Провадження № 1-кс/592/8398/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2025 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 , прокурора Сумської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , розглянув в закритому судовому засіданні клопотання слідчого Четвертого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0008959 від 21.05.2025, про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного для участі у розгляді клопотання про застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Беєве, Липоводолинського району, Сумської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, -

встановив:

Слідчий клопотання обґрунтовує тим, що наказом командира по НОМЕР_1 прикордонному загону Державної прикордонної служби України (по стройовій частині) від 01.01.2024 за № 1-ОС старшого сержанта ОСОБА_5 призначено на посаду інструктора групи інструкторів відділу бойової та спеціальної підготовки штабу військової частини НОМЕР_2 та враховано таким, що з 01.01.2024 справи і посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків.

На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 прикордонному загону Державної прикордонної служби України від 17.03.2025 за №262-ВВ старшому сержанту ОСОБА_5 надано частину щорічної основної відпустки.

Згідно вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV, ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV, військовослужбовці зобов`язані свято і непорушно дотримуватись Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, захищати суверенітет і територіальну цілісність України, забезпечувати її економічну та інформаційну безпеку, віддано служити українському народу, сумлінно, чесно та зразково виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків.

Однак, військовослужбовець військової служби під час мобілізації військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_5 , проходячи військову службу в умовах воєнного стану, у порушення вимог ст. ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він являється військовослужбовцем військової служби і повинен проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , не маючи на те поважних причин, діючи з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасового незаконного ухилення від її проходження, в умовах воєнного стану, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України, а саме: 06.04.2025 приблизно о 08 годині 00 хвилин, не прибув вчасно на службу, без поважних причин, з відпустки до місця дислокації військової частини НОМЕР_2 в АДРЕСА_2 , та у подальшому проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, не вживаючи жодних заходів для повернення у військову частину та виконання службових обов`язків, звернення до правоохоронних, інших державних органів чи органів військового управління з приводу своїх протиправних діянь, за наявності реальної можливості для цього.

Так, ОСОБА_5 з 08 год. 00 хв. 06.04.2025 по теперішній час обов`язки військової служби не виконує, будь-яких заходів для повернення на службу та продовження несення відповідних обов`язків у зазначений період часу не вживав, а займається особистими справами, не пов`язаними з проходженням військової служби.

Таким чином старший сержант ОСОБА_5 підозрюється у тому, що своїми умисними діями, які виразились у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України.

На теперішній час місце знаходження ОСОБА_5 не встановлено.

За результатами викликів, здійснених шляхом направлення повісток за місцем проживання ОСОБА_5 , забезпечити його явку до органу досудового розслідування не представилося можливим.

22.12.2025 командуванню військової частини НОМЕР_2 в порядку ст. ст. 111, 112, 135, 136, 278 КПК України вручено повідомлення про підозру за ч. 5 ст. 407 КК України та пам`ятку підозрюваного у вищевказаному кримінальному провадженні, для вручення ОСОБА_5 .

24.12.2025 досудове розслідування у кримінальному провадженні зупинено і ОСОБА_5 оголошено в розшук.

У закритому судовому засіданні прокурор Сумської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 клопотання підтримав з підстав того, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив умисний злочин, ухиляється від органів досудового розслідування та суду, в подальшому може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також вчинити інші кримінальні правопорушення. Зазначені обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , оскільки менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам. Прокурор просив суд постановити ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу до суду для обрання запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_5 .

Розглянувши клопотання слідчого, погоджене прокурором, дослідивши додані до клопотання документи, вислухавши думку прокурора, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 189 КПК України слідчий суддя, суд не має права відмовити в розгляді клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного, обвинуваченого, навіть якщо існують підстави для затримання без ухвали суду про затримання з метою приводу. Клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою приводу розглядається слідчим суддею, судом негайно після одержання цього клопотання.

Вказані в клопотанні обставини свідчать про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а тяжкість кримінального правопорушення та процесуальна поведінка підозрюваного вказують на наявність підстав для обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд погоджується з доводами прокурора стосовно того, що процесуальна поведінка ОСОБА_5 свідчить про наявність ризиків, передбачених ст. ст. 177 КПК України, його обґрунтовано підозрюють у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, оскільки документи, додані до клопотання, містять достатньо доказів про наявність вказаних обставин.

Суд також погоджується з доводами слідчого та прокурора стосовно переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органів досудового розслідування.

Викликати ОСОБА_5 для участі у розгляді клопотання можливості немає. Розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу без участі підозрюваного неможливий.

Відтак суд дійшов до висновку про те, що клопотання слідчого Четвертого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0008959 від 21.05.2025, про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_5 про застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 177, 184, 188 191, 193, 196 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Надати дозвіл на затримання з метою приводу до суду підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Беєве, Липоводолинського району, Сумської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, для участі у розгляді клопотання про застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Контроль за виконанням ухвали слідчого судді про дозвіл на затримання з метою приводу покласти на слідчого Четвертого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 .

Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту:

1) приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду;

2) закінчення строку дії ухвали 24.06.2026 року включно;

3) відкликання ухвали прокурором.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали слідчого судді.

Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу оскарженню не підлягає.

Затримана на підставі ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше тридцяти шести годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу.

Слідчий суддя: ОСОБА_6