СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/1608/25
Провадження № 1-кс/306/385/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 жовтня 2025 року м. Свалява

Слідчий суддя Свалявського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

підозрюваного: ОСОБА_4

захисника підозрюваного-адвоката: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду №1 в м.Свалява клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Голубине, Свалявського району, Закарпатської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не одруженого, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України у кримінальному провадженні №0000329 від 20 березня 2025 року.

В С Т А Н О В И В:

У провадженні слідчого відділення ВП Мукачівського ВП ГУНП у Закарпатській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000329 від 20 березня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Старшийслідчий СВ ВП №1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області капітан поліції ОСОБА_6 звернувся до суду із клопотанням про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 . В обгрунтування доводів зазначає, що строк запобіжного заходу тримання під вартою щодо ОСОБА_4 за ухвалою Свалявського районного суду від 10.09.2025 року закінчується 16.10.2025 року, однак ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України продовжують існувати. Зазначає, що ОСОБА_4 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 5 ст. 407 КК України. Зазначає, що на даний час органу досудового розслідування необхідно ще провести великий обсяг слідчих дій та оперативних заходів у рамках розслідування вказаного кримінального провадження, зокрема встановити та допитати інших свідків, отримати матеріали службового розслідування, виконати ряд інших слідчо-оперативних дій, які відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 199 КПК України, внаслідок великого обсягу та складності неможливо завершити до закінчення строку дії попередньої ухвали. Вказує, що підозрюваний розуміючи невідворотність призначення йому покарання за вчинений ним злочин, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або вчинити інші кримінальні правопорушення. Вимоги в клопотанні мотивує тим, що вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення за ч. 5 ст. 407 КК України відноситься до категорії тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 10 років. Просить продовжити щодо підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах досудового розслідування до 16.11.2025 року.

В судовому засіданні прокурор клопотання про продовження підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою підтримав. Зазначає, що клопотання необхідно задовольнити для забезпечення належного досудового розслідування та судового розгляду у кримінальному провадженні про кримінальне правопорушення за ч.5 ст.407 КК України.

Захисник ОСОБА_5 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 у судовому засіданні щодо задоволення клопотання заперечила. У разі, якщо суд дійде до переконання, що відмовити у задоволенні клопотання неможливо, просила визначити до підозрюваного ОСОБА_4 розмір застави у мінімальному розмірі, передбаченому п.2 ч.5 ст.182 КПК України, а саме - у сумі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав позицію захисника та суду пояснив, що він не втікав під час руху до пункту прийому особового складу.

Він прибув у м. Десна разом з іншими особами до пункту прийому особового складу.

Після його огляду, йому було повідомлено, що він не придатний за станом здоров"я та його відпустили.

На його прохання надати йому супровідні документи, йому повідомили, що такі направлять за місцем його проживання.

Він не знав, що перебуває у розшуку і його ніхто не повідомив про необхідність прибути до Другого відділу Мукачівського РТЦК.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали та доводи клопотання, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до ч.2 ст. 29 Конституції України - ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду, і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом. Тримання особи під вартою може бути застосовано лише як тимчасовий запобіжний захід у разі нагальної необхідності запобігти злочинові чи припинити його; ст. 2 КПК України - завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 8 КПК України - кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до положень п.18 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні; ч.3 ст.26 КПК України - слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України.

Відповідно ст. 131 КПК України - заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Запобіжні заходи (як заходи кримінального провадження) у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

Повідомлення про підозру ОСОБА_4 вручено 16.08.2025 року о 20:20 годині в присутності захисника-адвоката ОСОБА_8 .

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України - підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За правилами ст. 84, 85 КПК Украхїни - доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК України порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів. Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Судом досліджено та проаналізовано надані слідчим СВ матеріали кримінального провадження №0000329 від 20 березня 2025 року на обґрунтування підозри, повідомленої ОСОБА_4 в обсязі долученому до клопотання.

Відповідно до повідомлення начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 29.10.2024 року ОСОБА_4 24.09.2024 року під час переміщення команди з ІНФОРМАЦІЯ_3 до військової частини, скориставшись можливістю утік під час зупинки на АЗС. Дії гр. ОСОБА_4 , місятять ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України.

Відповідно до рапорту відповідальної особи за супровід команди майстера-сержанта ОСОБА_9 від 25.09.2024 року ОСОБА_4 24.09.2024 року, скориставшись можливістю, утік в невідомому напрямку під час зупинки автобуса на АЗС

За повідомленням тимчасово виконуючого обов`язки начальника медичної служби військової частини НОМЕР_1 капітана медичної служби ОСОБА_10 від 03.10.2025 року - 25.09.2024 року військовозобов`язаний ОСОБА_4 прибув на пункт прийому особового складу військової частини НОМЕР_1 , був оглянутий медичним представником та за медичними показами йому було відмовлено у зарахуванні на курс навчання; медичний огляд військово-лікарською комісією ОСОБА_4 у військовій частині НОМЕР_1 не проходив.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 407 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 - це кримінальне правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби, з об`єктивної сторони містить два склади злочину: самовільне залишення військової частини або місця служби; нез`явлення вчасно без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або лікувального закладу.

Самовільне залишення частини полягає у тому, що офіцер, прапорщик, військовослужбовець за контрактом у службовий час, а військовослужбовець строкової служби в будь-який час залишає територію військової частини або місце служби, не одержавши дозволу відповідного начальника. Під військовою частиною слід розуміти територію у межах казарменого, табірного, похідного чи бойового розташування частини. Місцем служби військовослужбовця, як правило, є військова частина, в якій він проходить службу, і тому поняття військової частини і місця служби звичайно збігаються. Якщо вони не збігаються, то під місцем служби слід розуміти всяке інше місце, де військовослужбовець повинен протягом деякого часу виконувати військові обов`язки або перебувати відповідно до наказу або дозволу командира (начальника). Ними вважаються, наприклад, місця виконання службових завдань або господарських робіт поза розташуванням частини, проведення навчальних занять або культурно- масових заходів, пересування у складі команди - ешелон, поїзд, колона тощо. Суб`єктом злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України може бути тільки військовослужбовець, який перебуває на військовій службі, незалежно від його правового статусу (строкової служби, контракту тощо).

Згідно повідомлення про підозру від 16.08.2025 року ОСОБА_4 25.09.2025 року вчинив не з`явлення до ІНФОРМАЦІЯ_3 , що в АДРЕСА_2 та був відсутній без поважних причин на військовій службі по 16.08.2025 року.

За таких обставин суд вважає, що слідчим не надано достатніх доказів на обгрунтування підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України

Як передбачено ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків; вчиняти інші кримінальні правопорушення та продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України - під час розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Необхідно також зазначити, що станом на 14.10.2025 року ОСОБА_4 перебуває під вартою майже 60 днів.

За таких обставин, окрім підозри ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України - відсутні будь-які підстави для продовження щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу.

Застосування запобіжного заходу не повинно розцінюватися як покарання, це тільки встановлення певних обмежень щодо особи, яка підозрюється або обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

З огляду на викладене, суд не знаходить підстав для встановлення відповідних обмежень щодо ОСОБА_4 поскільки не доведено, що його процесуальна поведінка є неналежною.

З цих підстав, у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ необхідно відмовити.

Керуючись ст. 8, 177, 178, 182-184, 194, 392-393, 395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Голубине, Свалявського району, Закарпатської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не одруженого, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України у кримінальному провадженні №0000329 від 20 березня 2025 року - відмовити.

Копію ухвали слідчого судді вручити прокурору, підозрюваному ОСОБА_4 після її оголошення.

Звільнити ОСОБА_4 з-під варти в залі суду негайно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена під час досудового розслідування в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копію ухвали направити начальнику Державної установи "Закарпатська установа виконання покарань (№9) (адреса: м. Ужгород, вул. Довженка, буд. 8 а, Закарпатської області) для відома.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ

СВАЛЯВСЬКОГО РАЙОННОГО СУДУ

ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ ОСОБА_11

ОСОБА_12