Провадження № 1-кс/201/4897/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Соборного районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Соборного районного суду міста Дніпра скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим від 04.10.2025 року у кримінальному провадженні №0000326 від 05.03.2025 року,

У судовому засіданні брали участь:

скаржник ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

До Соборного районного суду міста Дніпра надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим від 04.10.2025 року у кримінальному провадженні №0000326 від 05.03.2025 року, у якій скаржник просить: скасувати постанову слідчого від 04.10.2025 про відмову визнання його потерпілим та зобов`язати слідчого на підставі ст.55 ч.1 та 2 надати пам`ятку про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

В обґрунтування скарги скаржник вказав, що у відділі поліції №2 Дніпровського районного управління поліції N91 ГУНП в Дніпропетровській області знаходиться у провадженні кримінальна справа (ЄРДР №0000326), яка зареєстрована за ознаками ст.382 ч.2 КК України на підставі повідомлення з відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) за фактом невиконання рішення суду посадовими особами ГУ ПФУ в Дніпропетровській області щодо перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_3 (ЖЄО 7617 від 04.03.2025). Як зазначено скаржником, 21.08.2025 року ним у відділі поліції №2 в черговій частині було отримано витяг з ЄРДР за № 0000326 та подано клопотання про визнання потерпілим по вказаній справі (Вх. №Н-14164 від 21.08.2025). Також скаржник вказує, що Соборним судом по справі №201/10613/25 від 9.09.2025 року була винесена ухвала, однак постановою слідчого від 8.09.2025 було відмовлено у задоволенні клопотання, у зв`язку із чим був змушений звернутися до суду зі скаргою. Ухвалою суду по справі № 201/11416/25 від 16.09.2025 року скарга була задоволена і зобов`язано слідчого знову розглянути клопотання про визнання потерпілим у вказаній справі. І тільки 13.11.2025 року, як зазначає скаржник, від слідчого ОСОБА_4 отримано відповіді, які, на його думку, протирічать одне одному за № від 12.11.2025 (848374), та № від 12.11.2025 (848366). Винесену постанову слідчого від 04.10.2025 вважає необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Скаржник у судовому засіданні скаргу підтримав, просив задовольнити, надав пояснення аналогічні викладеним у скарзі.

Представник СВ ВП № 2 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши думку скаржника, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до такого правового висновку з відповідних підстав.

У ході розгляду скарги встановлено, що у провадженні СВ ВП №2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження за № 0000326 від 05 березня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України.

Постановою слідчого СВ ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 04.10.2025 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про залучення його як потерпілого до кримінального провадження № 0000326 від 05 березня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України, з тих підстав, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 382 КК України, не передбачає настання наслідків, як матеріальних (матеріальні збитки, фізична шкода), так і нематеріальних (моральна шкода), що внаслідок діяння, зумовленого умисним невиконанням вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджанням їх виконанню, - встановлює відсутністю умов, які зобов`язують залучення особи у процесуальному статусі «потерпілий» до провадження та відсутністю законодавчого обов`язку на предмет визнання особи-заявника, що повідомила про кримінальне правопорушення - потерпілим, в рамках кримінального провадження, передбаченого статтею 382 Кримінального кодексу України. Таким чином, беручи до уваги вище викладені обставини, орган досудового розслідування приходить до висновку, що процесуальний статус особи-заявника ОСОБА_3 , відповідає процесуальному статусу «свідок», так як ОСОБА_3 відповідно до викладених у заяві про кримінальне правопорушення є свідком можливих обставин невиконання рішення суду, які встановлюються в ході досудового розслідування. Так як, під час здійснення досудового розслідування за зверненням ОСОБА_3 , не встановлено будь-яких обставин, які свідчать про завдання одного з видів шкоди (матеріальної, фізичної, майнової) останній, а є виключно свідком можливих обставин невиконання рішення суду, які встановлюються в ході досудового розслідування заява про залучення до провадження як потерпілого підлягає відмові у задоволенні, у зв`язку з чим слідчим по кримінальному провадженню приймається рішення у формі вмотивованої постанови про відмову у задоволенні заяви поданої ОСОБА_3 .

Згідно із ст.26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Положеннями п.5 ч.1 ст.303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Згідно із вимогами ч.5 ст. 110 КПК України, мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставою для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди (ч.1 ст.55 КПК України).

Згідно із ч.2 ст.55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Частиною 5 ст.55 КПК України визначено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим.

Системне тлумачення ст. 55 КПК України та змісту оскаржуваної постанови, дає підстави для висновку, що оскаржувана постанова не вмотивована належним чином, оскільки відсутні посилання на очевидні та достатні підстави, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди.

Вказані вимоги закону слідчим не було дотримано у повному обсязі.

Належної оцінки аргументам ОСОБА_3 , наведеним ним у заяві про залучення до кримінального провадження як потерпілого, а також матеріалам кримінального провадження у цілому, надано не було.

У постанові відсутні посилання на матеріали досудового розслідування в тій частині, які б давали підстави прийти до висновку про існування очевидних та достатніх підстав вважати, що заява про залучення до кримінального провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в частині першій статті 55 КПК України.

Наведені обставини дають підстави слідчому судді для скасування постанови слідчого слідчого відділення Відділення поліції № 5 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 04.10.2025 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000326 від 05.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України.

Крім того, у своїй скарзі ОСОБА_3 просить зобов`язати слідчого на підставі ст.55 ч.1 та 2 надати пам`ятку про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

При цьому в частині 1 ст. 36 та в частині 5 ст. 40 КПК України закріплено, що прокурор і слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що кримінальний процесуальний закон наділяє правом, а не зобов`язує сторону обвинувачення вчиняти ті чи інші процесуальні дії під час здійснення досудового розслідування у рамках певного кримінального провадження.

При оскарженні дії або не здійснення дії слідчий суддя має повноваження зобов`язати припинити дію або здійснити дію, однак не має повноважень скасувати дію, що вже відбулася. У той же час по відношенню до оскаржених рішень слідчий суддя має повноваження лише скасувати таке рішення, але не має повноважень зобов`язати прийняти рішення. Тим більше слідчий суддя не має повноважень визначати, яке саме рішення має прийняти слідчий або прокурор у конкретному випадку, оскільки таким чином суддя втрутиться в сферу повноважень цих осіб і фактично прийме участь у діяльності сторони обвинувачення всупереч своїй ролі в провадженні (частина 3 статті 22 КПК).

Стаття 307 КПК не надає слідчому судді повноваження своєю ухвалою зобов`язувати слідчого, дізнавача чи прокурора прийняти певне рішення під час досудового розслідування.

Відповідну позицію висловив Верховний Суд у постанові від 14.02.2023р. по справі № 405/680/22.

Згідно з ч.ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Відтак, вимога скарги про зобов`язання слідчого на підставі ст.55 ч.1 та 2 надати пам`ятку про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення, задоволенню не підлягає.

Згідно вимог 18) ч.1 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

З урахуванням викладеного скарга підлягає задоволенню частково шляхом скасування оскаржуваної постанови.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 2, 25, 28, 214, 303 - 307 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим від 04.10.2025 року у кримінальному провадженні №0000326 від 05.03.2025 року задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого слідчого відділення Відділення поліції № 5 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 04.10.2025 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000326 від 05.03.2025 року та зобов`язати уповноважену особу СВ відділу поліції №2 Дніпровського районного управління поліції №1 ГУНП в Дніпропетровській області у кримінальному провадженні №0000326 від 05.03.2025 року повторно розглянути заяву про залучення ОСОБА_3 до провадження як потерпілого.

У задоволенні іншої частини вимог - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено і проголошено 12.12.2025 о 10:40 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1