УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2025 рокуселище Петрове Справа №: 941/1363/19
Провадження № 1-в/941/166/25

Петрівський районний суд Кіровоградської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

представника органу пробації ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Петрове подання Олександрійського РС № 2 філії ДУ «Центр пробації» в Кіровоградській області відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 19.10.2021 року Петрівський районним судом Кіровоградської області за ч.1 ст.345 КК України до покарання у виді 2 років обмеження волі, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , про звільнення від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку, -

ВСТАНОВИВ:

13.06.2025 року до Петрівського районного суду Кіровоградської області звернулася провідний інспектор Олександрійського РС № 2 філії ДУ «Центр пробації» в Кіровоградській області з вищевказаним поданням, мотивуючи це тим, що розпорядження та вирок Петрівського районного суду від 19.10.2021 року, який набрав законної сили 13.01.2022 року, надійшли та виконуються в Олександрійському районному секторі №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області (далі Сектор) з 16.02.2022 року.

16.02.2022 року засудженому ОСОБА_6 , направлено виклик на вищевказану адресу проживання, щодо явки останнього до Олександрійського PC №2 за вих. №31/19/290-22 на 23.02.2022 року. У вказану дату останній не з`явився.

25.04.2022 року провідним інспектором здійснено телефонний дзвінок на номер засудженого - ОСОБА_5 , який повідомив, що його було призвано для проходження військової служби у складі Збройних Сил України.

В цей же день направлено запит за вих. №31/19/581-22 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно відповіді якого ОСОБА_5 , було призвано для проходження військової служби ІНФОРМАЦІЯ_3 .

05.05.2022 року отримано інформацію з ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно якої ОСОБА_5 , дійсно з 23.03.2022 року було призвано для проходження військової служби.

19.07.2022 року отримано довідку з військової частини НОМЕР_1 , щодо підтвердження факту проходження ОСОБА_6 , у складі вказаної військової частини.

Враховуючи, те що засуджений ОСОБА_6 , був призваний для проходження військової служби з 23.03.2022 року, а справа надійшла до Сектору 16.02.2022 року, засудженому не було видано припис про виїзд до місця відбування покарання, згідно встановлених законодавством термінів.

Наказом Міністерства юстиції України від 29.01.2019 № 272/5 «Про затвердження Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі», не передбачено порядок дій у разі призову засудженого до покарання у виді обмеження волі, під час мобілізації до складу Збройних Сил України, працівниками Олександрійського PC №2 здійснювалось листування з військовою частиною для підтвердження факту знаходження ОСОБА_5 , у військовій частині, що є підставою вважати, що він на момент направлення запитів не ухиляється від відбування призначеного судом покарання, що в подальшому мало свої підтвердження згідно отриманих Сектором відповідей.

Таким чином, засуджений ОСОБА_5 , з 23.03.2022 року проходить військову службу у складі Збройних Сил України; в період набрання законної сили (13.01.2022 року) та до моменту закінчення строків давності виконання вироку Петрівського районного суду Кіровоградської області, тобто до 13.01.2025 року, до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувався, а тому просять суд вирішити питання щодо можливості звільнення ОСОБА_5 , від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку згідно вимог ст. 152 КВК України та ст. 80 КК України.

У судовому засіданні прокурор подання підтримав, просив його задовольнити.

Представник Олександрійського РС №2 філії ДУ «Центр пробації» в Кіровоградській області у судовому засіданні подання підтримала та прохала його задовольнити.

Засуджений ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч.5 ст.539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду подання, не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Розгляд даного клопотання не погіршує становище засудженого, обов`язковою його явка в судове засідання судом не визнавалась.

Суд, заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що дане подання, підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що вироком Петрівського районного суду Кіровоградської області від 19.10.2021 року, який набрав законної сили 13.01.2022 року, ОСОБА_5 було визнано винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.345 КК України і призначено покарання у виді 2 років обмеження волі.

Із змісту п.1 ч.1 ст.80 КК України вбачається, що особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: три роки - у разі засудження до покарання у виді обмеження волі.

Згідно з ч.3 ст.80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого від відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п.п. 1-3 ч. 1 цієї статті, подвоюються.

Відповідно до ч.4 ст.80 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч.1 та ч.3 цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Отже, ст.80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у звязку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Положення ст.80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування ст.80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі №5-324кс15 (постанова від 24.12.2015) ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Редакція ч.3 ст.80 КК України певним чином співвідноситься зі статтями 389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у ч.3 ст.80 Загальної частини КК, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК. Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні ч.3 ст.80 КК України, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину. Таке правозастосування суперечить ч.1 ст.62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Оскільки в матеріалах справи відсутні дані про ухилення засудженого від відбування покарання, зокрема притягнення його до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.389 КК України, та про вчинення ним нового злочину до закінчення строку давності, то немає підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався.

Відповідно до приписів ст.152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

Враховуючи вищенаведене та той факт, що на даний час закінчились строки давності виконання обвинувального вироку Петрівського районного суду Кіровоградської області від 19.10.2021 року щодо ОСОБА_5 , факт ухилення від відбування покарання не встановлений вироком суду, суд вважає, що подання підлягає до задоволення, оскільки наявні підстави для звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання на підставі п.1 ч.1 ст.80 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.80 КК України, ст.539 КПК України, ст.152 КВК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Подання задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , від подальшого відбування покарання, призначеного вироком Петрівського районного суду Кіровоградської області від 19.10.2021 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.345 КК України, у виді 2 років обмеження волі, у зв`язку з закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом семи днів з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1