Справа № 488/5503/25
Номер провадження № 1-кп/488/340/25

У Х В А Л А

17.12.2025 року

Корабельний районний суд м. Миколаєва

у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

його захисника адвоката ОСОБА_8 (поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів з використанням системи «EasyCon»),

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

його захисника адвоката ОСОБА_10 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Миколаєві клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченим у кримінальному провадженні

ОСОБА_7 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189 та ч. 1 ст. 263 КК України, -

ОСОБА_9 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження відносно обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що ризики, передбачені статтею 177 КПК України, такі як, можливість переховування обвинувачених від органу досудового розслідування і суду, скоєння нового злочину чи продовження кримінального правопорушення, у якому вони обвинувачуються, а також незаконного впливу на потерпілу ОСОБА_6 та свідків не зменшилися.

Потерпіла ОСОБА_6 клопотання прокурора підтримала та суду показала, що обвинувачені, перебуваючи на волі, можуть чинити на неї незаконний тиск, у тому числі шляхом застосування насилля, що вона має підстави їх побоюватися.

Обвинувачені проти клопотання прокурора заперечували, просили відмовити у його задоволенні. Обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник адвокат ОСОБА_10 просили обрати обвинуваченому більш м`який запобіжний захід, посилаючись на те, що ризики, заявлені прокурором, не доведені. Обвинувачений ОСОБА_7 просив суд визначити йому розмір застави, посилаючись не те, що не має наміру впливати на потерпілу. Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 фактично поклав вирішення названого клопотання на розсуд суду.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає за доцільне продовжити відносно обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, виходячи із наступного:

ОСОБА_7 , відповідно до обвинувального акту обвинувачується у вчиненні двох злочинів особливо тяжкого корисливого злочину, поєднаного із погрозами насильства до потерпілого з правовою кваліфікацією за ч. 4 ст. 189 КК України (санкція статті передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років із конфіскацією майна) та тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України (санкція статті передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років), тобто суд приймає до уваги тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим, яка є підставою вважати, що обвинувачений може переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Про наявність вказаного ризику свідчить також факт перебування на розгляді Вітовського районного суду Миколаївської області кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.

Встановлено також, що обвинувачений ОСОБА_7 судимий неодноразово, у тому числі за вчинення особливо тяжких злочинів проти життя та здоров`я особи та особливо тяжких корисливих злочинів проти власності. Маючи на розгляді у Вітовському районному суді Миколаївської області кримінальне провадження, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та в період застосованого відносно нього запобіжного заходу у вигляді застави знову повторно вчинив кримінальні правопорушення. ОСОБА_7 , поміж іншого, не має постійного місця роботи та легального джерела прибутку, розлучений, є особою, позбавленою батьківських прав, має місце реєстрації на окупованій території Херсонської області, що, за думкою суду, свідчить про відсутність в обвинуваченого стійких соціальних зв`язків, про його антисоціальну поведінку та дає підстави дійти висновку про доведеність ризику вчинення ним інших кримінальних правопорушень.

Щодо ризику незаконно впливу ОСОБА_7 на потерпілого, свідків суд вважає доводи прокурора слушними, оскільки ОСОБА_7 , перебуваючи на свободі, як особисто, так і за допомогою посередників, будучи обізнаним про місце мешкання потерпілої, свідків у вказаному кримінальному провадженні, може здійснювати на них незаконний тиск, з метою зміни показів на такі, що не відповідають дійсності та частково чи повністю виправдовують його, шляхом вмовляння або погроз, що зашкодить кримінальному провадженню, враховуючи, що згідно обвинувального акту, погрози і залякування є методом впливу який ОСОБА_7 вже застосовував до потерпілої, і є підстави вважати що він може використати той же метод для впливу на потерпілу та свідків.

ОСОБА_9 , відповідно до обвинувального акту обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого корисливого злочину, поєднаного із погрозами насильства до потерпілого з правовою кваліфікацією за ч. 4 ст. 189 КК України (санкція статті передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років із конфіскацією майна), тобто суд приймає до уваги тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим, яка є підставою вважати, що обвинувачений може переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Встановлено також, що обвинувачений раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі за вчинення насильницького злочину, на теперішній час є особою несудимою в силу ст. 89 КК України. За даними оперативного підрозділу рахується військовослужбовцем, уникає мобільних блок-постів та груп РТЦК та СП. ОСОБА_9 , поміж іншого, не має постійного місця роботи та легального джерела прибутку. Відповідно до обвинувального акту, має місце систематичність та активність його дій, направлених на реалізацію спільного із ОСОБА_7 злочинного умислу, що, за думкою суду, свідчить про відсутність в обвинуваченого стійких соціальних зв`язків, про його антисоціальну поведінку та дає підстави дійти висновку про доведеність ризику вчинення інших кримінальних правопорушень.

Щодо ризику незаконно впливу ОСОБА_9 на потерпілого, свідків суд вважає доводи прокурора слушними, оскільки ОСОБА_9 , перебуваючи на свободі, як особисто, так і за допомогою посередників, будучи обізнаним про місце мешкання потерпілої, свідків у вказаному кримінальному провадженні, може здійснювати на них незаконний тиск, з метою зміни показів на такі, що не відповідають дійсності та частково чи повністю виправдовують його, шляхом вмовляння або погроз, що зашкодить кримінальному провадженню, враховуючи, що згідно обвинувального акту, погрози і залякування є методом впливу, який ОСОБА_7 вже застосовував до потерпілої, і є підстави вважати що він може використати той же метод для впливу на потерпілу та свідків.

Суд погоджується зі стороною обвинувачення у наявності усіх вищевказаних ризиків.

Застосування до обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_9 іншого, більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків.

Відтак, у клопотанні захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 про обрання обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу або визначення розміру застави, а також у клопотанні обвинуваченого ОСОБА_7 про визначення йому розміру застави - слід відмовити за необгрунтованістю.

Враховуючи, що судовий розгляд до спливу терміну тримання обвинувачених під вартою не завершений, а зазначені прокурором ризики продовжують мати місце дотепер, суд погоджується із доводами клопотання прокурора про необхідність продовження відносно обвинувачених запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В обох випадках, оцінюючи баланс між правом особи на свободу та суспільні інтереси безпеки, суд схиляється до думки, що саме суспільні інтереси безпеки з урахуванням особливої тяжкості інкримінованих правопорушень, репутації обвинувачених та наявних ризиків мають пріоритет.

Згідно з положеннями ч.4 ст. 183 КПК України, виходячи з обставин інкримінованого злочину, застави суд обвинуваченим не призначає.

На підставі викладеного і керуючись ст. 176-178,183, 314, 331 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 60 (шістдесяти) діб, а саме до 15.02.2026 року включно без визначення розміру застави.

У клопотанні обвинуваченого ОСОБА_7 про визначення йому розміру застави - відмовити за необгрунтованістю.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 60 (шістдесяти) діб, а саме до 15.02.2026 року включно без визначення розміру застави.

У клопотанні захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 про обрання обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу або визначення розміру застави відмовити за необгрунтованістю.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, що не зупиняє її виконання.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3