СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/329/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2026 року м.Київ

Колегія суддів Святошинського районного суду м. Києва в складі:

головуючої - ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою стосовно обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000290 від 24.05.2022 р. стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 332, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 14 ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 358 ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 358 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 332, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 14 ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 358 ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 358 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 358 ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 358 ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_9 , прокурора ОСОБА_10 , обвинуваченої ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_6 , обвинуваченої ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_11 , захисника ОСОБА_12 (в режимі ВКЗ), захисника ОСОБА_13 (в режимі ВКЗ), ОСОБА_14 (в режимі ВКЗ),

встановила:

На розгляді суду перебуває вищевказане кримінальне провадження (стадія дослідження доказів).

Прокурором подані письмові клопотання про продовження строку тримання під вартою стосовно обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави та клопотання про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_7 у зв`язку із обранням запобіжного заходу у вигляді застави.

Клопотання обґрунтовані тим, що на даний час існують ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, а також обставини, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу, застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти встановленим ризикам, забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 . Крім того, є необхідність продовжити строк дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_7 у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, з метою забезпечення його належної процесуальної поведінки.

В судовому засіданні прокурор підтримала подані нею клопотання та просила їх задовольнити.

Захисник ОСОБА_12 , думку якого підтримала обвинувчена ОСОБА_5 , просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора та застосувати до його підзахисної більш м`який запобіжний захід, а саме у вигляді домашнього арешту, зазначив, що ризики, заявлені прокурором не доведені, клопотання про продовження запобіжного заходу ґрунтується на припущеннях. Просив врахувати, що його підзахисна має на утриманні неповнолітніх дітей та протягом тривалого часу перебуває під вартою. Внести визначений судом розмір застави ОСОБА_5 не має фінансової можливості, а тому просив зменшити розмір застави до мінімального у разі продовження запобіжного заходу, який застосований до обвинуваченої ОСОБА_5 .

Захисник ОСОБА_11 , думку якого підтримав обвинувачений ОСОБА_6 , заперечив проти задоволення клопотання прокурора, просив застосувати до його підзахисного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який здатен забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_6 , зазначив, що доводи прокурора про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, ґрунтується лише на припущеннях сторони обвинувачення.

Захисник ОСОБА_13 , думку якого підтримав обвинувачений ОСОБА_7 , просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Вислухавши доводи учасників судового засідання, дослідивши подані клопотання, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Ухвалою суду від 24.11.2025 року строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_5 продовжено до 22 січня 2026 року, а також визначено заставу у розмірі 190 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 575 320 гривень, з покладанням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України; строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено до 22 січня 2026 року, а також визначено заставу у розмірі 130 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 393 640 гривень, з покладанням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України; продовжено строк виконання обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, покладених на обвинуваченого ОСОБА_7 , які діють під час застосування запобіжного заходу у вигляді застави, на два місяці, тобто 24 січня 2026 року включно.

Враховуючи стадію судового провадження (дослідження доказів строни обвинувачення), завершити судовий розгляд до закінчення строку дії запобіжних заходів не вбачається можливим.

Частинами 1, 2 ст. 331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців (ч.3 ст. 331 КПК України).

За нормами ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно зі статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

Ризики вчинення обвинуваченим дій, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. Чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що обвинувачений обов`язково здійснюватиме такі дії. Водночас суду необхідно встановити чи обвинувачений наразі має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

Відповідно до ч. 1ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченимстаттею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятоюстатті 176 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці неодноразово підкреслював, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

При продовженні обвинуваченим застосованих до них запобіжних заходів, колегією суддів були встановлені наступні ризики, передбачені п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: ризик переховування від суду, а також ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.

Вирішуючи клопотання прокурора, колегія суддів вважає, що залишається достатньо підстав для висновку, що обвинувачені можуть вчинити дії, передбачені п.1, п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

При цьому колегія суддів враховує те, що обвинувачена ОСОБА_5 не має місця роботи та стабільного джерела доходу, раніше судима за аналогічні злочини, розлучена, має двох неповнолітніх та двох малолітніх дітей, обвинувачується, зокрема, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Обвинувачений ОСОБА_6 несудимий, непрацевлаштований, неодружений, обвинувачується, зокрема, у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Також колегія суддів бере до уваги процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_6 в межах даного кримінального провадження, до якого під час досудового розслідування було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який було останнім порушено, у зв`язку з чим до ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_7 несудимий, розлучений, працевлаштований, обвинувачується, зокрема, у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна. Крім того, суд зважає на те, що Солом`янським районним судом міста Києва з 28.01.2021 розглядається кримінальне провадження № 0002992 від 07.07.2018 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 146, ч. ч. 3, 4 ст. 190 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 190 КК України та інших дев`яти обвинувачених. Подільським районним судом міста Києва з 18.06.2021 розглядається кримінальне провадження №0008801 від 23.10.2019 за обвинуваченням ОСОБА_5 та інших осіб у вчиненні у складі організованої групи кримінальних правопорушень, передбачених ст. 14, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 365-2 КК України. Зазначені обставини дають підстави вважати, що обвинувачена ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_7 можуть бути особами, схильними до вчинення протиправних дій.

З огляду на викладене, надаючи оцінку можливості обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 переховуватися від суду, колегія суддів бере до уваги, що існує висока ймовірність того, що обвинувачені з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих злочинів, можуть вдатися до відповідних дій, оскільки у останніх відсутні достатні стримуючі фактори. Водночас колегія суддів зважає на те, щодо обставини, яка збільшує ризик втечі, безумовно належить військова агресія рф проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях.Також, на думку колегії суддів, продовжує існувати ризик вчинення обвинуваченими ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 іншого кримінального правопорушення.

Такими чином, зважаючи на тяжкість та суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, покарання, яке загрожує обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , у разі визнання їх винуватими, дані про особу обвинувачених, суд вважає, що ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які стали підставою для продовження строку запобіжного заходу, продовжують існувати, не зменшились та виправдовують тримання під вартою обвинувачених.

Судом не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання обвинувачених під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважали ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Твердження сторони захисту, що клопотання прокурора є необґрунтованими, а доводи викладені у них не підтверджені відповідними доказами, суд відхиляє з мотивів наведених вище.

Беручи до уваги підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України, колегія суддів вважає за доцільне при продовженні строку тримання під вартою залишити обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 попередньо визначений розмір застави як альтернативний запобіжний захід, яку вважає співмірною з наявними в кримінальному провадженні ризиками, а перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні. Також суд покладає на обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

При вирішенні клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_7 у зв`язку із обранням запобіжного заходу у вигляді застави, колегія суддів, зважаючи на тяжкість та суспільну небезпечність інкримінованих йому кримінальних правопорушень, покарання, яке загрожує обвинуваченому ОСОБА_7 у разі визнання його винуватими, дані про його особу, виснує, що наразі існують ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а тому є необхідність продовження строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст.194 КПК України, оскільки це є суттєвим чинником для спонукання ОСОБА_7 дотримуватись належної процесуальної поведінки під час судового розгляду кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.177,ст.178, ст. 182, ст.183, ст.194, ст.331, ст. 369, ст.372 КПК України, колегія суддів

постановила:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою стосовно обвинуваченої ОСОБА_5 - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_5 , на 60 (шістдесят) днів, тобто до 15 березня 2026 року, і утримувати її у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Визначити обвинуваченій ОСОБА_5 розмір застави у межах 190 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 575 320 (п`ятсот сімдесят п`ять тисяч триста двадцять) гривень, яка може бути внесена як самою обвинуваченою, так і іншими фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Святошинського районного суду м. Києва, після внесення якої ОСОБА_5 підлягає звільненню з-під варти в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 202 КПК України.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинувачену ОСОБА_5 , у разі внесення застави строком на два місяці з моменту внесення застави, наступні обов`язки: прибувати до суду за першою вимогою; не відлучатися за межі міста Києва без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Обвинувачена ОСОБА_5 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії цієї ухвали.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачена ОСОБА_5 вважається такою, до якої застосовано запобіжний захід у виді застави.

Роз`яснити обвинуваченій ОСОБА_5 , що в разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачена, будучи належним чином повідомленою, не з`явиться за викликом суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на неї при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 на 60 (шістдесят) днів, тобто до 15 березня 2026 року, і утримувати його у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_6 розмір застави у межах 130 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 393 640 (триста дев`яносто три тисячі шістсот сорок) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншими фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Святошинського районного суду м. Києва, після внесення якої ОСОБА_6 підлягає звільненню з-під варти в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 202 КПК України.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 , у разі внесення застави строком на два місяці з моменту внесення застави, наступні обов`язки: прибувати до суду за першою вимогою; не відлучатися за межі міста Києва без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Обвинувачений ОСОБА_6 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії цієї ухвали.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_6 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_6 , що в разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_7 у зв`язку із обранням запобіжного заходу у вигляді застави, - задовольнити.

Продовжити строк виконання обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, покладених на обвинуваченого ОСОБА_7 , які діють під час застосування запобіжного заходу у вигляді застави, на два місяці, тобто до 15 березня 2026, а саме: прибувати до суду за першою вимогою; не відлучатися за межі міста Києва без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала в частині застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою діє до 15 березня 2026 року та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, в іншій частині оскарженню не підлягає.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали складено та оголошено 19.01.2026.

Суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3