У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт на тимчасово вилучене майно в рамках кримінального провадження № 0000439, відомості про яке 13.10.2025 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

встановив:

прокурор Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді про арешт на тимчасово вилучене майно в рамках кримінального провадження № 0000439, відомості про яке 13.10.2025 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України

Клопотання мотивує тим, що 13.10.2025 року близько 16:40 год., водій ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем марки "Аudi q7", державно номерний знак НОМЕР_1 та рухаючись в селищі Дубове по вулиці Заводська, Тячівського району зі сторони села Калини в сторону села Красна, неподалік будинку 8б, правою стороною здійснив наїзд на велосипедиста ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який їдучи на велосипеді у зустрічному напрямку по правій стороні, не очікувано для водія автомобіля змінив напрямок руху, де почав перетинати проїзну частину дороги з права наліво відносно руху автомобіля. В результаті даної ДТП ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження та був госпіталізований в Тячівську РЛ з попереднім діагнозом-мозкова кома.

Вказує, що у ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 13.10.2025 року у відповідності до вимог ст.237 КПК України, вилучено автомобіль марки «AUDI» модель «Q7», 2014 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, яким на момент ДТП користувався ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , та який фактично зареєстрований за ОСОБА_6 , мешканкою АДРЕСА_1 , згідно свідоцтва про реєстраціє транспортного засобу НОМЕР_2 , переміщено з місця ДТП на майданчик для тимчасового утримання транспортних засобів Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області, що за адресою м. Тячів, вул. Промислова, 6А, Тячівського району, Закарпатської області; велосипед марки «Formula», синього кольору, на якому рухався малолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_1 , переміщено з місця ДТП на майданчик для тимчасового утримання транспортних засобів Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області, що за адресою м. Тячів, вул. Промислова, 6А, Тячівського району, Закарпатської області; колесо від велосипеда марки «Formula», синього кольору, переміщено з місця ДТП на майданчик для тимчасового утримання транспортних засобів Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області, що за адресою м. Тячів, вул. Промислова, 6А, Тячівського району, Закарпатської області.

Зазначає, що транспортний засіб та велосипед переміщено з місця дорожньо-транспортної пригоди на майданчик для тимчасового утримання транспортних засобів, для подальшого їх і фіксації відомостей, які мають значення для кримінального провадження, зокрема, збереження на ньому слідів та пошкоджень як речового доказу, проведення його огляду, експертних досліджень та проведення судових експертиз.

Відомості про вказане кримінальне правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 214 КПК України, відповідно до вимог ч. ч. 1, 4 ст. 214 КПК України 13.10.2025 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000439 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Прокурор зазначає, що 14.10.2025 постановою старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_7 , вилучені в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «AUDI» модель «Q7», 2014 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, велосипед марки «Formula», синього кольору та колесо від велосипеда марки «Formula», синього кольору визнані речовими доказами у в межах даного кримінального провадження.

На підставі наведеного, та враховуючи те, що вилучені речі визнані речовими доказами у провадженні, у зв`язку з тим, транспортний засіб та велосипед мають значення речових доказів, на яких збереглися сліди злочину від їх взаємного контактування, для його подальшого детального огляду та фіксації на ньому слідової інформації (деформацій) внаслідок наїзду (зіткнення), характеру їх утворення, проведення експертних досліджень та судових експертиз (технічного стану транспортних засобів, транспортно-трасологічної експертизи, авто-технічної експертиз, авто-товарознавчої експертизи та інших), для чого необхідним є безпосереднє дослідження транспортних засобів, з метою унеможливити розпоряджатися власниками цим рухомим майном, здійснити їх ремонт, знищення до проведення необхідних експертиз прокурор просить накласти арешт на вищевказане майно.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явилися. Однак слідчий подав до суду заяву, відповідно до якої просив розглянути клопотання без його участі. В матеріалах клопотання наявна заява прокурора, в якій останній просить здійснювати розгляд клопотання без його участі.

Власник майна в судове засідання не з`явився. Про час та дату судового засідання повідомлявся належним чином.

Слідчий подав до суду заяву, в якій повідомив, що власника майно проінформовано про дату та час розгляду клопотання про арешт майна.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України неявка прокурора та власника майна в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання про арешт майна, а тому суд, виходячи з вимог вказаної статті, вирішує клопотання за наявними в матеріалах справи доказами.

Зважаючи на неявку в судове засідання осіб, які беруть участь у розгляді клопотання, фіксування за допомогою технічних засобів, відповідно до ч. 4ст. 107 КПК України, не здійснювалося.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя встановив таке.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером кримінального провадження №0000439 встановлено, що органом досудового розслідування ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.10.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Із протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 13.10.2025 вбачається, що слідчим виявлено та вилучено наступні речі: автомобіль марки «AUDI» модель «Q7», 2014 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, переміщено з місця ДТП на майданчик для тимчасового утримання транспортних засобів Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області; велосипед марки «Formula», синього кольору, переміщено з місця ДТП на майданчик для тимчасового утримання транспортних засобів Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області; колесо від велосипеда марки «Formula», синього кольору, переміщено з місця ДТП на майданчик для тимчасового утримання транспортних засобів Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області.

Постановою слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспортного слідчого управління ГУНП в Закарпатській області в Закарпатській області капітаном поліції ОСОБА_7 , 14.10.2025 вищезазначені речі визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 автомобіль марки «AUDI» модель «Q7», 2014 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, яким на момент ДТП користувався ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , фактично зареєстрований за ОСОБА_6 , мешканкою АДРЕСА_1 .

До матеріалів клопотання додано також рапорт від 13.10.2025; протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 14.10.2025; постанова про визнання речовим доказом від 14.10.2025;посвідчення водія серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_4 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_6 та інші матеріали.

Згідно зі ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

При цьому за загальними правилами застосування заходів забезпечення кримінального провадження, визначеними ст. 132 КПК України, для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні, а застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 2ст. 84 КПК України процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення(ч.1ст. 98 КПК України).

За приписами ч. 2ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Метою арешту майна у зазначеному випадку є забезпечення кримінального провадження, збереження речових доказів як засобів та знарядь вчинення злочину, що буде мати значення для кримінального провадження, при проведенні слідчих дій та встановленні обставин вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Матеріалами клопотання підтверджується факт здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та вказане у клопотанні майно має значення для досудового розслідування і є доказом у кримінальному провадженні.

Виходячи із викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що вилучені 13.10.2025 речі в ході огляду дорожньо-транспортної пригоди в с. Дубове Тячівського району Закарпатської області, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а тому клопотання підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 170-173, 372, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання прокурора Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт на тимчасово вилучене майно в рамках кримінального провадження № 0000439, відомості про яке 13.10.2025 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2ст. 286 КК України задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене 13.10.2025 в ході огляду дорожньо-транспортної пригоди в с. Дубове Тячівського району Закарпатської області майно, а саме:

-автомобіль марки «AUDI» модель «Q7», 2014 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору;

-велосипед марки «Formula» синього кольору;

-колесо від велосипеда марки «Formula».

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1