печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві судове провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність уповноважених осіб Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань, яка полягає у не розгляді клопотання у кримінальному провадженні №00123 від 11.11.2024 року,-

ВСТАНОВИВ:

12.08.2025 до Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність уповноважених осіб Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань, яка полягає у не розгляді клопотання у кримінальному провадженні №00123 від 11.11.2024 року.

Адвокат вказує, що ним 30.07.2025 подано до Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань клопотання про одночасний допит підозрюваного ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_5 , однак уповноважена особа у кримінальному провадженні у відповідності до вимог ст. 220 КПК України клопотання не розглянула, а тому адвокат був змушений звернутись до слідчого судді з оскарженням бездіяльності уповноважених осіб у кримінальному провадженні.

Судове засідання призначалось в режимі відеоконференції, однак з технічних причин не вдалось встановити зв`язок.

Разом з цим, в уточненій скарзі адвокатом зазначено про розгляд скарги у його відсутність, в разі не можливості розгляду в режимі відеоконференції.

Прокурор та слідчий в судове засідання подали заяви про розгляд скарги без їх участі.

Окрім цього, слідчим було подано письмові заперечення, до яких була долучена постанова старшого слідчого в ОВС ГСУ ДБР ОСОБА_6 про відмову у задоволенні клопотання про проведення одночасного допиту.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.

Відтак, слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, прийшов до наступного висновку.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Вказана норма знайшла своє втілення і в національному законодавстві, як на конституційному рівні, а саме в ст. 55 Конституції України, так і на рівні кримінального процесуального Закону, в статті в 24 КПК України, якою законодавцем кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Так, порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Таким чином, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійснені інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, зокрема такий строк визначений ст.220 КПК України.

Так, ч. 1 ст. 36, ч. 5 ст. 40 КПК України визначено, що прокурор та слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Повноваження слідчого судді при розгляді скарг заявника, потерпілого, його представника чи законного представника, підозрюваного, його захисника чи законного представника, володільця тимчасово вилученого майна на стадії досудового розслідування зводяться до права на зобов`язання сторони кримінального провадження, якою є слідчий або прокурор, вчинити процесуальні дії, як-то розглянути клопотання, проте рішення по суті викладеного приймає слідчий (прокурор) самостійно.

Вивчивши скаргу та надані письмові докази, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність закриття судового провадження за поданою скаргою, оскільки, за повідомленням слідчого бездіяльність усунуто клопотання адвоката в порядку ст. ст. 220 КПК України розглянуто та винесено постанову від 04.09.2025, про що листом від 04.09.2025 повідомлено заявника, копії якого разом з постановою долучено до матеріалів скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 305 КПК України, слідчий чи прокурор можуть самостійно скасувати рішення, передбачені пунктами 1, 2, 5 і 6 частини першої статті 303 цього Кодексу, припинити дію чи бездіяльність, які оскаржуються, що тягне за собою закриття провадження за скаргою.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, що є принципом диспозитивності розгляду.

Щодо подання уточнень до скарги, у зв`язку з непогодженням стороною адвоката з прийнятою постановою від 04.09.2025, слідчий суддя звертає увагу, що таке питання не може бути предметом розгляду даної скарги, оскільки первісним зверненням було оскарження бездіяльності щодо не розгляду клопотання, а тому дане питання має вирішуватись в окремому порядку.

Керуючись положеннями ст. 22, 26, 107, 303, 305 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Закрити судове провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність уповноважених осіб Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань, яка полягає у не розгляді клопотання у кримінальному провадженні №00123 від 11.11.2024 року.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_7