Справа № 138/3256/25
Провадження №:1-кс/138/895/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2025 року м. Могилів-Подільський

Слідчий суддя Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_1 , ознайомившись зі скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невжитті заходів забезпечення кримінального провадження, -

ВСТАНОВИВ:

05.11.2025 до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області надійшла скарга ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого СВ ВП № 4 Вінницького РУП ГУНП, яка полягає у невжитті заходів забезпечення кримінального провадження, в якій він просить зобов`язати слідчого Могилів-Подільського районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області вжити заходи щодо накладення арешту на транспортний засіб «Volkswagen Amarok», 2013 року випуску, у тому числі, шляхом звернення до суду із відповідним клопотанням.

Дослідивши зміст скарги та додані до неї документи, слідчий суддя приходить до висновку відмовити у відкритті провадження, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, одним із близьких родичів або членом сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захисником померлого, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченимиглавою 39цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

При цьому, пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено право оскарження бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Відповідно до ч. 2 ст. 303 КПК України, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Слідчий суддя повинен встановити, чи скарга відповідає вимогам процесуального закону. Для цього необхідно встановити, чи: 1) скарга була подана особою, що має право подавати скаргу, 2) скарга підлягає розгляду у суді; 3) подана в строк, передбачений ч. 1ст. 304 КПК, а також 4) оскаржується рішення, дія чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, яка підлягає оскарженню (тобто, належить до зазначених у ч. 1ст. 303 КПК).

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування регламентовано главою 26 КПК України, параграфом 1, ст. 303-308 КПК України.

Правовий зміст ст. 303 КПК України полягає у тому, що слідчому судді підлягає оскарженню бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена. Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством (Лист ВССУ від 12.01.2017 № 9-49/0/4-17 "Узагальнення про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування").

Наведеним ознакам відповідає бездіяльність, яка виникає внаслідок невиконання вимог ст. 220 КПК, згідно з якою клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Відповідна бездіяльність може бути зумовлена не лише не вчиненням процесуальної дії в межах, встановлених зазначеною нормою строків, а й неналежним розглядом клопотання, зокрема залишенням його без процесуального реагування або неналежним на нього процесуальним реагуванням.

У той же час, належне процесуальне реагування полягає у виконанні слідчим, прокурором процесуальної дії відповідно до вимог кримінального процесуального закону, зокрема прийняття відповідного рішення у передбаченій КПК України формі - вмотивованої постанови.

Відповідно до вимог ст. 304 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за скаргою у разі якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, що не підлягає оскарженню.

З матеріалів скарги вбачається, що ОСОБА_2 є потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 00000212, яке розпочато відділом поліції № 4 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області та відповідно до постанови прокурора Липовецького відділу Немирівської окружної прокуратури Вінницької області про визначення підслідності розслідується слідчим відділом Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області.

Предметом кримінального правопорушення у вказаному кримінальному провадженні є транспортний засіб «Volkswagen Amarok», 2013 року випуску.

09.09.2025 потерпілий ОСОБА_2 звернувся до слідчого СВ ВП № 4 ВРУП ГУНП із клопотанням щодо арешту і розшуку належного потерпілому транспортного засобу, яким незаконно заволоділи інші особи за підробленими документами.

11.09.2025 потерпілим отримано постанову слідчого про часткове задоволення його клопотання. Зокрема, у вказаній постанові слідчий зазначив, що накладення арешту на майно є заходом забезпечення кримінального провадження, яке розглядається слідчим суддею за клопотанням сторони кримінального провадження за наявності підстав визначених Главою 17 КПК України та наразі слідчим буде підготовлено, погоджено з прокурором та подано відповідне клопотання про арешт майна, зокрема, після отримання відомостей з приводу проведення всіх реєстраційних дій по вказаному автомобілю з Єдиного державного реєстру транспортних засобів ГСЦ МВС та встановлення дійсного на даний час користувача, права якого будуть обмежені у відповідності до вимог ст. 171 КПК України.

Однак на день подання скарги слідчим не здійснено будь-яких заходів на виконання його постанови.

У зв`язку з чим скаржник просить слідчого суддю визнати бездіяльність слідчого, яка полягає у невжитті заходів забезпечення кримінального провадження протиправною та зобов`язати слідчого вжити заходи щодо накладення арешту на транспортний засіб «Volkswagen Amarok», 2013 року випуску, у тому числі, шляхом звернення до суду з відповідним клопотанням.

Частиною 3 статті 26 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Частиною 2 статті 307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого чи прокурора, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.

Оскільки ч. 1 ст. 36, ч. 5 ст. 40 КПК України визначено, що прокурор та слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Повноваження слідчого судді при розгляді скарг заявника, потерпілого, його представника чи законного представника, підозрюваного, його захисника чи законного представника, володільця тимчасово вилученого майна на стадії досудового розслідування зводяться до права на зобов`язання сторони кримінального провадження, якою є слідчий або прокурор, вчинити процесуальні дії, як-то розглянути клопотання.

Разом з тим, як вбачається зі змісту скарги, слідчим у передбачений законом строк було розглянуто клопотання потерпілого, про що слідчим винесена ним відповідна постанова.

Таким чином, враховуючи зазначені вище обставини та аналіз норм кримінального процесуального закону, слідчий суддя дійшов висновку, що порушені у скарзі заявника питання виходять за межі переліку рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які підлягають самостійному оскарженню під час досудового розслідування, визначеного ч. 1 ст. 303 КПК України, та не можуть бути предметом розгляду слідчого судді, оскільки не віднесені до його компетенції, а отже, наявні підстави, передбачені ч. 4 ст. 304 КПК України, а відтак у відкритті провадження за такою скаргою потрібно відмовити.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 309 КПК України слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невжитті заходів забезпечення кримінального провадження.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження надіслати особі, яка подала скаргу, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1