Справа №: 398/1889/19
провадження №: 1-кп/398/27/25
ВИРОК

Іменем України

"01" жовтня 2025 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Олександрії кримінальне провадження № 0000277 від 13.09.2018стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Олександрія Кіровоградської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітнього сина, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не маючого судимості,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 355 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ

У жовтні 2017 року у денний час, більш точних дати та часу судом не встановлено, ОСОБА_5 зателефонував ОСОБА_6 , який являється фізичною особою-підприємцем та здійснює основний вид економічної діяльності - виробництво олії та тваринних жирів, щоб домовитись про продаж йому насіння соняшника, оскільки саме йому неодноразово продавав насіння соняшника і той з ним повністю розраховувався по домовленій ціні. Під час телефонної розмови ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_6 про те, що може продати йому насіння соняшника на загальну суму 40 000 грн, на що останній погодився, але повідомив ОСОБА_5 , що на теперішній час не має грошових коштів, щоб розрахуватися за насіння соняшника. В ході розмови ОСОБА_5 та ОСОБА_6 визначили термін повернення грошових коштів через два тижні. Таким чином, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 уклали між собою усну угоду, згідно якої ОСОБА_5 продав за домовленою ціною насіння соняшника ОСОБА_6 на загальну суму 40 000 гривень, а ОСОБА_6 , у свою чергу, зобов`язався повернути зазначену суму коштів ОСОБА_5 через два тижні. У зв`язку із скрутним матеріальним становищем ОСОБА_6 за погодженням із ОСОБА_5 неодноразово переносив дату повернення боргу, але, незважаючи на це, ОСОБА_6 не виконав взяті на себе цивільно-правові зобов`язання та не повернув ОСОБА_5 грошові кошти на суму 40 000 грн.

У червні 2018 року, більш точних дати та часу судом не встановлено, ОСОБА_5 , перебуваючи на Олександрійському центральному ринку за адресою: вул. Ярмаркова (Семашка), 57, в м. Олександрії Кіровоградської області, випадково зустрів свого знайомого ОСОБА_7 , якому поскаржився на те, що ОСОБА_6 не повертає йому 40 000 грн боргу за продане насіння соняшника. Під час даної розмови, поряд з ними перебував ОСОБА_8 (якого на підставі ухвали Олександрійського міськрайонного суду від 20.02.2025 року звільнено від кримінальної відповідальності та кримінальне провадження стосовно якого закрите за п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України), якого ОСОБА_7 попросив допомогти ОСОБА_5 розібратись у ситуації, яка склалась щодо неповернення грошових коштів ОСОБА_6 , не порушуючи при цьому чинного законодавства.

ОСОБА_8 , отримавши від ОСОБА_5 адресу місця роботи та анкетні дані ОСОБА_6 та знаючи про вищевказані боргові зобов`язання, які його жодним чином не стосувались, вступив у злочинну змову з раніше знайомими ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , яких на підставі ухвали Олександрійського міськрайонного суду від 20.02.2025 року звільнено від кримінальної відповідальності та кримінальне провадження стосовно яких закрите за п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, та ОСОБА_3 щодо примушування ОСОБА_6 до виконання цивільно-правових зобов`язань перед ОСОБА_5 , після чого вони вирішили здійснити вплив на ОСОБА_6 з метою примусити виконати цивільно- правові зобов`язання щодо повернення боргу.

Діючи спільно й узгоджено та маючи умисел на примушування ОСОБА_6 до виконання цивільно-правових зобов`язань, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на початку серпня 2018 року, більш точних дати та часу судом не встановлено, на автомобілі ВАЗ-21099, державний номерний знак НОМЕР_1 , сірого кольору, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_11 , під керуванням ОСОБА_9 , приїхали до ОСОБА_6 , а саме до гаражного кооперативу «ІНФОРМАЦІЯ_2», який розташований по АДРЕСА_2, де, погрожуючи фізичною розправою, стали його примушувати повернути борг, але, не маючи грошових коштів, ОСОБА_6 пообіцяв їм повернути кошти у кінці грудня 2018 року, після чого вони звідти поїхали.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел щодо примушування ОСОБА_6 до виконання цивільно-правових зобов`язань, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 22.10.2018, приблизно о 09.14 год, на автомобілі DAEWOO NUBIRA, державний номерний знак НОМЕР_2 , сірого кольору, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_8 , під керуванням останнього, приїхали до ОСОБА_6 , а саме до гаражного кооперативу «ІНФОРМАЦІЯ_2», який розташований по АДРЕСА_2, де, погрожуючи фізичною розправою та знищенням його майна, стали примушувати повернути борг, але, не маючи на той час грошових коштів, ОСОБА_6 пообіцяв їм повернути кошти у кінці грудня 2018 року, на що ОСОБА_9 сказав, щоб він телефонував йому, коли з`являться грошові кошти, після чого вони звідти поїхали.

З метою примусити виконати цивільно-правові зобов`язання, у другій половині грудня 2018 року, більш точних дати та часу судом не встановлено, ОСОБА_9 зателефонував ОСОБА_6 та запитав за борг в сумі 40 000 грн та щоб він повернув всю суму відразу до 25.12.2018.Отримавши відповідь ОСОБА_6 , що він спробує, ОСОБА_9 поклав слухавку. 25.12.2018 ОСОБА_9 знову зателефонував ОСОБА_6 та запитав за борг в сумі 40 000 грн., на що останній повідомив, що все поверне 28.12.2018.

У подальшому, 28.12.2018 приблизно о 12.30 год ОСОБА_3 , діючи спільно і узгоджено за попередньою змовою з ОСОБА_9 , продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний умисел, спрямований на примушування ОСОБА_6 виконати цивільно-правові зобов`язання, на автомобілі ВАЗ-21099, державний номерний знак НОМЕР_1 , сірого кольору, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_11 , під керуванням ОСОБА_9 , приїхали до ОСОБА_6 , а саме до гаражного кооперативу «ІНФОРМАЦІЯ_2», який розташований по АДРЕСА_2, де отримали від останнього грошові кошти в сумі 5 000 грн. Після цього були затримані працівниками поліції на місці вчинення кримінального правопорушення.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 355 КК України, а саме примушування до виконання цивільно-правових зобов`язань, тобто вимога виконати угоду, з погрозою насильства над потерпілим, знищенням його майна за відсутності ознак вимагання, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, пояснив, що на прохання знайомого змушував потерпілого повернути борг, погрожуючи останньому фізичним насильством та знищенням майна, у вчиненому щиро розкаявся, просив розглянути кримінальне провадження у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Суд на підставі ч. 3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого. Учасники судового провадження проти цього не заперечували. Суд з`ясував, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та немає сумнівів у добровільності їх позиції. Суд роз`яснив учасникам судового провадження, що у цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні обставин кримінального провадження, керуючись законом, приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 355 КК України, як примушування до виконання цивільно-правових зобов`язань, тобто вимога виконати угоду, з погрозою насильства над потерпілим, знищенням його майна за відсутності ознак вимагання, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Згідно ч. 2 ст.370 КПК України законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд при призначенні покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Враховуючи роз`яснення, які містяться в п.п. 1, 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 23 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Враховуючи наведене, призначаючи покарання винному, суд повинен врахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про винну особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення такої особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

З огляду на встановлені під час судового розгляду дані про особу обвинуваченого та тяжкість і обставини скоєного кримінального правопорушення, які не оспорюються сторонами кримінального провадження, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання, необхідного для виправлення останнього та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, з урахуванням індивідуалізації покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч. 2ст. 355 КК України.

При визначенні ОСОБА_3 виду та розміру покарання судом враховується ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що згідно ст.12 КК України є нетяжким злочином, дані про особу обвинуваченого, який є одруженим, має на утриманні малолітнього сина, не працевлаштований, не перебуває на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра.

Відповідно до вимог ст.66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття обвинуваченого.

Обставин, відповідно до вимог ст.67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено

З урахуванням принципу індивідуалізації покарання та особи обвинуваченого, який винуватість у вчиненому злочині визнав у повному обсязі, щиро розкаявся, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст.355 КК України у виді позбавлення волі в мінімальному розмірі, тобто 3 роки.

Крім того, судом визнається можливим застосування положень ст.ст.75, 76КК України та звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з іспитовим строком, оскільки таке покарання буде відповідати безпосередній його меті та буде необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

З досудової доповіді вбачається, що орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства. Доцільним є покладення на ОСОБА_3 обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України, а також виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою «Зміна прокримінального мислення».

Відповідно до матеріалів кримінального провадження ОСОБА_3 було затримано у порядку ст. 208 КПК України 28 грудня 2018 року.

Під час досудового розслідування кримінального провадження обвинуваченому ОСОБА_3 ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 29.12.2018 був обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк з 28.12.2018 до 25.02.2019. У подальшому, ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 08.01.2019 ухвалу слідчого судді від 29.12.2018 скасовано та обрано стосовно ОСОБА_3 запобіжний захід у виді домашнього арешту, обвинуваченого звільнено з-під варти.

В ході судового розгляду кримінального провадження клопотань про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу не надходило, а тому суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати за проведення експертиз під час досудового розслідування підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави у відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Доля речових доказів має бути вирішена у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 373-374, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2ст. 355 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком на 1 роки.

Покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1, п.п. 2,4 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи;

-не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації;

-виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою «Зміна прокримінального мислення».

Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку суду.

На підставі ч. 5 ст. 72 КПК України у разі звернення вироку суду до реального покарання зарахувати ОСОБА_3 у строк покарання час його перебування під вартою у період з 28 грудня 2018 року по 08 січня 2019 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 в дохід держави понесенні процесуальні витрати за проведення експертиз в сумі 786,50 грн.

Речові докази:

-автомобіль ВАЗ-21099, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який переданий ОСОБА_12 згідно розписки від 07.03.2019, - залишити ОСОБА_12 ;

-10 купюр номіналом по 500 грн. кожна на загальну суму 5 000,00 грн., що зберігаються у спеціальному пакеті Національної поліції України № 2648403 та передані на зберігання КФ ПАТ КБ «Приватбанк» згідно з актом прийому-передачі майна на зберігання № 54 від 14.05.2019, - повернути за належністю потерпілому ОСОБА_6 ;

-розкладний ніж з металу, чорну в`язану шапку з прорізами для очей та рота, що зберігаються у спеціальному пакеті Національної поліції України INZ№ 3024791, дерев`яну палицю типу «бита», коричневого кольору, що знаходиться у спеціальному пакеті Національної поліції України INZ№ 3024794, змиви, зразок марлі та зразок речовини, що зберігаються у спеціальному пакеті експертної служби № 4166917, які здані на зберігання до камери зберігання речових доказів Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області № 492 від 15.05.2019, - знищити;

-мобільний телефон «SamsungSM-J510H/DS (SEK)» чорного кольору, у силіконовому чохлі, ІМЕІ: НОМЕР_3 , ІМЕІ: НОМЕР_4 , з сім-картою мобільного оператора «Київстар» з номером НОМЕР_5 , що знаходиться у спеціальному пакеті Національної поліції України EXP № 0159797, який зданий на зберігання до камери зберігання речових доказів Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області № 492 від 15.05.2019, - повернути ОСОБА_3 ;

-мобільний телефон «Нокіа» ІМЕІ: НОМЕР_6 , в якому знаходиться сім-карта мобільного оператора «Київстар» з номером НОМЕР_7 , що зберігається у спеціальному пакеті Національної поліції України INZ№ 3024794, мобільний телефон «SamsungGSMSM-A520FGalaxyA5» золотистого кольору, ІМЕІ: НОМЕР_8 , ІМЕІ: НОМЕР_9 , з сім-картою мобільного оператора «ВФ Україна» з номером НОМЕР_10 , що знаходиться у спеціальному пакеті Національної поліції України EXP № 0159797, які здані на зберігання до камери зберігання речових доказів Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області № 492 від 15.05.2019, - повернути ОСОБА_8 ;

-мобільний термінал «AppleiPhone 7» (А1778) ІМЕІ: НОМЕР_11 , в чохлі чорного кольору з сім-картою мобільного оператора «ВФ Україна» з номером НОМЕР_12 , що знаходиться у спеціальному пакеті Національної поліції України EXP № 0159797, який зданий на зберігання до камери зберігання речових доказів Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області № 492 від 15.05.2019, - повернути ОСОБА_9 .

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч.2 ст.394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1