УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2025 Справа №607/16297/25 Провадження №1-кп/607/1763/2025

м.Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника-адвоката ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в місті Тернополі кримінальне провадження №0000130 від 17.04.2025 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Глибочок, Борщівського району, Тернопільської області, громадянина України, українця, із середньою освітою, пенсіонер, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 Кримінального кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :

17 квітня 2025 року близько 09 години 00 хвилин водій ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем марки «ВАЗ 21093» р.н. НОМЕР_1 із двома пасажирами та перебуваючи на правому узбіччі автодороги М-19 зі сполученням «Доманове - Ковель - Чернівці - Тереблече» 336 км + 770м рухався в напрямку м. Теребовля, Тернопільського району.

Рухаючись правим узбіччям у вказаному напрямку, водій ОСОБА_4 не був достатньо уважним, належно не стежив за дорожньою обстановкою, умовами та відповідно не реагував на їх зміну, чим порушив вимоги пунктів: 1.5 ч.1, 1.10, (в частині визначення понять: «дорожні умови», «дорожня обстановка», і належного виконання їх вимог), 2.3 (б, д), 10.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року із змінами та доповненнями, а також вимоги, які наведенні у абзацах 1, 2 частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух», які зобов`язували його під час керування автомобілем своїми діями не створювати загрозу безпеці дорожнього руху, небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Рухаючись в межах вказаного узбіччя на ділянці автодороги М-19 зі сполученням «Доманове - Ковель - Чернівці - Тереблече» 336 км + 770м водій автомобіля «ВАЗ 21093» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_4 діючи необережно, із кримінальною протиправною недбалістю, тобто не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, маючи об`єктивну можливість завчасно виявити, що автодорогою правою смугою свого напрямку рухається автомобіль «Mercedes - Benz» р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_7 .

Не врахувавши дорожніх умов та дорожньої обстановки, наявність автомобіля «Mercedes - Benz» р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_7 на проїзній частині дороги що рухається в напрямку м. Теребовля, Тернопільського району, правою смугою свого напрямку не надавши перевагу в русі останньому, здійснив зміну напрямку руху керованого ним автомобіля ліворуч внаслідок чого відбулося зіткнення транспортних засобів, чим порушив вимоги п.10.1 ПДР України.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажиру автомобіля «ВАЗ 21093» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_6 завдано тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми тазу у виді переломів верхньої гілки лобкової та нижньої гілки сідничної кісток зліва, садна грудної клітки та обох стегон. Виявленні у ОСОБА_6 тілесні ушкодження у своєму клінічному перебігу супроводжується тривалим (більш як 21 день) розладом здоров`я і за цією ознакою належать до середньої тяжкості - п.п.2.2.1, 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (МОЗ України, Київ 1995).

Порушення водієм ОСОБА_4 вимог пунктів: 1.5 ч.1, 1.10, (в частині визначення понять: «дорожні умови», «дорожня обстановка» і належне виконання їх вимог), 2.3 (б, д), 10.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року із змінами та доповненнями, а також вимог, які наведені у статті 1, абзацах 1, 2 частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» (№3353-ХН від 30 червня 1993 року), із змінами та доповненнями, перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості пасажиру автомобіля «ВАЗ 21093» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_6 .

За таких обставин, обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, тобто в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 звернулись до суду із клопотанням про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у відповідності до ст.46 КК України у зв`язку із примиренням обвинуваченого з потерпілою, а порушене щодо обвинуваченого кримінальне провадження просять закрити.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 не заперечила проти звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України, тобто у зв`язку із примиренням винного з потерпілим, та закриття кримінального провадження, оскільки вона не має жодних претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 , він відшкодував їй завдані збитки і вона з ним примирилась.

Прокурор Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 у судовому засіданні щодо задоволення вказаного клопотання не заперечив.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження з приводу заявленого клопотання, суд вважає, що таке підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Згідно з ст.44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюється виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до ст.46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно з п.1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23 грудня 2005 року, визначено, що при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені Кримінальним кодексом України. Тільки після цього можна постановити (ухвалити) у визначеному кримінально-процесуальним кодексом порядку відповідне судове рішення.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005 року, умовою звільнення особи (обвинуваченого, підсудного) від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим є вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості. Примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти, як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. За наявності передбачених у ст.46 КК підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, відповідно до ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим, відноситься до нетяжкого злочину, та є таким, який вчинено з необережності, ОСОБА_4 примирився із потерпілою, потерпіла не має майнових чи немайнових вимог до обвинуваченого, а тому є достатні підстави для закриття даного кримінального провадження та звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням із потерпілою, відтак клопотання обвинуваченого та потерпілої слід задовольнити.

Речовий доказ у кримінальному провадженні: автомобіль "ВАЗ 21093'', реєстраційний номер НОМЕР_1 , слід залишити у володінні ОСОБА_4 .

На підставі ст.ст. 44, 46 КК України, ст.ст. 284, 286 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника - адвоката ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням із потерпілою задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України, на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням із потерпілою, а кримінальне провадження №0000130 від 17 квітня 2025 року за даним фактом закрити.

Речовий доказ у кримінальному провадженні: автомобіль "ВАЗ 21093'', реєстраційний номер НОМЕР_1 , - залишити у володінні ОСОБА_4 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддя ОСОБА_1