Провадження № 1-кп/760/2516/26
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2026 року Солом`янський районний суд м. Києва

в складі: головуючого - судді- ОСОБА_1

за участі сторін та інших учасників провадження

секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

потерпілого - ОСОБА_4

захисника обвинуваченого - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0001837 від 26.06.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

26.06.2025 приблизно о 10 год. 30 хв. за попереднім запрошенням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до приміщення кухні квартири АДРЕСА_2 , у якій в цей час перебував ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , прийшов ОСОБА_6 .

В подальшому перебуваючи в кухні вищезазначеної квартири під час спільного розпиття алкогольних напоїв за відсутності ОСОБА_7 між ОСОБА_6 , та ОСОБА_4 , виник словесний конфлікт в ході якого ОСОБА_4 , кинув ОСОБА_6 на підлогу впершись коліном своєї ноги у ділянку ребер ОСОБА_6 . Після чого ОСОБА_4 , усвідомивши, що своїми діями він спричинив біль ОСОБА_6 , відпустив останнього та став поряд із вікном.

Так, ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесного ушкодження потерпілому, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, 26 червня 2025 року, приблизно о 11 год. 00 хв., перебуваючи в приміщенні кухні квартири АДРЕСА_2 , знаходячись навпроти потерпілого, взяв зі столу кухонний ніж та, тримаючи його в своїй правій руці наніс потерпілому ОСОБА_4 не встановлену кількість хаотичних ударів в ділянку грудної клітини та живота.

У результаті протиправних дій ОСОБА_6 відповідно до висновку експерта ДСУ «Київське міське бюро судово-медичних експертиз» № 042-1438-2025 від 03.11.2025, потерпілому ОСОБА_4 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: двох ран в проекції правої лопатки, однієї рани під соском лівої грудної залози, проникаючі колото-різані торакоабдомінальні поранення (згідно клінічним даним - дві рани в проекції 8 ребра зліва, однієї рана в проекції 10 ребро по середнє-паховій лінії зліва, дві рани в лівій поперековій ділянці) з пошкодженням діафрагми (без проникнення в плевральну порожнину), селезінки, хвоста підшлункової залози, лівого наднирника та лівої нирки (з крововиливом в заочеревиний простір), з розвитком геморагічного шоку.

Відповідно до ч. 2.1.3. Наказу МОЗ України про «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» № 6 від 17 січня 1995 року, до ушкодження, що небезпечне для життя, належить: виявлені тілесні ушкодження даних підсумків як у сукупності, так і кожний окремо ОСОБА_6 спричинив потерпілому ОСОБА_4 тяжкі тілесні ушкодження.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю і підтвердив факт, що перебуваючи в приміщенні кухні квартири АДРЕСА_2 , між ним та потерпілим ОСОБА_4 стався словесний конфлікт, в результаті чого останній взяв зі столу кухонний ніж та, тримаючи його в своїй правій руці наніс останньому не встановлену кількість хаотичних ударів в ділянку грудної клітини та живота. У вчиненому щиро розкаявся.

При визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню стосовно тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються і немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд, розглядаючи провадження на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, лише в межах пред`явленого обвинувачення, обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_6 , та дослідженням документів, які характеризують його особу.

Вина обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, підтверджується доказами, дослідженими в судовому засіданні в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, зокрема зібраними у справі доказами, які учасниками процесу визнані обґрунтованими, не оспорюються та не заперечуються.

Судом роз`яснено обвинуваченому та іншим учасникам судового розгляду, що відповідно до вимог ст. 349 КПК України у разі визнання недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються, то у такому випадку учасники судового розгляду будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Винуватість ОСОБА_6 у умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, доведена.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 121 КК України.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , згідно ст. 66 КК України, судом визнається щире каяття.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , в силу ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 , вид та строк покарання, суд враховує тяжкість вчиненого ним злочину, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не перебуває під наркологічним диспансеро-динамічним наглядом та наглядом лікаря-психіатра, за місцем проживання характеризується посередньо, врахувавши думку потерпілого ОСОБА_4 , щодо призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , який у вирішенні даного питання поклався на розсуд суду.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Стівен Вілкокс та Скотт Херфорд проти Сполученого Королівства, заяви №43759/10 та 43771/12», зазначає, що, хоча, в принципі, питання належної практики з призначення покарань в значній мірі виходить за рамки Конвенції, Суд допускає, що грубо непропорційний вирок (діяння та покарання) може кваліфікуватися як жорстоке поводження, що суперечить статті 3 Конвенції, в момент його винесення.

Враховуючи сукупність об`єктивних та суб`єктивних передумов, виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому суд застосовує до ОСОБА_6 покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів у виді позбавлення волі зі звільненням його від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України.

Витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.

Відповідно до ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання з речовими доказами суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Застосований стосовно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, ст.ст. 75, 76, ч. 1 ст. 121 КК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України і призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

В строк відбування покарання зарахувати ОСОБА_6 , строк попереднього ув`язнення з 26.06.2025 по 15.01.2026, з розрахунку - один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтись для реєстрації в орган з питань пробації.

Відповідно до вимог ст. 165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою скасувати та звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти негайно в залі суду.

Речові докази, а саме: сліди речовини бурого кольору, ніж з рукояткою світло-коричневого кольору, із слідами речовини бурого кольору, ніж з дерев`яною ручкою рукояткою темно-коричневого кольору, із слідами речовини бурого кольору - знищити;

- DVD-R та CD-R диски - залишити в матеріалах кримінального провадження;

- мобільний телефон марки «Моторола», сумку із посвідченням на ім`я ОСОБА_4 , баківську картуку НОМЕР_2, флеш-носій, військовий квиток на ім`я ОСОБА_4 серії НОМЕР_1 , витяг з наказу, довідка, паспорт на ім`я ОСОБА_4 - залишити у власності ОСОБА_4 ;

- медичну карту стаціонарного хворого №220734 на ім`я ОСОБА_6 - залишити в матеріалах кримінального провадження;

- медичну карту стаціонарного хворого №2200734 на ім`я ОСОБА_4 - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому, прокурору, потерпілому та захиснику.

Суддя: ОСОБА_1