Дата документу 16.09.2025Справа № 554/1405/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.09.2025 року м.Полтава

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , розглянувши матеріали клопотання ОСОБА_2 про часткове скасування арешту по справі № 554/1405/23,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду із клопотанням у якому прохала частково скасувати арешт нерухомого майна, приміщення гаража НОМЕР_1 в автогаражному кооперативі «Автомобіліст-2», що розташований за адресою- м. Полтава,пров. Бистрівський, 28 г, в частині користування нерухомим майном.

Клопотання мотивовано тим, що ухвалою Шевченківського районного суду міста Полтави 11 серпня 2025 року було накладено арешт на належне ОСОБА_2 майно, а саме- гараж- НОМЕР_1 в автогаражному кооперативі «Автомобіліст-2», що розташований за адресою- м. Полтава, пров. Бистрівський, 28 г, в межах кримінального провадження №0000795.

Вказаний арешт був накладений без залучення власника майна, крім того його застосування позбавляє власника майна користуватися, розпоряджатися та відчуджувати належне майно.

Вказаний гараж заявниця використовує щодня для зберігання транспортного засобу, яким заявниця користується кожного дня. Крім того, у даному гаражі зберігаються необхідні для експлуатації і ремонту транспортного обладнання деталі.

Оскільки вказаний гараж необхідний заявниці для щоденного користування, особливо у осінньо-зимній період, для зберігання транспортного засобу, а зберігання автомобіля на відкритій місцевості може призвести до його пошкодження, прохала скасувати накладений арешт частково, надавши їй право користуватися таким гаражем.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, прохала проводити розгляд клопотання за її відсутності, клопотання підтримує у повному обсязі.

Слідчий СВ Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, проти задоволення клопотання підтримує не заперечує.

Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя приходить до висновку про можливість скасування арешту з майна, накладеного ухвалою слідчого судді від 11.08.2025 року, виходячи з наступного.

Як встановлено, у провадженні слідчого відділу Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області за процесуального керівництва Полтавської окружної прокуратури Полтавської області перебувають матеріали кримінального провадження №0000795 від 01.12.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 190 КК України.

В рамках даного кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Полтави 11.08.2025 року, справа № 554/1405/23, провадження № 1кс/554/9974/2025, накладено арешт у кримінальному провадженні №0000795 від 01.12.2022, на нерухоме майно, а саме гаражні приміщення, що розташовуються за адресою: АДРЕСА_1 , на території обслуговуючого гаражного кооперативу «Автомобіліст - 2» (), зокрема наступні об`єкти нерухомого майна: 080 (гараж 1), НОМЕР_2 (гараж 2), НОМЕР_3 (гараж 4), НОМЕР_4 (гараж 11), НОМЕР_5 (гараж 14), НОМЕР_6 (гараж 17), НОМЕР_7 (гараж 18), НОМЕР_8 (гараж 25), НОМЕР_9 (гараж 26), НОМЕР_10 (гараж 27), НОМЕР_11 (гараж 28), НОМЕР_12 (гараж 28Г), НОМЕР_13 (гараж 29А), НОМЕР_14 (гараж 34), НОМЕР_15 гараж (37), НОМЕР_16 (гараж 39), НОМЕР_17 (гараж 49), НОМЕР_18 (гараж 51), НОМЕР_19 (гараж 58), НОМЕР_20 (гараж 59), НОМЕР_21 (гараж 69), НОМЕР_22 (гараж 71), НОМЕР_23 (гараж 72), НОМЕР_24 (гараж 74), НОМЕР_25 (гараж 74А), НОМЕР_26 (гараж 80), НОМЕР_27 (гараж 82), НОМЕР_28 (гараж 83), НОМЕР_29 (гараж 88А) НОМЕР_30 (гараж 90), НОМЕР_31 (гараж 32), НОМЕР_31 (гараж 32а), НОМЕР_32 (гараж 57), НОМЕР_33 (гараж 23), НОМЕР_34 (гараж 24), НОМЕР_12 (гараж 20), з позбавленням права користування, розпоряджання та відчуження.

Вказаний арешт був накладений з метою збереження речових доказів у даному кримінальному провадженні.

ОСОБА_2 звернулася до суду із клопотанням про часткове скасування арешту із належного їй нерухомого майна, а саме приміщення гаража НОМЕР_1 в автогаражному кооперативі «Автомобіліст-2», що розташований за адресою- м. Полтава,пров. Бистрівський, 28 г, надавши право користуватися таким нерухомим майном, посилаючись на те, що вказане майно необхідне їй для щоденного використання для зберігання автомобіля, крім того, вона не являється обвинуваченою у даному кримінальному провадженні, псувати, знищувати чи пошкоджувати майно, на яке накладено арешт, вона не збирається.

Тому подальший його арешт порушує її права, як власника, на користування належним їй майном.

За правилами ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Накладення арешту на певне майно може бути здійснено лише за наявності передбачених у КПК України нормативних підстав, а саме за ст.170 КПК України за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що таке майно: є речовим доказом злочину; підлягає спеціальній конфіскації; підлягає конфіскації як покарання чи заходу кримінально-правового характеру щодо юридичних осіб; для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. При цьому, можливість накладення арешту за відповідними змінами до ст.170 КПК України окремо встановлюється для: 1) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого; 2) третіх осіб; 3) для юридичних осіб щодо яких застосовуються заходи кримінального провадження.

Згідно ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК у випадку, передбаченому п.1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греціг" (ВП). заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-ІІ). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля ( рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series A N 296-A, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява № 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами," має існувати обгрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", п. 50, Series A N 98).

Приймаючи дане рішення виходжу також з наступного.

У данному випадку, потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власника та володільця майна, як позбавлення права користування належним йому майном.

Окрім того органом досудового розслідування не заперечується можливість часткового скасування арешту із нерухомого майна, в частині можливості користування ним.

З урахуванням викладеного клопотання підлягає до задоволення.

На підставі викладеного і керуючись ст. 170, 173, 174, 303, 306-307, 309 КПК України,-

УХВАЛИВ :

Клопотання ОСОБА_2 про часткове скасування арешту по справі № 554/1405/23,-задовольнити.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Полтави 11.08.2025 року, справа № 554/1405/23, провадження № 1кс/554/9974/2025, в рамках кримінального провадження № 0000795, із нерухомого майна, приміщення гаража- НОМЕР_1 в автогаражному кооперативі «Автомобіліст-2», що розташований за адресою- м. Полтава, пров. Бистрівський, 28 г в частині користування - скасувати, надавши можливість користування нерухомим майном.

В іншій частині ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Полтави 11.08.2025 року про накладення арешту на майно залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1