025 під час обшуку за місцем здійснення господарської діяльності ТОВ «КРАМАР-ЕКО», а саме: Київська обл., Фастівський район, вул. Київська, 286, на території земельної ділянки з кадастровим номером: :04:002:0156, речі, зокрема: відеореєстратор в корпусі чорно-сірого кольору з серійним номером НОМЕР_1.

Ухвала виконується негайно, її оскарження не зупиняє виконання.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, без виклику яких постановлено ухвалу - протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1