Справа № 243/6867/25
Провадження № 1-кп/243/1012/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2025 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000409 від 19 квітня 2025 року за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Зміїв Харківської області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, головного сержанта 1 роти ударних безпілотних авіаційних комплексів батальйону безпілотних систем військової частини НОМЕР_1 , старшого сержанта, одруженого, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) №93 від 31.03.2024 ОСОБА_6 призначено на посаду головного сержанта 1 роти ударних безпілотних авіаційних комплексів батальйону безпілотних систем військової частини НОМЕР_1 .

Будучи військовослужбовцем Збройних сил України, старший сержант ОСОБА_6 відповідно до вимог ст.ст. 9, 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, був зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року (далі Правила дорожнього руху), та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.

Відповідно до вимог п.12.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, згідно з якими:

п.12.1 «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним».

Проте, старший сержант ОСОБА_6 , достовірно знаючи вимоги вказаного вище законодавства, яке регламентує правила дорожнього руху та маючи можливість належно їх виконувати, діючи із злочинною самовпевненістю, тобто передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, допустив порушення та вчинив злочин проти безпеки руху та експлуатації транспорту.

Так, ОСОБА_6 19 квітня 2025 року приблизно о 05 год. 30 хв., керуючи технічно справним автомобілем марки «Audi» модель А6 реєстраційний номер « НОМЕР_2 », рухаючись по проїжджій частині вул. Криворізька в напрямку вул. О.Тихого у м. Слов`янськ Краматорського району Донецької області зі сторони м. Краматорськ, діючи необережно проявляючи злочинну самовпевненість, легковажно розраховуючи на запобігання дорожньо-транспортної події, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, не забезпечив безпечний рух, не врахував дорожню обстановку, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, поблизу буд. 2 на вул. Оскольська у м. Слов`янськ Краматорського району Донецької області, виїхав за межі проїзної частини вліво по ходу свого руху з подальшим перекиданням на правий бік кузову автомобіля.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир транспортного засобу марки «Audi» модель А6 реєстраційний номер « НОМЕР_2 » ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримав тілесні ушкодження у вигляді: сумісної травми тіла: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, саден м`яких тканин обличчя, закритої хребтової травми з переломом поперечного відростку 7-го шийного хребця справа, закритої травми грудної клітини з переломом правої ключиці, переломами з 1-го по 6-е ребро справа, забоями та розривами правої легені з явищами правобічного гемопневмотораксу, забійних ран правого ліктьового суглобу, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, згідно п.2.1.3-л,о. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року №6.

Допущені водієм ОСОБА_6 порушення вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України перебували у причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною подією та настанням суспільно небезпечних наслідків у вигляді спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

В судовому засіданні обвинувачений визнав повністю свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та пояснив, що дійсно 19.04.2025 року, приблизно о 05-30 год., на проїжджій частині вул. Криворізька в напрямку вул. О.Тихого у м. Слов`янськ, він скоїв ДТП, внаслідок чого його автомобіль перекинувся, а пасажир, що їхав з ним, отримав тілесні ушкодження. Щиро розкаявся та просив суд суворо його не карати. Просив врахувати його бойовий досвід, нагороди. Зазначив, що на автомобілі він забезпечує війська ЗСУ на напрямку бойових дій, підвозить провізію, боєкомплекти. Просив не позбавляти його права керування транспортним засобом, який йому необхідний при виконанні бойових завдань.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні показав, що 19.04.2025 року, приблизно о 05-00 ранку, він перебував у якості пасажира в автомобілі під керуванням обвинуваченого. У місці, зазначеному у обвинувальному акті, відбулося ДТП. Він нічого не пам`ятає, прокинувся у лікарні. Просить суд взагалі не карати обвинуваченого. Зазначає, що вони обидва є військовослужбовцями, а на час ДТП навіть проходили службу з обвинуваченим в одній роті. Просить суд не позбавляти обвинуваченого волі та не позбавляти права керування транспортним засобом, оскільки транспортний засіб обвинувачений використовує при несенні військової служби. Будь-яких претензій до обвинуваченого не має.

Окрім повного визнання своєї вини обвинуваченим, вина обвинуваченого ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.

З протоколу огляду місця ДТП від 19.04.2025 року, схеми та таблиці зображень до нього вбачається, що місцем дорожньо-транспортної пригоди є АДРЕСА_2 .

Згідно з висновком експерта №2093е/389 від 18.07.2025 року у ОСОБА_5 встановлені тілесні ушкодження у вигляді сумісної травми тіла: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, саден м`яких тканин обличчя; закритої хребтової травми з переломом поперечного відростку 7-го шийного хребця справа; закритої травми грудної клітини з переломом правої ключиці, переломами з 1-го по 6-е ребро справа, забоями та розривами правої легені з явищами правобічного гемопневмотораксу; забійних ран правого ліктьового суглобу.

Встановлені у ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді: сумісної травми тіла, спричинені від механічної дії тупого твердого предмету (предметів) або при ударі об такий (такі), що діяв (діяли) в праву половину тілу, якими могли бути виступаючі частини салону транспортного засобу.

За своїм характером встановлені у ОСОБА_5 тілесні ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння, згідно п.2.1.3-л,о «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 №6.

Враховуючи характер та локалізацію встановлених у ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, дані медичної документації, можливо вказати, що вони отримані незадовго до первинного надання медичної допомоги в ПХГ Слов`янськ, тобто і в термін вказаний у медичній документації та слідчим у постанові.

Встановлені у ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді: сумісної травми тіла, спричинені від механічної дії тупого твердого предмету (предметів) або при ударі об такий (такі), що діяв (діяли) в праву половину тіла, якими могли бути виступаючі частини салону транспортного засобу, тобто внаслідок дорожньо-транспортної пригоди вказаної слідчим у постанові.

Згідно з висновком експерта №СЕ-19/105-25/698ж-ІТ від 07 липня 2025 року рульове керування автомобіля Audi А6 (номерний номер НОМЕР_2 ), безпосередньо перед подією дорожньо-транспортної пригоди, що настала, знаходилось в працездатному стані.

Ходова частина автомобіля Audi А6 (номерний номер НОМЕР_2 ), безпосередньо перед подією дорожньо-транспортної пригоди, що настала, знаходилась в працездатному стані.

Гальмова система автомобіля Audi А6 (номерний номер НОМЕР_2 ), безпосередньо перед подією дорожньо-транспортної пригоди, що настала, знаходилась в працездатному стані.

Непрацездатного стану автомобіля Audi А6 (номерний номер НОМЕР_2 ), який міг вплинути на керованість автомобіля, до події дорожньо-транспортної пригоди, що сталася, не виявлено.

Згідно з висновком експерта № СЕ-19/105-25/9918-ІТ від 14 липня 2025 року у дорожньо-транспортній ситуації, що досліджувалася, водій автомобіля Audi А6 (номерний номер НОМЕР_2 ), ОСОБА_6 повинен був діяти згідно з технічними вимогами п.12.1, 12.4, 12.9(б) Правил дорожнього руху.

У цій дорожньо-транспортній ситуації, водій автомобіля Audi А6 (номерний номер НОМЕР_2 ), ОСОБА_6 , виконуючи вимоги п.12.1 Правил дорожнього руху, мав технічну можливість запобігти даній дорожньо-транспортній пригоді.

У діях водія автомобіля Audi А6 (номерний номер НОМЕР_2 ), ОСОБА_6 вбачаються невідповідності вимогам п.12.1, 12.4, 12.9(б) Правил дорожнього руху.

Дії водія автомобіля Audi А6 (номерний номер НОМЕР_2 ), ОСОБА_6 , які не відповідали вимогам п.12.1 Правил дорожнього руху, з технічної точки зору, перебували у причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди, що настала.

Аналізуючи висновки судових експертиз, суд приймає їх до уваги як достовірні докази, оскільки вони проведені компетентними спеціалістами з великим досвідом роботи, ці висновки узгоджуються між собою та іншими письмовими доказами по справі, а тому у суду сумнівів не викликають.

Суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження інших доказів, а саме покази свідків та дослідження речових доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. Одночасно у судовому засіданні суд з`ясував, що обвинувачений, потерпілий правильно розуміють зміст вказаних обставин, добровільно погоджуються на відмову у дослідженні зазначених доказів, щодо обставин, які ніким не оспорюються. Суд роз`яснив обвинуваченому, потерпілому що погодившись на визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, він, потерпілий і прокурор будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи інші вищезазначені докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що вказані вище докази є достовірними, доповнюють один одного, перебувають між собою у взаємозв`язку, тобто подія кримінального правопорушення мала місце, провину обвинуваченого повністю доведено, а вчинене обвинуваченим правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

Згідно з роз`ясненнями п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року (із змінами та доповненнями), суди, вирішуючи питання про вид і розмір покарання щодо особи, яка визнається винною у скоєнні злочину, зобов`язані дотримуватися загальних принципів призначення покарання, через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, брати до уваги ступінь тяжкості скоєного злочину, дані щодо винної особи та обставини справи, які обтяжують або пом`якшують покарання.

При визначенні міри покарання обвинуваченому у відповідності до ст. 65 КК України, суд приймає до уваги конкретні обставини вчиненого обвинуваченим, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (вчинений необережний злочин віднесений до категорії тяжких злочинів), сукупність усіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, характер, ступінь його суспільної небезпеки, ступінь негативної майнової шкоди і наслідків у вигляді тілесних ушкоджень потерпілого, враховуються відомості про особу обвинуваченого (раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання та за місцем служби, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває).

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , відповідно до ст. 66 КК України, судом враховується щире каяття, яке виразилося у критичному ставленні до своєї протиправної поведінки та повному визнанні своєї вини.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Суд приймає до уваги численні нагороди ОСОБА_6 , зокрема, наказом Головнокомандувача Збройних Сил України від 21.09.2022 №1301 ОСОБА_6 відзначений почесним нагрудним знаком Головнокомандувача Збройних Сил України «Сталевий хрест»; наказом командира НОМЕР_3 окремої механізованої бригади №4163 від 24.07.2023 ОСОБА_6 нагороджений нагрудним знаком « ІНФОРМАЦІЯ_4 »; командиром військової частини НОМЕР_1 полковником ОСОБА_8 нагороджений почесною грамотою від 18.04.2024 за заслуги у захисті державного суверенітету і територіальної цілісності України, зразкове виконання військового обов`язку в умовах воєнного стану, вірність військовій Присязі, відданість Українському народу та з нагоди Дня військової частини; наказом Міністра оборони України від 26.12.2023 №1667 ОСОБА_6 нагороджений відзнакою Міністерства оброни України «Вогнепальна зброя» - 7,62 мм пістолетом НОМЕР_4 у комплекті з 16 патронами; ОСОБА_6 також відзначений державною нагородою відзнакою «Ветеран війни» (нагрудний знак). Несення служби ОСОБА_6 з самого початку повномасштабного вторгнення ворога на територію України. Враховується також необхідність використання транспортного засобу обвинуваченим під час несення військової служби при обороні держави.

При обранні виду та міри покарання суд виходить з того, що статтею 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів. Згідно роз`яснень п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про практику призначення судами покарання» від 24 жовтня 2003 року, «Призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів».

Суд, призначаючи покарання обвинуваченому враховує вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, вимоги ч. 2 ст. 50 Кримінального Кодексу України про те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами та доходить до висновку, що перевиховання обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства та в даному випадку можливо застосувати норми статті 75 КК України та звільнити обвинуваченого від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, без позбавленням права керування транспортним засобом.

Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним, достатнім та таким, що відповідає меті покарання.

Відповідно до вимог частини 4 статті 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Як вбачається з матеріалів даного кримінального провадження, на вилучене в ході досудового розслідування кримінального провадження майно, а саме на - автомобіль марки «Audi» моделі А6 реєстраційний номер НОМЕР_2 , на підставі ухвали слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 22.04.2025 року у справі № 243/3222/25 (номер провадження 1-кс/243/285/2025), був накладений арешт.

З урахуванням вимог процесуального закону, та беручи до уваги, що в застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба, суд вважає за необхідне скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 22.04.2025 року у справі № 243/3222/25 (номер провадження 1-кс/243/285/2025).

Речові докази по справі підлягають вирішенню відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов по справі не заявлений, судові витрати на залучення експерта слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням протягом 1 (одного) року іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки:

- повідомляти командира військової частини за місцем проходження ним військової служби, а у випадку звільнення його з військової служби - уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації до командира військової частини за місцем проходження ним військової служби, а у випадку звільнення його з військової служби - до уповноваженого органу з питань пробації;

- не виїжджати за межі України без погодження з командиром військової частини за місцем проходження ним військової служби, а у випадку звільнення його з військової служби - без погодження уповноваженого органу з питань пробації.

Нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, які є військовослужбовцями, здійснюється командиром військової частини, в якій засуджений проходить службу.

Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку.

Скасувати арешт, накладений на майно на підставі ухвали слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 22.04.2025 - автомобіль марки «Audi» моделі А6 реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 .

Речові докази по справі після набуття вироком законної чинності:

- транспортний засіб - автомобіль марки «Audi» моделі А6 реєстраційний номер НОМЕР_2 , який постановою слідчого від 19 квітня 2025 року під час досудового розслідування був спрямований на майданчик тимчасового тримання транспортних засобів повернути власнику ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати за проведення експертизи технічного стану транспортного засобу № СЕ-19/105-25/698ж-ІТ від 07.07.2025 року у сумі 2 674,20 грн., за проведення автотехнічної експертизи за № СЕ-19/105-25/9918-ІТ від 14.07.2025 року у сумі 2 674,20 грн.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому, прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області ОСОБА_1