УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва в залі суду клопотання представника власника майна ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 04.04.2025 справа № 761/11930/25 в межах кримінального провадження № 0001078 від 20.03.2025,

в с т а н о в и в :

в провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання представника власника майна ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 04.04.2025 справа № 761/11930/25 в межах кримінального провадження № 0001078 від 20.03.2025, а саме на транспортний засіб Audi Q7, реєстраційний номер НОМЕР_1 , чорного кольору, VIN: НОМЕР_2 , опечатаний наліпками NPU 0484806, NPU 0484805, NPU 0484804, NPU 0484803, NPU 0484802, NPU 0484801.

Своє клопотання представник власника майна мотивує тим, що в межах вказаного кримінального провадження всі необхідні слідчі дії в межах кримінального провадження з вказаним транспортним засобом проведено; всі необхідні докази, які мали значення для встановлення обставин кримінального провадження, з автомобіля слідчим вже було вилучено; жодних експертних досліджень по автомобілю слідчим призначено не було і не планується, а тому, даний захід забезпечення кримінального провадження втратив свою актуальність та підлягає скасуванню.

В судове засідання ініціатор клопотання та прокурор не прибули.

Разом із тим неявка ініціатора клопотання про прокурора не перешкоджає розгляду справи по суті за їх відсутності.

Слідчий суддя, вивчивши матеріли клопотання, не вбачає на даний час підстав для задоволення клопотання, виходячи із наступного.

У судовому засіданні встановлено, що Шевченківським УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у вказаному провадженні за ч. 2 ст. 146 КК України щодо незаконного позбавлення волі та утримування з корисливих мотивів невстановленими особами гр. ОСОБА_3 , в межах якого 21 березня 2025 року було проведено обшук, під час якого було вилучено належне потерпілому ОСОБА_3 на праві власності майно, а саме: автомобіль Audi Q7, реєстраційний номер НОМЕР_1 , чорного кольору, VIN: НОМЕР_2 , на який у подальшому, а саме 04 квітня 2025 року ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва у справі № 761/11930/25 (провадження № 1-кс/761/8484/2025) накладено арешт, з метою збереження речових доказів.

Так, порядок скасування арешту майна визначений ст. 174 КПК України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України, зокрема, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Між тим, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключно прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.

Згідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

При цьому, у відповідності до ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Судом встановлено, що наявні дані щодо відповідності транспортного засобу критеріям речових доказів, при накладенні арешту на майно, досудове розслідування триває, доводи представника зазначені у клопотанні, на думку слідчого судді не є переконливими, для висновку, що в даному заході забезпечення кримінального провадження відпала потреба, а тому клопотання про скасування арешту майна є передчасним, а відтак на даний час підстав для скасування арешту з автомобіля не вбачається.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 174, 309, 376 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволенні клопотання представника власника майна ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 04.04.2025 справа № 761/11930/25 в межах кримінального провадження № 0001078 від 20.03.2025.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1