КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №372/1154/25 Слідчий суддя в суді першої інстанції - ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/824/9151/2025 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
Категорія: ст. ст. 170-173 КПК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою представника власника майна ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 06 листопада 2025 року, -

за участю:

представника власника майна ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 06 листопада 2025 року задоволено клопотання прокурора Обухівської окружної прокуратури про арешт майна та накладено арешт на земельні ділянки з кадастровими номерами :06:007:0031, :06:007:0030, що перебувають у приватній власності ОСОБА_6 , із забороною будь-яким особам розпоряджатись та користуватись ними, з метою забезпечення речових доказів у кримінальному провадженні та заборонити державним та приватним реєстраторам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів (посадовим особам Мін`юсту, державним та приватним нотаріусам) здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо набуття або припинення права власності та/або користування, зміни власників та користувачів, зміни форми власності та порядку користування земельними ділянками з кадастровими номерами :06:007:0031, :06:007:0030, що перебувають в приватній власності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт громадянина України серія та № НОМЕР_2 , виданий 01.03.2013 Дарницьким РВ ГУДМС України в місті Києві).

Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді, представник власника майна ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту із забороною користування та розпорядження земельними ділянками з кадастровими номерами :06:007:0031, :06:007:0030, що перебувають у приватній власності ОСОБА_6 .

На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт,зазначає, що ОСОБА_6 , як власник земельних ділянок вважає вищезазначену ухвалу такою, що підлягає скасуванню, зважаючи на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених в ухвалі, фактичним обставинам кримінального провадження, та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Апелянт вказує на те, що прокурором до клопотання не приєднано жодних доказів щодо наявностіризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

В матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які докази щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 КК України. Твердження щодо вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України спростовуються наявним проектом землеустрою щодо відведення земельної ділянки та довідкою ДП «Київський лісгосп».

Прокурором не наведено належного обґрунтування того, що арешт та заборона відчуження земельних ділянок з кадастровими номерами :06:007:0031, :06:007:0030, належних на праві власності ОСОБА_6 , допоможе встановленню істини.

В оскаржуваній ухвалі слідчий суддя зазначає, що «слідчому судді надано постанову про визнання земельних ділянок речовими доказами у рамках кримінального провадження якого подано клопотання, воно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, та є доказом у даному кримінальному провадженні, з яким необхідно проведення судових експертиз, а тому клопотання прокурора про накладення арешту є обгрунтованим».

Разом з тим в клопотанні не зазначено про проведення будь-яких експертиз,не надано доказів про їх призначення та/або необхідності таких експертиз. Також в оскаржуваній ухвалі не вказано, як саме не накладення арешту може вплинути на можливість/неможливість проведення таких експертиз, навіть за умови їх призначення.

Також апелянт звертає увагу на те, що в провадженні Обухівського районного суду Київської області перебувала справа № 372/6176/24 за позовом керівника Обухівської окружної прокуратури Київської області, в інтересах держави, в особі Київської обласної державної адміністрації до Обухівської районної державної адміністрації, ОСОБА_6 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Державне підприємство «Ліси України», про усунення перешкод у здійсненні права користування і розпорядження земельною ділянкою шляхом визнання недійсним розпорядження, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Предметом розгляду в рамках даноїсправи була вимога щодо повернення в державну власність земельної ділянки із кадастровим номером ;06:007:0030.

Проте 17 квітня 2025 року Обухівським районним судом Київської області було прийнято рішення по справі № 372/6176/24, відповідно до якого в задоволенні позовних вимогпрокурора було відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного суду від 15 жовтня 2025 року по справі № 372/6176/24 (№ апеляційного провадження: 22-ц/824/11750/2025) рішення Обухівського районного суду Київської області від 17 квітня 2025 року залишено без змін.

Щодо земельної ділянки з кадастровим номером :06:007:0031, то вказана земельна ділянка так само як і інша була передана у приватну власність більше 17 років тому.

Передача вказаної ділянки у приватну власність відбувалася у повній відповідності до чинного на той час земельного законодавства, зі складенням відповідних документів.

В судове засідання прокурор та власник майна не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені завчасно та належним чином. Клопотань про відкладення апеляційного розгляду не подавали.

З урахуванням позиції представника власника майна, який не заперечував, щодо проведення розгляду без участі прокурора та власника майна,відповідно до положень ч. 1 ст. 172, ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, про можливість розглянути апеляційну скаргу без участі прокурора та власника майна.

Заслухавши доповідь судді, доводи представника власника майна в підтримку поданої апеляційної скарги, яку останній підтримав з наведених в ній підстав, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скаргапредставника власника майна ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження та ухвали слідчого судді місцевого суду, що Обухівським РУП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002265 від 19.11.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 246 КК України, за фактом незаконної порубки дерев, а також заволодіння землями водного фонду шахрайським шляхом.

В межах даного кримінального провадження, 04.11.2025 прокурор Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_8 , звернулась до слідчого судді Обухівського районного суду Київської області з клопотанням про арешт майна, в саме на земельні ділянки з кадастровими номерами :06:007:0031, :06:007:0030, що перебувають у приватній власності ОСОБА_6 , із забороною будь-яким особам розпоряджатись та користуватись ними, з метою забезпечення речових доказів у кримінальному провадженні та заборонити державним та приватним реєстраторам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів (посадовим особам Мін`юсту, державним та приватним нотаріусам) здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо набуття або припинення права власності та/або користування, зміни власників та користувачів, зміни форми власності та порядку користування земельними ділянками з кадастровими номерами :06:007:0031, :06:007:0030, що перебувають в приватній власності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт громадянина України серія та № НОМЕР_2 , виданий 01.03.2013 Дарницьким РВ ГУДМС України в місті Києві)

На обґрунтування вимог даного клопотання прокурор послалася на те, що відомості до ЄРДР за фактом ч. 1 ст. 246 КК України внесено на підставі заяв ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 щодо незаконної порубки ОСОБА_6 дерев у лісах.

Згідно матеріалів досудового розслідування встановлено, що 17.11.2024 близько 11 год 00 хв невстановлена досудовим розслідуванням особа здійснила порубку дерев породи сосна у лісах, а саме кварталі 46 Обухівського лісництва ДП «Ліси України» на земельній ділянці з координатами 50.1440942, 30.7248689 та 50.1439822, 30.7246188.

17.11.2024 дізнавачем СД Обухівського РУП ГУНП в Київської області проведено огляд земельної ділянки з координатами 50.1440942, 30.7248689. Під час огляду виявлено повалені стовбури дерев породи сосна.

18.11.2024 власник оглянутої 17.11.2024 земельної ділянки - ОСОБА_6 надав пояснення про те, що земельні ділянки з кадастровими номерами :06:007:0031, :06:007:0030 придбав на підставі договорів купівлі-продажу 14.08.2024. З метою розчистки цих земельних ділянок 17.11.2024 самостійно зрізав 8 чи 9 стовбурів дерев, які у подальшому розпиляв на колоди. ОСОБА_6 надані копії документів, що підтверджують право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :06:007:0031, :06:007:0030.

18.11.2024 слідчим СВ Обухівського РУП ГУНП в Київській області проведено огляд земельної ділянки з координатами 50.1439822, 30.7246188, за адресою: м. Українка, Садове товариство «Стугна-1», поряд з будинком № НОМЕР_3. На момент огляду огорожа відсутня, земельна ділянка залісена, наявні колоди порубаних дерев та гілля. Під час огляду предмети не вилучались.

У кримінальному провадженні допитано як свідка ОСОБА_12 , що проживає поряд із місцем події. Остання повідомила, що 17.11.2024 близько 11 год 00 хв стала свідком проведення очисних робіт на порубки дерев на ділянці поряд з будинком № НОМЕР_3, Садове товариство «Стугна-1», м. Українка.

25.02.2025 на підставі рапорту прокурора Обухівської окружної прокуратури Київської області внесено відомості до ЄРДР № 0000049 за фактом заволодіння земельною ділянкою водного фонду :06:007:0031) невстановленими особами шахрайським шляхом, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України. Вказані матеріали об`єднано з кримінальним провадженням № 0002265.

05.03.2025 отримано дозвіл слідчого судді Обухівського районного суду Київської області на проведення огляду земельних ділянок з кадастровими номерами :06:007:0031, :06:007:0030. 10.03.2025 проведено огляд вказаних земельних ділянок за участю спеціаліста-геодезиста. Встановлено, що земельна ділянка :06:007:0031 частково накладається на землі водного фонду - прибережну захисну смугу р. Стугна.

Спеціалістом-геодезистом складено технічний звіт про виконання комплексу топографо-геодезичних робіт.

Встановлено, що розпорядженням Обухівської районної державної адміністрації Київської області № 92 від 31.01.2008 надано дозвіл на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність 9-ти громадянам для ведення індивідуального садівництва за рахунок земель державної власності в адміністративних межах Української міської ради Обухівського району, зокрема ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .

Розпорядженням Обухівської районної державної адміністрації Київської області № 2096 від 12.12.2008 затверджено розроблений проект землеустрою та передано у приватну власність, серед інших, ОСОБА_13 та ОСОБА_14 земельні ділянки площею 0,1 га кожна для ведення індивідуального садівництва.

На підставі вказаного розпорядження ОСОБА_14 отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №664530 від 17.06.2009 площею 0,1 га з кадастровим номером :06:007:0030 для ведення індивідуального садівництва, а ОСОБА_13 отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №664531 від 17.06.2009 площею 0,1 га з кадастровим номером :06:007:0031 для ведення індивідуального садівництва.

15.11.2010 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки ОСОБА_13 продала земельну ділянку з кадастровим номером :06:007:0031 ОСОБА_15 .

Останній, на підставі договору купівлі-продажу від 14.08.2024 продав земельну ділянку :06:007:0031 ОСОБА_6 .

14.08.2024 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки ОСОБА_14 продала земельну ділянку з кадастровим номером :06:007:0030 ОСОБА_6 .

Так, за інформацією філії «Київське лісове господарство» ДП «Ліси України» від 05.09.2023 № 02-857 та від 05.09.2024 № 97/20.12-1-2024 установлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :06:007:0030 частково накладається на землі лісогосподарського призначення та розташована в межах державного лісового фонду (квартал 46 виділ 8 Обухівського лісництва відповідно до матеріалів лісовпорядкування 2014, квартал 46 виділ 2 Обухівського лісництва відповідно до матеріалів лісовпорядкування 2003). Погоджень на вилучення чи зміну цільового призначення вказаної земельної ділянки не надавалось.

За інформацією Українського державного проектного лісовпорядного виробничого об`єднання «Укрдержліспроект» від 22.09.2023 № 03-931 вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером :06:007:0030, відповідно до матеріалів лісовпорядкування 2014 року відноситься до лісів Обухівського лісництва ДП «Київське лісове господарство» і частково розташована у кварталі 46 вказаного лісництва.

Разом з цим встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :06:007:0031 частково накладається на прибережну захисну смугу малої річки Стугна, та не могла бути передана Обухівською районною державною адміністрацією Київської області у приватну власність як землі сільськогосподарського призначення в силу вимог Земельного та Водного кодексів України.

Так, в ході проведеного огляду земельної ділянки з кадастровим номером :06:007:0031 із залученням сертифікованого інженера-геодезиста, в рамках кримінального провадження № 0002265 від 19.11.2024 установлено, що вона знаходиться в межах 50 метрової прибережної захисної смуги річки Стугна.

Крім того, геодезистом здійснено заміри (визначено координати) лінії урізу води р. Стугна по відношенню до східної частини вказаної земельної ділянки, а також установлено, що крутизна схилів становить більше трьох градусів, відтак, ширина прибережної захисної смуги у розмірі 25 метрів - подвоюється).

За інформацією Виконавчого комітету Української міської ради від 31.03.2025 № 1221/3-25 земельна ділянка з кадастровим номером :06:007:0031 розташована на території Української міської територіальної громади Обухівського району Київської області, за межами населеного пункту. Містобудівною документацією «Генеральний план розвитку міста Українка Обухівського району Київської області», затвердженої рішенням 25 сесії Української міської ради Обухівського району Київської області 4 скликання від 19.10.2004 розмір прибережної захисної смуги водного об`єкта, вздовж вищевказаної земельної ділянки не встановлювався.

За інформацією Інституту водних проблем і меліорації НААН від 01.04.2025 № 204/07 земельна ділянка з кадастровим номером :06:007:0031 розташована вздовж гирлової частини малої річки Стугна. Відповідно, нормативна ширина прибережної захисної смуги становить 25 метрів. Якщо крутизна схилів перевищує 3 градуси, то мінімальна ширина прибережної захисної смуги становить 50 метрів, та відповідно, земельна ділянки з вказаних вище кадастровим номером накладається на землі водного фонду, а саме прибережну захисну смугу річки Стугна.

За інформацією Басейнового управління водних ресурсів середнього Дніпра від 04.04.2025 вих. № 01-12/862, поряд із земельною ділянкою з кадастровим номером :06:007:0031 протікає річка Стугна, яка є правою притокою річки Дніпро (басейн Чорного моря), відповідно до класифікації - мала річка з 25 метровою прибережною захисною смугою (ст. 79 Водного кодексу України) розташована вздовж гирлової частини малої річки Стугна.

Відповідно до інформації Національного центру управління та випробувань космічних засобів Державного космічного агентства України від 08.04.2025 № 1377-5-04.02-2025, а саме супутникових знімків земельної ділянки з кадастровим номером :06:007:0031 та місцевості навколо, зроблених 05.05.2008, 23.03.2010, 07.08.2012, 04.08.2014, 09.08.2015, 15.07.2015, 30.03.2017, 08.01.2018, 02.09.2019, 20.03.2020, 11.10.2021, 15.04.2022, 29.03.2023, 20.09.2024, рельєф місцевості та відстань від вказаної земельної ділянки до урізу води річки Стугна є незмінними з моменту її відведення у приватну власність в 2008 році і станом на 2024 рік.

В ході досудового розслідування земельні ділянки з кадастровими номерами :06:007:0031, :06:007:0030 визнані речовими доказами.

З метою досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вищезазначеного факту, а також з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, а також запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень, необхідно накласти арешт на земельні ділянки з кадастровими номерами :06:007:0031, :06:007:0030, що перебувають у приватній власності ОСОБА_6 , із забороною будь-яким особам розпоряджатись та користуватись ними, в тому числі із забороною проведення будь-яких підготовчих та інших будівельних робіт, а тому прокурор звернувся до суду з даним клопотанням.

06.11.2025 ухвалою слідчого судді Обухівського районного суду Київської області задоволено вказане клопотання прокурора та накладено арешт на земельні ділянки з кадастровими номерами :06:007:0031, :06:007:0030, що перебувають у приватній власності ОСОБА_6 , із забороною будь-яким особам розпоряджатись та користуватись ними, з метою забезпечення речових доказів у кримінальному провадженні та заборонити державним та приватним реєстраторам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів (посадовим особам Мін`юсту, державним та приватним нотаріусам) здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо набуття або припинення права власності та/або користування, зміни власників та користувачів, зміни форми власності та порядку користування земельними ділянками з кадастровими номерами :06:007:0031, :06:007:0030, що перебувають в приватній власності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт громадянина України серія та № НОМЕР_2 , виданий 01.03.2013 Дарницьким РВ ГУДМС України в місті Києві).

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК Україниарешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів. При цьому арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Задовольняючи клопотання, внесене у межах кримінального провадження №0002265 від 19.11.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 246 КК України, про накладення арешту на вказане майно, слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, дослідив матеріали, додані до клопотання, та дійшов висновку, що оскільки слідчому судді надано постанову про визнання земельних ділянок, речовими доказами у рамках кримінального провадження якого подано клопотання, воно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, та є доказом у даному кримінальному провадженні, з яким необхідно проведення судових експертиз, а тому клопотання прокурора про накладення арешту є обґрунтованим.

Отже, під час розгляду клопотання щодо накладення арешту на майно, слідчий суддя дійшов висновку, що існують достатні підстави для накладення арешту на майно, з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

З таким рішенням слідчого судді погодитися неможливо, з огляду на такі обставини.

Під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення, слідчий суддя, згідно ст. ст. 94,132 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див. серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, у даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Прокурором у клопотанні про накладення арешту на майно зазначено, що метою застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна - є збереження речових доказів. Крім того, як встановила колегія суддів, вищезазначене майно у даному кримінальному провадженні визнано речовим доказом відповідно до постанови слідчого у кримінальному провадженні - заступника начальника відділення СВ Обухівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_16 від 03.11.2025 року (а.с. 46-49).

Однак, постанова про визнання речовими доказами не містить жодного обґрунтування, за яким із критеріїв ч. 1 ст. 98 КПК України вказане майно визнано речовими доказами. На думку колегії суддів, вказана постанова є формальною, оскільки органом досудового розслідування не надано доказів, що вказані об`єкти нерухомого майна, які належать на праві власності ОСОБА_6 є предметом незаконних дій.

За наведеного, прокурором не доведено існування правових підстав для накладення арешту на майно, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, про які лише формально вказано у клопотанні прокурора, оскільки ним не надано доказів, що майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що у розумінні вимог ст. 132 КПК України, прокурор не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні про арешт майна, а слідчий суддя, у відповідності до ст. 94 КПК України, належним чином не оцінив ці докази з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття обґрунтованого рішення.

У свою чергу, колегія суддів наявності таких доказів не вбачає.

При цьому з матеріалів клопотання вбачається, що у кримінальному провадженні №0002265 від 19.11.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 246 КК України, жодній особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, за ознаками якого здійснюється досудове розслідування не повідомлено.

Також, поза увагою слідчого судді залишено те, що відповідно до ухвали Київського апеляційного суду від 15.10.2025 /а.с. 74-84/, вбачається, що апеляційні скарги адвоката ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_6 та заступника керівника Київської обласної прокуратури залишено без задоволення та залишено без змін рішення Обухівського районного суду Київської області від 17 квітня 2025 року.

Відповідно до рішення Обухівського районного суду Київської області від 17 квітня 2025 року /а.с. 54-73/, вбачається, що відмовлено в задоволенні позовних вимог керівника Обухівської окружної прокуратури Київської області, в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації до Обухівської районної державної адміністрації, ОСОБА_6 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Державне підприємство «Ліси України», третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог - ОСОБА_14 про усунення перешкод у здійсненні права користування і розпорядження земельною ділянкою шляхом визнання недійсним розпорядження, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 04 листопада 2025 року /а.с. 85-87/, задоволено повністю заяву представника відповідача ОСОБА_6 - ОСОБА_7 про скасування заходів забезпечення позову та заходів забезпечення позову у цивільній справі № 372/6176/24 за позовом керівника Обухівської окружної прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації до Обухівської районної державної адміністрації, ОСОБА_6 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Державне підприємство «Ліси України», про усунення перешкод у здійсненні права користування і розпорядження земельною ділянкою шляхом визнання недійсним розпорядження, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень - скасовано, знявши арешт із земельної ділянки із цільовим призначенням для індивідуального садівництва із кадастровим номером :06:007:0030 площею 0,1 га, власником якої є ОСОБА_6 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

На підставі зазначених обставин, які свідчать про однобічність і необ`єктивність судового розгляду клопотання, апеляційна скарга представника власника майна підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді - скасуванню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання прокурора як такого, що внесено до суду з порушенням вимог КПК України та за недоведеності наявності правових підстав для накладення арешту на майно, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом і завданнями цього кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 170-173, 307, 309, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 06 листопада 2025 року, якою задоволено клопотання прокурора Обухівської окружної прокуратури про арешт майна та накладено арешт на земельні ділянки з кадастровими номерами :06:007:0031, :06:007:0030, що перебувають у приватній власності ОСОБА_6 , із забороною будь-яким особам розпоряджатись та користуватись ними, з метою забезпечення речових доказів у кримінальному провадженні та заборонити державним та приватним реєстраторам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів (посадовим особам Мін`юсту, державним та приватним нотаріусам) здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо набуття або припинення права власності та/або користування, зміни власників та користувачів, зміни форми власності та порядку користування земельними ділянками з кадастровими номерами :06:007:0031, :06:007:0030, що перебувають в приватній власності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт громадянина України серія та № НОМЕР_2 , виданий 01.03.2013 Дарницьким РВ ГУДМС України в місті Києві), - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_8 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002265, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.11.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 246 КК України, - відмовити.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4