У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2025 р. м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

третьої особи стосовно майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_4 ,

представника третьої особи стосовно майна якої вирішується питання про арешт - адвоката ОСОБА_5 ,

представника третьої особи стосовно майна якої вирішується питання про арешт (військової частини НОМЕР_1 ) - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Солом`янського районного суду м. Києва, клопотання прокурора Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0002533, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.09.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

23 жовтня 2025 року до суду надійшло клопотання прокурора Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0002533, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.09.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України.

23 жовтня 2025 року (на підставі протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 23 жовтня 2025 року) клопотання та додані до нього документи були передані в провадження слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 .

Клопотання обґрунтовано тим, що у провадженні слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, перебувають матеріали кримінального провадження № 0002533 від 28.09.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 27.09.2025 приблизно о 23 год. за адресою: м. Київ, вул. Кінцева, 1, у гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виник словесний конфлікт з гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в ході якого ОСОБА_4 діставши предмет ззовні схожий на пістолет здійснив постріл в бік ОСОБА_7 , та наніс останньому тяжкі тілесні ушкодження чим перевищив межі необхідної оборони. У зв`язку з вище викладеним, 28.09.2025 слідчим Солом`янського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_8 під час огляду місця події за адресою: м. Київ, вул. Кінцева, 1, виявлено та вилучено: 1) металевий предмет ззовні схожий на пістолет із маркуванням НОМЕР_2 VP 9х19 мм, який поміщено до паперового конверту; 2) 8 предметів ззовні схожих на гільзи, які поміщено до паперового конверту; 3) 7 предметів ззовні схожих на патрони, які поміщено до паперового конверту. Вищевказані речі, які вилучались під час огляду місця події та відповідно до постанов слідчого СВ Солом`янського УП ГУНП в м. Києві визнано та приєднано до матеріалів кримінального провадження в якості речових доказів. Відповідно до ухвали слідчого судді ОСОБА_1 , справа № 760/28009/25, провадження № 1-кс/760/12355/25 від 16.10.2025 клопотання про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0002533 від 28.09.2025 повернуто на доопрацювання.З метою всебічного, повного і неупередженого розслідування, встановлення всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно. Згідно вимог ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Пунктом 5 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачений такий вид заходів забезпечення кримінального провадження як арешт майна. Згідно з ч. 5 ст. 171 клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні. Крім того, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів Враховуючи вищевикладене, у ході досудового розслідування виявлені обставини, які свідчать, що необхідно накладення арешту на майно, а саме на: 1) металевий предмет ззовні схожий на пістолет із маркуванням НОМЕР_2 VP 9х19 мм, який поміщено до паперового конверту; 2) 8 предметів ззовні схожих на гільзи, які поміщено до паперового конверту; 3) 7 предметів ззовні схожих на патрони, які поміщено до паперового конверту. Ураховуючи викладене, просив винести ухвалу про арешт майна (заборона відчужувати його, розпоряджатися ним будь-яким чином та використовувати), а саме на: 1) металевий предмет ззовні схожий на пістолет із маркуванням НОМЕР_2 VP 9х19 мм, який поміщено до паперового конверту; 2) 8 предметів ззовні схожих на гільзи, які поміщено до паперового конверту; 3) 7 предметів ззовні схожих на патрони, які поміщено до паперового конверту;

В судове засідання прокурор з`явився, клопотання підтримав, просив його задовольнити. Вказав, що вилучеі речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні; на цей час зброю передано на експертизу, результатів наразі ще не має внаслідок завантаженості експерта. Також зазначив, що вилучена зброя є основним доказом у кримінальному провадженні тому не забезпечення такого заходу як арешт майна може призвести до нівелювання всього кримінального провадження.

Представник третьої особи стосовно майна якої вирішується питання про арешт - адвокат ОСОБА_5 в судове засідання з`явився, проти задоволення клопотання заперечував, надав до матеріалів справи свої письмові заперечення з додатками. Також, зазначив, що матеріали справи не містять завдання потерпілому будь - яких тілесних ушкоджень; нема доказів призначення експертизи. Зазначив, що в клопотанні наведені тільки норми КПК України. Вказав, що ОСОБА_4 не вів вогонь на ураження, допитаний у справі свідок ОСОБА_9 фактично був одним з нападників та при допиті підтвердив пояснення надані ОСОБА_4 . Також зауважив, що прокурором не було враховано, що зброя не належить ОСОБА_4 , а є власністю військової частини, ОСОБА_4 сам викликав швидку та поліцію.

Третя особа стосовно майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_4 в судове засідання з`явився, підтримав позицію свого представника, вказав що він є військовослужбовцем, на цей час виконує свої обов`язки.

Представник третьої особи стосовно майна якої вирішується питання про арешт (військової частини НОМЕР_1 ) - ОСОБА_6 в судове засідання з`явився, проти задоволення клопотання заперечував, вказав на розумність строків, речі були вилучені понад два місяці тому, тож орган досудового розслідування мав змогу провести з ними всі слідчі (розшукові) дії. Крім того, вказав, що ОСОБА_4 не заперечує, що постріли з метою оборони здійснювались саме з цього пістолета, зброя була використана за призначенням, оскільки ОСОБА_4 йшов зі служби.

Вислухавши прокурора, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали у їх сукупності, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Як вбачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0002533, 28.09.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено кримінальне провадження з правовою кваліфікацією заст. 124 КК України; короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення: 27.09.2025 приблизно о 23 год. за адресою: м. Київ, вул. Кінцева, 1 у гр. ОСОБА_4 виник словесний конфлікт з гр. ОСОБА_7 в ході якого ОСОБА_4 діставши предмет зовні схожий на пістолет здійснив постріл в бік ОСОБА_7 та наніс останньому тяжкі тілесні ушкодження чим перевищив межі необхідної оборони (а.с. 11).

Як вбачається з Протоколу огляду місця події від 28.09.2025 року при проведенні огляду місця події за адресою м. Київ вул. Кінцева, 1 виявлено та вилучено: металевий предмет ззовні схожий на пістолет із маркуванням НОМЕР_2 VP 9х19 мм, який поміщено до паперового конверту; 8 предметів ззовні схожих на гільзи, які поміщено до паперового конверту; 7 предметів ззовні схожих на патрони, які поміщено до паперового конверту (а.с. 09 -11).

Постановою про визнання речовими доказами від 28.09.2025 року, вилучені протоколом огляду місця події речі, а саме: 1) металевий предмет ззовні схожий на пістолет із маркуванням НОМЕР_2 VP 9х19 мм, який поміщено до паперового конверту; 2) 8 предметів ззовні схожих на гільзи, які поміщено до паперового конверту; 3) 7 предметів ззовні схожих на патрони, які поміщено до паперового конверту, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0002533 від 28.09.2025 року (а.с. 27 - 28).

Також, слідчим суддею було досліджено додані до клопотання прокурором Рапорт (а.с. 8), Протокол огляду місця події від 28.09.2025 року (а.с. 12 - 14), Пояснення ОСОБА_4 від 28.09.2025 року (а.с. 16 -17), Протокол допиту потерпілого ОСОБА_7 від 09.10.2025 року (а.с. 18 - 20), Протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 28.09.2025 року (а.с. 21 - 23), Протокол допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_10 від 28.09.2025 року (а.с. 24 - 26).

Таким чином, слідчим суддею було встановлено, що до клопотання додані копії документів, що підтверджують обставини, викладені у клопотанні.

Слідчим суддею також було досліджено докази, додані до письмових заперечень представника третьої особи стосовно майна якої вирішується питання про арешт адвоката ОСОБА_5 , а саме: посвідчення офіцера, довідку, накладну (вимогу) №151 від 21 серпня 2025 року, заяву про долучення документів, довідку про звернення в травмпункт, Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

При цьому, слідчий суддя зважає на те, що предметом розгляду цієї справи є саме наявність або відсутність підстав для накладення арешту на вилучене майно, а не наявність чи відсутність факту вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 124 КК України.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду. Слідчий суддя (слідчі судді) у суді першої інстанції обирається зборами суддів зі складу суддів цього суду;

Як вбачається з пояснень, наданих в судовому засіданні учасниками сам факт здійснення пострілів ОСОБА_4 з табельної зброї не заперечується, як і не заперечується що відповідні події мали місце.

Суд критично сприймає твердження представників третіх осіб стосовно майна яких вирішується питання про арешт з приводу достатності часу для проведення з вилученим майном всіх необхідних слідчих (розшукових) дій, оскільки їх проведення є дискреційним повноваженням органу досудового розслідування.

Згідно до ч. ч. 1, 2 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Як вбачається з ч. 1 ст. 168 КПК України, тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208, 298 - 2 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 2 статті 173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами згідно ч. 1 ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З матеріалів клопотання та доданих до нього документів вбачається що майно, яке було вилучено при проведенні огляду місця події за адресою м. Київ вул. Кінцева, 1 а саме: металевий предмет ззовні схожий на пістолет із маркуванням НОМЕР_2 VP 9х19 мм, який поміщено до паперового конверту; 8 предметів ззовні схожих на гільзи, які поміщено до паперового конверту; 7 предметів ззовні схожих на патрони, які поміщено до паперового конверту, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0002533 від 28.09.2025 року, відповідає ознакам, встановленим ст. 98 КПК України.

Прокурор звернувся до слідчого судді у строки, встановлені ч. 5 ст. 171 КПК України.

Таким чином, слідчим суддею встановлено, що існують підстави, визначені у ч. 2 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на зазначене вище майно з метою збереження речових доказів.

Тож, клопотання прокурора у кримінальному провадженні, прокурора Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0002533, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.09.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України, та додані до нього матеріали,містять у собі підстави, у зв`язку з якими необхідно здійснити арешт майна на вилучені речі та конкретизовано майно, що належить арештувати, тобто клопотання оформлене відповідно до вимог ст.171 КПК України.

Враховуючи викладене, а також виправдані інтереси держави, пов`язані з порушенням загальносуспільних інтересів, з урахуванням введеного в Україні воєнного стану, принципу розумності та співрозмірності, слідчий суддя приходить до переконання, що незастосування даного заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до зникнення або втрати майна, зазначеного у клопотанні прокурора майна, що визнано речовим доказом, чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню та зашкодити інтересам держави.

Керуючись ст. ст. 98, 167, 170 - 175, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотанняпрокурора Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0002533, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.09.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт (з забороною користування та розпорядження) на майно, яке було вилучено при проведенні огляду місця події за адресою м. Київ вул. Кінцева, 1, а саме: металевий предмет ззовні схожий на пістолет із маркуванням НОМЕР_3 мм, який поміщено до паперового конверту; 8 предметів ззовні схожих на гільзи, які поміщено до паперового конверту; 7 предметів ззовні схожих на патрони, які поміщено до паперового конверту, які належать ОСОБА_4 .

Копія ухвали негайно після її постановлення вручається слідчому, прокурору, фізичній або юридичній особі, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт, підозрюваному, захиснику. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надсилається їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду. У разі якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту оголошення. Подання апеляційної скарги не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1