Справа № 508/975/23
Провадження № 1-в/508/26/25
У Х В А Л А

Іменем України

"17" грудня 2025 р.

Миколаївський районний суд

Одеської області

В складі головуючого судді ОСОБА_1

Секретаря ОСОБА_2

З участю прокурора ОСОБА_3

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання начальника Березівського районного сектору № 3 філії ДУ "Центр пробації" в Одеській області ОСОБА_4 щодо вирішення питання про звільнення від покарання відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: м. Южне, Одеської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

В С Т А Н О В И В :

Начальник Березівського районного сектору № 3 філії ДУ "Центр пробації" в Одеській області ОСОБА_4 звернулася до суду з поданням про вирішення питання про звільнення від покарання ОСОБА_5 .

Подання обґрунтовано тим, що 01.11.2023 року на виконання до Березівського районного сектору №3 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області надійшов вирок Миколаївського районного суду Одеської області від 28.09.2023 року стосовно ОСОБА_5 , засудженого за ст. ст. 27 ч.5; 358 ч.ч. 1,4; 70 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Вирок набрав законної сили 30.10.2023 року.

Станом на 29.11.2023 року Березівський районний сектор № 3 не отримував від засудженого документу про сплату штрафу.

Відповідно до відомостей ДПІ України з квітня по липень 2023 року ОСОБА_5 отримав виплати як військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 . Згідно витягу з наказу командира в/ч НОМЕР_1 № 290 від 26.10.2023 року ОСОБА_5 увільнено з займаної посади та виключено з усіхвидів забезпечення.

29.11.2023 року до Миколаївського районного суду Одеської області відповідно до ч. 3 ст. 26 КК України було направлено подання щодо вирішення питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу засудженому ОСОБА_5 ..

20.12.2023року ухвалою Миколаївського районного суду Одеської області подання щодо вирішення питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу стосовно засудженого ОСОБА_5 , було задоволено та надана розстрочка рівними частинами на 10 місяців.

Засуджений ОСОБА_5 02.01.2024 року був поінформований в телефонному режимі про необхідність часткової сплати штрафу, зазначеної в ухвалі Миколаївського районного суду Одеської області суми штрафу з розстрочкою.

Станом на 27.01.2024 року Березівський районний сектор № 3 не отримував від засудженого документа про сплату відповідної частини штрафу.

13.02.2024 року Березівський районний сектор № 3 філії ДУ "Центр пробації" в Одеській області звернувся до суду з поданням про заміну несплаченої суми штрафу покарання у вигляді громадських робіт. Ухвалою Миколаївського районного суду Одеської області від 22.05.2024 року ( справа № 508/975/23 ) у поданні було відмовлено повністю.

Строк виконання вироку Миколаївського районного суду Одеської області від 28.09.2023 року закінчився.

На підставі ст. 80 КК України ініціатор подання просить вирішити питання про звільнення ОСОБА_5 , від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання щодо нього обвинувального вироку суду.

ОСОБА_5 , завчасно повідомлений про судове засідання, до суду не з`явився, клопотань не надав, а тому подання розглядається судом відповідно до ст. 539 КПК України без його участі.

Прокурор не заперечував проти звільнення від покарання ОСОБА_5 , у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Представник центру пробації в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд подання у їх відсутність. Подання підтримує.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, вислухавши думку прокурора, який вважав можливим задовольнити подання, суд приходить до висновку, що внесене подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28.09.2023 року вироком Миколаївським районного суду Одеської області ОСОБА_5 , було визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 27 ч.5; 358 ч.ч. 1,4; 70 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Вирок набрав законної сили 30.10.2023 року.

Згідно вимог п.1 ч.1 ст.80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано впродовж двох років - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Відповідно до ч.3 ст.80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого від відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п.п. 1-3 ч. 1 цієї статті, подвоюються.

За змістом ч.4 ст.80 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч.1 та ч.3 цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Отже, ст.80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Положення ст.80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування ст.80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі №5-324кс15 (постанова від 24 грудня 2015 року) ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Редакція ч. 3 ст. 80 КК України певним чином співвідноситься зі статтями 389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у ч.3 ст.80 Загальної частини КК України, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК України. Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні ч.3 ст.80 КК України, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину.

Таке правозастосування суперечить ч.1 ст.62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Оскільки в матеріалах справи відсутні дані про ухилення засудженого від відбування покарання, зокрема притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389 КК України, та про вчинення ним нового злочину до закінчення строку давності, то немає підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався.

Відповідно до приписів ст.152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

Підстава для звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст.80 КК України складається з трьох обов`язкових елементів: закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку; не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання; не вчинення нею нового злочину.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що на даний час закінчився визначений у п.1 ч. 1 ст. 80 КК України дворічний строк давності виконання обвинувального вироку Миколаївського районного суду Одеської області від 28.09.2023 року щодо ОСОБА_5 , на момент розгляду даного клопотання ОСОБА_5 , нових злочинів не вчинив, даних про ухилення його від відбування покарання матеріали особової справи не містять, а тому суд вважає, що подання підлягає до задоволення, оскільки наявні підстави для звільнення засудженого від відбування покарання на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України.

У зв`язку з викладеним суд вважає, що подання начальника Березівського районного сектору № 3 філії ДУ "Центр пробації" в Одеській області ОСОБА_4 для вирішення питання про звільнення від покарання ОСОБА_5 підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, ст. 80 КК України, ст. 152 КВК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Подання начальника Березівського районного сектору № 3 філії ДУ "Центр пробації" в Одеській області ОСОБА_4 щодо вирішення питання про звільнення від покарання ОСОБА_5 задовольнити.

ЗвільнитиОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: м. Южне, Одеської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , від відбування покарання, призначеного вироком Миколаївського районного суду Одеської області від 28.09.2023 року, за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 27 ч.5; 358 ч.ч. 1,4; 70 КК України у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

На ухвалу може бути подана апеляція до Одеського апеляційного суду протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1