Справа № 950/1807/25
Номер провадження 1-кп/950/245/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2025 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі судових засідань Лебединського районного суду Сумської області кримінальне провадження № 0000432 від 28.10.2024 року по обвинуваченню

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Миропілля Сумського району Сумської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої;

за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України;

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця с. Труханівка Рильського району Курської області рф, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого;

за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 263 КК України;

В С Т А Н О В И В:

В Лебединському районному суді перебуває на розгляді зазначене кримінальне провадження.

Прокурор в судовому засіданні подала суду клопотання про продовження ОСОБА_8 строку тримання під вартою.

Своє звернення прокурор мотивувала тим, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України - умисного особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк 15 (п`ятнадцять) років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна, у той же час наявні достатні підстави вважати, що існують ризики, визначені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема:

-обвинувачена ОСОБА_8 може переховуватися від суду, так як вчинила особливо тяжкий злочин і може уникати відповідальності за його вчинення та перебуваючи на волі може покинути територію України через неконтрольовані ділянки кордону України з рф в Сумській області;

-обвинувачена ОСОБА_9 може незаконно вплинути на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, для зміни їхніх показів на свою користь;

-вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у якому вона підозрюється.

Більш м`який запобіжний захід, на думку прокурора, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої, строк її тримання під вартою закінчується 08.10.2025 року, тому прокурор просила суд продовжити ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Обвинувачена в судовому засіданні проти задоволення клопотання прокурора щодо продовження строку тримання під вартою заперечила, просила застосувати до неї запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, послалась на ту обставину, що регулярно залучається співробітниками СБУ до заходів поза межами слідчого ізолятора і охороняється належним чином.

Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_6 , проти задоволення клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 теж заперечила, просила змінити запобіжний захід на домашній арешт, мотивувала це тим, що остання перебуває під вартою тривалий проміжок часу і прокурором не доведено що ризик, які обгрунтовують тримання обвинуваченої під вартою, взяті до уваги при обранні запобіжного заходу не зменшились та не зникли.

Згідно ч. 2 ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 178 КПК України при обранні запобіжного заходу суд, зокрема, враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зав`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію, майновий стан обвинуваченого, наявність судимостей обвинуваченого.

Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовуються з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою: для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

В ст. 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) «Про взяття під варту до суду» від 27.06.1980 зазначено, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган, повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Суд враховує, що за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, визначено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, що свідчить про ступінь суспільної небезпечності обвинуваченої та підвищує ризик того, що вона може ухилитися від суду.

Тому, не зважаючи на те, що тяжкість покарання не може бути єдиною підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд не може не взяти її до уваги.

При цьому суд враховує, що розгляд кримінального провадження не закінчено, не в повній мірі досліджені письмові докази, не досліджені речові докази, не допитані свідки та самі обвинувачені та ту обставину, що доводи прокурора про існування ризиківпереховування обвинуваченої від суду, її незаконного впливу на свідків для зміни їхніх показів на свою користь та вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому вона обвинувачується, взяті до уваги під час обрання запобіжного заходу не були спростовані в судовому засіданні.

В той же час, суд не може взяти до уваги доводи обвинуваченої в тій частині, що ОСОБА_8 не буде покидати місце свого проживання, так як поза місця тримання під вартою перебуватиме під наглядом Служби Безпеки України існування вказаної обставини

не було доведено під час розгляду кримінального провадження.

Тому, вислухавши учасників кримінального провадження та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що покладені в обґрунтування клопотанні прокурора обставини мають місце та підтверджуються на цьому етапі розгляду справи достатньою сукупністю даних, які перебувають у кримінальному провадженні,що виправдовує тримання обвинуваченої під вартою.

З урахування положень абзацу 8 ч. 4 ст.183 КПК України за наявності обставин, які свідчать про обґрунтованість пред`явленого ОСОБА_8 обвинувачення та встановлених ризиків, суд вважає за доцільне не визначати розмір застави.

За таких обставин суд дійшов до висновку про неможливість застосування домашнього арешту, застави, інших більш м`яких запобіжних заходів, та вважає за необхідне з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків продовжити обвинуваченій раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів без визначення застави.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 178, 197, 199, 314-315, 331, 371-372 КПК України;

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурорапро продовження строку тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_8 задовольнити.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянці України, уродженці с. Миропілля Сумського району Сумської області, зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючій за адресою: АДРЕСА_2 продовжити строк тримання під вартою у Державній установі «Сумський слідчий ізолятор» до 24 год. 1 грудня 2025 року без визначення застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, взятою під варту в той же строк з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий суддя: ОСОБА_10

Судді:

ОСОБА_11