1-кп/703/596/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2025 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. СмілаЧеркаського району Черкаської області матеріали кримінального провадження №0000582 від 15 вересня 2025 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Геховіт, Мартучінського району республіки Вірменія, вірменина, громадянина України, з середньою освітою, працюючого директором комунального підприємства «Ротмістрівське» Ротмістрівської ОТГ Черкаського району Черкаської області, на утриманні неповнолітніх дітей немає, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 відповідно до постанови Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 18.12.2024 у справі № 703/6338/24 провадження 3/703/2750/24, яка набрала законної сили 29.12.2024, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на якого накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, умисно та систематично, достовірно знаючи про наявність даної постанови суду, будучи ознайомлений із нею, з метою її невиконання в частині позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість її виконувати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, у порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до яких, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, проявив повне ігнорування рішення суду та продовжував керувати транспортними засобами.

Так він, 13.03.2025 близько 08 год. 23 хв. в м. Сміла по вул. Незалежності, керував автомобілем «Опель Комбо», д.н.з. НОМЕР_1 , що належить йому на праві приватної власності, будучи позбавленим права керування транспортними засобами.

У зв`язку з чим, Смілянським міськрайонним судом Черкаської області постановою № 703/1505/25, № 3/703/863/25 від 14.04.2025, яка набрала законної сили 25.04.2025, останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 гривень, з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 (п`ять) років.

Він же, 23.05.2025 року близько 14 год. 07 хв., на автодорозі Золотоноша-Сміла-Умань-Черкаси Н16, що в адміністративних межах с. Ротмістрівка Черкаського району Черкаської області, керував автомобілем «Опель Комбо», н.з. НОМЕР_1 , що належить йому на праві приватної власності, будучи позбавленим права керування транспортними засобами.

У зв`язку з чим, Смілянським міськрайонним судом Черкаської області винесено постанову № 703/3330/25, № 3/703/1543/25 від 09.06.2025, яка набрала законної сили 20.06.2025, останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 6 (років) років.

Таким чином, ОСОБА_4 достовірно знаючи про наявність постанови Смілянського міськрайонного суду Черкаської області № 703/6338/24, № 3/703/2750/24, яка набрала законної сили 29.12.2024, якою його позбавлено права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, а також постанови № 703/1505/25, № 3/703/863/25 від 14.04.2025, яка набрала законної сили 25.04.2025, якою його позбавлено права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років, умисно ухилявся від їх виконання.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 судом кваліфіковані як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили, за що передбачена кримінальна відповідальність відповідно до вимог ч.1 ст.382 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 під час судового розгляду вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав у повному обсязі та пояснив, що не заперечує жодних обставин, викладених в обвинувальному акті, оскільки вони повністю відповідають дійсності. Вказав, що дійсно у грудні 2024 року, квітні та червні 2025 року постановами суду він був позбавлений права керування транспортними засобами на 5 та 6 років відповідно, про що йому було достовірно відомо, однак незважаючи на це, він неодноразово, після прийняття судом вказаних постанов, керував транспортними засобами, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності. У вчиненому щиро розкаявся, повідомив, що всі штрафи за адміністративні правопорушення ним сплачено, просив його суворо не карати та призначити йому покарання у виді штрафу, який він має можливість сплатити, оскільки він працює та має постійний заробіток.

Відповідно до частини 3 статті 349 КПК України суд, з`ясувавши що учасники судового провадження не оспорюють обставин пред`явленого обвинувачення, правильно розуміють їх зміст, та переконавшись в добровільності їх позиції, за клопотанням учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження тих доказів стосовно обставин що підтверджують вину обвинуваченого, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів, які характеризують його особу. При цьому судом роз`яснено, що у такому випадку сторони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Дослідивши дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд при призначенні покарання приймає до уваги: характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, який, відповідно до ст.12 КК України, класифікується як нетяжкий злочин; обставини вчинення кримінального правопорушення, яке не потягло за собою тяжких наслідків; відношення обвинуваченого до скоєного, який вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі; особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно; досудову доповідь Черкаського районного відділу №3 філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області, відповідно до якої, виправлення ОСОБА_4 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у тому числі окремих осіб).

Як обставину, що пом`якшує покарання, відповідно до положень ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до положень ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При цьому, суд не вбачає підстав для застосування до ОСОБА_4 положень ст.69 КК України.

З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе при призначенні йому покарання у виді штрафу, та вважає, що підстави для призначення більш суворих видів покарання судом не встановлені і саме таке покарання буде відповідати тяжкості кримінального правопорушення, не буде становити особистий надмірний тягар для особи та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства і вимогами захисту основоположних прав особи.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого як під час досудового розслідування кримінального провадження, так і під час його судового розгляду, не обирався.

Згідно ч.4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.12, 65, 66, 67, ч.1 ст.382 КК України, ст.369-371, 374 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу урозмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн.

Після набрання вироком законної сили скасувати арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 30 вересня 2025 року (справа №703/6410/25, провадження 1-кс/703/946/25):на автомобіль марки «OPELCOMBO» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Речові докази:DVD-R диск із відеозаписами нагрудних боді камер поліцейських ВП №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області які зберігається при матеріалах кримінального провадження у паперовому конверті залишити при матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області протягом 30 днів - учасниками процесу з дня його проголошення.

Відповідно до ч.2 ст.394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч.2 ст.395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Згідно ст.376 ч.6 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий: ОСОБА_1