Провадження № 1-кс/344/6535/25
У Х В А Л А

17 вересня 2025 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001530, -

В С Т А Н О В И В:

в клопотанні вказано, що 16 вересня 2025 року близько 06 год. 30 хв. Водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «Volkswagen Passat» реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись по вул Хіміків, зі сторони вул. Тролейбусна, в напрямку до вул. Целевича, в м. Івано-Франківську, проявив неуважність, не надав перевагу в русі та вчинив наїзд на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка перетинала проїзну ділянку дороги зліва направо по відношенню до руху автомобіля, в межах нерегульованого пішохідного переходу, який розташований на проїзній ділянці дороги вул. Хіміків, навпроти будинку № 20А по вул. Целевича, в м. Івано-Франківську. В результаті ДТП пішохід ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому латерального відростка та медіального плато із переходом на задній край правого колінного суглоба, забою м`яких тканин голови. Під час проведення огляду місця події 16вересня 2025 року вилучено автомобіль марки «Volkswagen Passat» реєстраційний номер НОМЕР_1 , зеленого кольору, який доставлено на спецмайданчик ГУНП в Івано-Франківській області, що знаходиться по вул. Глібова, 5 у м. Калуш, Калуського району Івано-Франківської області. 16 вересня 2025 року автомобіль марки «Volkswagen Passat» реєстраційний номер НОМЕР_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001530 від 16.09.2025 року. Встановлено, що вказаний автомобіль, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , на праві приватної власності належить ОСОБА_4 .

Слідчий просив розгляд клопотання проводити без його участі, просив клопотання задовольнити.

Власника майна про розгляд клопотання повідомлено, що підтверджується заявою слідчого, яка міститься в матеріалах клопотання.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

16.09.2025 складено протокол огляду місця події.

Постановою слідчого від 16.09.2025 року визнано у кримінальному провадженні №0001530 речовим доказом вилучений автомобіль марки «Volkswagen Passat» реєстраційний номер НОМЕР_1 , зеленого кольору.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу «Volkswagen Passat» реєстраційний номер НОМЕР_1 , серії НОМЕР_2 , на праві приватної власності належить ОСОБА_4

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається, з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.ч.10-11 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчим доведена необхідність накладення арешту на вказаний автомобіль.

Таким чином, подане клопотання підлягає задоволенню.

У відповідності до ч.5 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: 1) перелік майна, на яке накладено арешт; 2) підстави застосування арешту майна; 3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; 4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; 5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд, -

П О С Т А Н О В И В :

клопотання задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та який вилучений під час огляду місця події 16 вересня 2025 року, із забороною права користування, відчуження та розпорядження, до його скасування у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1