УХВАЛА

14 жовтня 2025 року

м. Київ

справа № 455/1196/16-к

провадження № 51 - 3953 ск 25

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

вивчивши матеріали касаційної скарги, поданої від імені захисника ОСОБА_4 , в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Старосамбірського районного суду Львівської області від 16 квітня 2025 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 08 липня 2025 року,

установив:

Касаційна скарга подана захисником без додержання вимог ст. 427 КПК.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 427 КПК касаційна скарга підписується особою, яка її подала.

Проте, всупереч вказаних приписів закону захисник подала надруковану касаційну скаргу, яка не містить її підпису.

До того ж, згідно з положеннями ч. 4 цієї статті, якщо касаційну скаргу подає захисник, до неї додаються оформлені належним чином документи, що підтверджують його повноваження відповідно до вимог цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 50 КПК встановлено, що повноваження захисника на участь

у кримінальному провадженні підтверджуються: 1) свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю; 2) ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Однак, усупереч вказаним приписам закону захисник ОСОБА_4 не надала суду касаційної інстанції свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 427 КПК, у касаційній скарзі зазначається найменування суду касаційної інстанції.

Усупереч вимогам ч. 3 ст. 33 КПК, якою передбачено, що кримінальне провадження в касаційній інстанції здійснює Верховний Суд, захисник адресує касаційну скаргу Верховному суду України.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі вказується обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення. В обґрунтуванні обов`язково слід навести мотиви, чому особа вважає рішення незаконним, тобто в чому полягає неправильність застосування норм матеріального і/або процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону

(ст. 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).

Частиною 1 ст. 433 КПКпередбачено, що суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

У касаційній скарзі захисник вважає, що судами було допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

Разом із цим, захисник у скарзі не наводить обґрунтування допущення місцевим судом при здійсненні провадження таких порушень норм права, які в розумінні

ст. 412 КПК, є істотними та пливають на законність та обґрунтованість судового рішення, і зумовлюють обов`язкове скасування вироку на підставі п. 1 ч. 1 ст. 438 цього Кодексу. Замість цього вона посилається на неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що згідно зі ст. 433 КПК не є предметом перевірки за касаційною процедурою і таких підстав у ч. 1 ст. 438 КПК не зазначено.

Попри те, що вирок місцевого суду переглядався в апеляційному порядку в скарзі не зазначено, в чому саме полягає незаконність ухвали з урахуванням положень статей 404, 405, 412, 419 КПК. Зокрема, у скарзі не конкретизовано, які доводи апеляційної скарги сторони захисту цей суд не розглянув і не дав на них умотивованих відповідей у своєму рішенні.

Наявність цих недоліків перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

За правилами ст. 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху та надає особі, яка подала скаргу, необхідний строк для усунення недоліків.

При цьому захиснику слід мати на увазі, що недоліки касаційної скарги, пов`язані

з її змістом, можуть бути усунуті лише шляхом подання нової касаційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:

Касаційну скаргу, подану від імені захисника ОСОБА_4 , на вирок Старосамбірського районного суду Львівської області від 16 квітня 2025 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 08 липня 2025 року щодо засудженого ОСОБА_5 залишити без руху та надати їй строк для усунення вказаних недоліків упродовж десяти днів із дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити останній, що в разі неусунення недоліків у встановлений строк касаційну скаргу їй буде повернуто.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3