Справа №487/9929/25
Провадження №1-кс/487/5630/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.12.2025 Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

31.12.2025 ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Вивчивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого суді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України. Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України.

Зокрема, п.1 ч.1 ст.303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, як їх бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Дане положення кореспондується зі статтею 55 Конституції України, в якій закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб та право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Проте, у п. 53 Рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» було зазначено, що «Право на суд» не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Зі змісту скарги вбачається, що заявник звернувся до суду з вимогами, що не можуть бути предметом розгляду слідчим суддею, оскільки таке оскарження не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України.

Так, як зазначено судом вище, під час досудового слідства, слідчому судді може бути оскаржена бездіяльність щодо невнесення відомостей до ЄРДР.

В той же час, поданою скаргою ОСОБА_2 не просить слідчого суддю зобов`язати уповноважених осіб Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області внести до ЄРДР відомості за його певною заявою, а лише формально зазначає про порушення його прав.

Більше того, в тексті скарги не містяться посилання заявника на подання ним конкретної заяви до Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області, в порядку ст.214 КПК України, та дати її подання.

Будь-яких копій заяв, поданих у порядку ст.214 КПК України до поліції, невнесення відомостей за якими могло б оскаржуватись заявником, до скарги не долучено.

Отже слідчий суддя позбавлений можливості ухвалити процесуальне рішення у вигляді визнання неправомірною бездіяльності за результатами розгляду скарги, поданої в порядку ст.303 КПК України та яке передбачено ст.307 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за скаргою у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора, що не підлягає оскарженню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.303, ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її отримання.

Слідчий суддя ОСОБА_1