УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2025 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , із застосуванням відеоконференції з підозрюваним ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого в ОВС 1 відділу 4 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_6 , погоджене з прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сокаль Львівської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 369-2 КК України, у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до ЄРДР за №0000096 від 04.02.2025,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий в ОВС 1 відділу 4 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 369-2 КК України,, у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до ЄРДР за №0000096 від 04.02.2025.

Слідчий обґрунтовує клопотання тим, що 1 відділом 4 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000096 від 04.02.2025 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 369-2 КК України, за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України та за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 разом із іншими невстановленими особами, зокрема, осіб з числа працівників МВС та Держприкордонслужби, налагодив схему вимагання та одержання неправомірної вигоди від іноземців, які проживали на території України без документів на право проживання (перебування) в Україні за сприяння у їх безперешкодному контрольованому виїзді з України через пункти пропуску митної та прикордонної служби України без застосування до них заходів адміністративного впливу, зокрема видворення та здійснив перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України (ЗС України) та інших військових формувань в особливий період, за наступних обставин.

Наказом в.о. голови Державної митної служби України № 1052 від 23.12.2024 ОСОБА_5 призначено на посаду заступника директора департаменту міжнародної взаємодії Держмитслужби.

Таким чином, в силу займаної посади ОСОБА_5 наділений організаційно - розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, здійснює функції представника влади, тобто згідно з ч. 3 ст. 18 та п. 1 примітки до ст. 364 КК України є службовою особою, яка займає відповідальне становище.

У своїй діяльності ОСОБА_5 , як працівник митної служби, керується та повинен знати Конституцію України, Податковий кодекс України, Закон України «Про державну службу», Закон України «Про запобігання корупції», Митний кодекс України, інші Закони та підзаконні нормативно-правові акти.

Відповідно ст. 68 Конституції України ОСОБА_5 зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Однак, незважаючи на вищезазначені норми чинного законодавства України та ігноруючи основні засади державної служби, заступник директора Департаменту міжнародної взаємодії Державної митної служби України ОСОБА_8 , будучи посадовою особою правоохоронного органу та маючи владні повноваження в межах своєї компетенції, вчинив корупційні правопорушення у сфері службової діяльності.

Так, не пізніше грудня 2024 року, точну дату та час під час досудового розслідування не встановлено, у заступника директора Департаменту міжнародної взаємодії Держмитслужби ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на вимагання та одержання неправомірної вигоди від іноземців, які проживали на території України без документів на право проживання (перебування) в Україні за сприяння у їх безперешкодному контрольованому виїзді з України через пункти пропуску митної та прикордонної служби України без застосування до них заходів адміністративного впливу, зокрема видворення.

З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на вимагання та одержання неправомірної вигоди за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, в грудні 2024 року, більш точну дату, час та місце в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 під час зустрічі з ОСОБА_9 (особою, яка залучена правоохоронними органами на умовах конфіденційного співробітництва) продемонстрував обізнаність у вирішенні питань, пов`язаних із законністю перебування іноземців на території України. ОСОБА_5 зазначив, що має досвід у подібних справах, зокрема у легалізації громадян Індії в Україні, та висловив зацікавленість у сприянні вирішенню проблем, пов`язаних із перетином кордону знайомими ОСОБА_9 , а саме: громадянами Туреччини.

Відповідно до п. 16. ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які в`їхали в Україну на інших законних підставах, вважаються такими, які тимчасово перебувають на території України на законних підставах на період наданого візою дозволу на в`їзд або на період, встановлений законодавством чи міжнародним договором України.

Частиною першою статті 13 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» серед іншого встановлено, що в`їзд в Україну іноземцю або особі без громадянства не дозволяється якщо під час попереднього перебування на території України іноземець або особа без громадянства не виконали рішення суду або органів державної влади, уповноважених накладати адміністративні стягнення, або мають інші не виконані майнові зобов`язання перед державою, фізичними або юридичними особами, включаючи пов`язані з попереднім видворенням, у тому числі після закінчення терміну заборони подальшого в`їзду в Україну.

Також, ч. 3 ст. 13 вказаного закону регламентовано, що рішення про заборону в`їзду в Україну строком на три роки приймається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, Службою безпеки України або органом охорони державного кордону, або уповноваженим підрозділом Національної поліції України. У разі невиконання рішення про заборону в`їзду в Україну іноземцям та особам без громадянства забороняється подальший в`їзд в Україну на десять років, що додається до частини строку заборони в`їзду в Україну, який не сплив до моменту прийняття повторного рішення про заборону в`їзду в Україну.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземцям та особам без громадянства, які прибули до контрольних пунктів в`їзду - виїзду з тимчасово окупованої території без відповідного дозволу, не дозволяється подальший проїзд та в найкоротший строк вони повертаються на тимчасово окуповану територію, з якої вони прибули, або в державу, яка видала паспортний документ.

У разі неможливості негайного повернення іноземця або особи без громадянства вони перебувають у пункті контролю в`їзду - виїзду до їх повернення.

Таким іноземцям та особам без громадянства у паспортному документі проставляється відмітка про заборону в`їзду в Україну на термін, зазначений у рішенні, прийнятому відповідно до частини третьої статті 13 цього Закону.

Крім того, ч.ч. 1, 2 ст. 16 цього закону встановлено, що реєстрація іноземців та осіб без громадянства, які в`їжджають в Україну, здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України органами охорони державного кордону.

Відмітка про реєстрацію іноземця або особи без громадянства в паспортному документі та/або імміграційній картці або інших передбачених законодавством України документах дійсна на всій території України незалежно від місця перебування чи проживання іноземця або особи без громадянства на території України.

Статтею 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство України з прикордонних питань про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першій цієї статті, може супроводжуватися забороною щодо подальшого в`їзду в Україну строком на три роки. Строк заборони щодо подальшого в`їзду в Україну обчислюється з дня винесення такого рішення. Порядок виконання рішення про заборону щодо подальшого в`їзду в Україну визначає Кабінет Міністрів України.

Разом з тим, ч. 4 Положення про Державну міграційну службу України, затвердженого Постановою КМУ № 360 від 20.08.2014 визначено завдання ДМС, зокрема приймає рішення про добровільне повернення або примусове повернення іноземців та осіб без громадянства в країну походження або третю країну, про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства з України, рішення про поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, про реадмісію, про заборону в`їзду іноземцям та особам без громадянства в Україну, здійснює заходи, пов`язані з примусовим поверненням/видворенням іноземців та осіб без громадянства з України.

ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що відповідно до чинного законодавства України громадянам Туреччини буде заборонений в`їзд на територію України на певний строк через порушення строків тимчасового проживання в Україні без належних документів та наявність раніше складених адміністративних протоколів за порушення міграційного законодавства, реалізовував свій злочинний намір та діючи з метою одержання неправомірної вигоди для себе та третіх осіб шляхом впливу на прийняття рішень уповноваженою особою, що виконує функції держави, повідомив ОСОБА_9 про необхідність передачі йому грошових коштів у розмірі 50 000 гривень та 350 доларів США за кожну особу як умову для незаконного забезпечення безперешкодного перетину кордону чотирма громадянами Туреччини. При цьому, в розмові ОСОБА_5 чітко вказав кому яка сума буде передана для виконання обговорених домовленостей, зокрема: 50 000 грн. особі, яку він свідомо не конкретизував (приховав дані), що видалить з бази Державної міграційної служби України (далі - ДМС) відомості про притягнення вказаних іноземців, які проживали на території України без документів на право проживання (перебування) в Україні, до адміністративної відповідальності, 250 доларів США - прикордоннику, який буде здійснювати пропуск обумовлених іноземців через державний кордон України та 100 доларів США, безпосередньо, ОСОБА_5 .

В середині січня 2025 року, більш точну дату, час та місце в ході досудового розслідування не встановлено, але не пізніше 17 січня 2025 року, ОСОБА_9 , на виконання вимог ОСОБА_5 передав останньому документи на 4 (чотирьох) громадян Туреччини, а саме: ОСОБА_13, ОСОБА_12, ОСОБА_14, ОСОБА_15, які мали намір безперешкодно виїхати за межі території України через пункт пропуску.

В подальшому, 20.02.2025, близько 13:40 год. під час зустрічі, перебуваючи в автомобілі «AUDI A6», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 поблизу АЗС «ANP» за адресою: м. Київ, б-р. Миколи Міхновського, 42, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на вимагання та одержання від ОСОБА_9 неправомірної вигоди для себе та третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, дав останньому вказівку покласти, грошові кошти у раніше зазначеній ним сумі, а саме 200 000 грн. та 1400 доларів США в речовий ящик автомобіля, який розташований навпроти пасажирського сидіння в салоні транспортного засобу, яким він керував. Крім того, під час цієї зустрічі ОСОБА_5 наголосив на сприянні у безперешкодному пропуску вказаних іноземців через державний кордон України та не застосування до них додаткового виду покарання, у вигляді заборони в`їзду на територію України. Крім того, ОСОБА_5 , в ході вказаної зустрічі, поцікавився у ОСОБА_9 про дату перетину кордону громадянами Туреччини, оскільки йому необхідний був час на врегулювання умов проходу перетину на пункті пропуску Могилів-Подільський з певною зміною Державної прикордонної служби України.

Після цього, 26.02.2025, о 13:53 год., у невстановленому досудовим розслідуванням місці, ОСОБА_5 , діючи умисно та протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою вимагання та одержання неправомірної вигоди для себе та третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави та особистого збагачення, із використанням месенджера «Signal» здійснив телефонний дзвінок ОСОБА_9 та під час розмови уточнив, дату перетину ними державного кордону України громадяни Туреччини.

Не зупиняючись на скоєному, діючи в подальшому з єдиним умислом, спрямованим на отримання неправомірної вигоди, ОСОБА_5 продовжив злочинну діяльність з метою особистого збагачення.

Так, під час телефонної розмови з ОСОБА_9 , через месенджер «Signal», близько 18:00 год. 27.02.2025 ОСОБА_5 продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на вимагання та одержання неправомірної вигоди для себе та третьої особи за вплив на прийняття рішення невстановленою особою, уповноваженою на виконання функцій держави від ОСОБА_9 за сприяння у безперешкодному контрольованому виїзді громадянина Туреччини - ОСОБА_10 , який також порушив терміни проживання на території України без документів на право проживання (перебування), за межі території України через пункт пропуску та не застосування до нього додаткового виду покарання у вигляді заборони в`їзду на територію України, повідомив останнього, щоб той передав йому документи на вищезгаданого іноземця та гарантував позитивне вирішення вказаного питання.

В подальшому, цього ж дня о 19:06 год. у телефонній розмові

ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на вимагання та одержання неправомірної вигоди для себе та третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, повідомив ОСОБА_9 , що він передасть власні грошові кошти за безперешкодний перетин кордону вказаним громадянином Туреччини, а ОСОБА_9 в свою чергу, повинен їх йому повернути.

28.02.2025 о 12:38 год. ОСОБА_5 під час телефонної розмови

з ОСОБА_9 , реалізовуючи свій злочинний умисел спрямований на вимагання та одержання від останнього неправомірної вигоди для себе та третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, переслідуючи незаконне отримання матеріальних благ, на виконання попередніх домовленостей підтвердив, що вищевказаних громадян ОСОБА_11 чекають на пункті пропуску через українсько-молдовський кордон, розташований у м. Могилів-Подільський Вінницької області, та який забезпечує сполучення між Україною та молдовським населеним пунктом Отач.

Цього ж дня, близько 18:50 год. ОСОБА_5 , бажаючи довести свій злочинний план до завершення, перебуваючи поблизу свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно та протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою вимагання та одержання неправомірної вигоди для себе або третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, вкотре підтвердив свій стійкий намір, висловивши пропозицію та на виконання попередніх домовленостей отримав від ОСОБА_9 неправомірну вигоду в сумі 50 000 грн. та 350 доларів США (за курсом Національного банку України станом на 28.02.2025 складає 14 529,90 грн.) за сприяння у безперешкодному виїзді за межі території України громадянина Туреччини ОСОБА_10 .

Також, під час цієї зустрічі ОСОБА_5 , демонструючи зацікавленість у подальшій долі громадян Туреччини ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , уточнив у ОСОБА_9 про їхній поточний статус перебування та просив повідомляти про будь-які проблеми з легалізацією в Україні подібних його знайомих, одночасно пропонуючи послуги з незаконного оформлення документів "під ключ", включаючи організацію отримання віз через територію Республіки Молдова для подальшого в`їзду в Україну та перебування на території України, що свідчить про намір створення механізму системного обходу норм міграційного законодавства.

В подальшому, у кінці квітня 2025 року, більш точну дату та час органом досудового розслідування не встановлено, але не пізніше 24.04.2025 у ОСОБА_5 , обізнаного зі збройною агресією російської федерації та подальшим її широкомасштабним вторгненням в Україну і запровадженням у зв`язку із цим воєнного стану, виник злочинний умисел усупереч вищевказаним вимогам законодавства перешкодити законній діяльності ЗС України.

З метою реалізації злочинного умислу, спрямованого на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України, всупереч вимогам чинного законодавства, в кінці квітня 2025 року, точну дату, час та місце в ході досудового розслідування не встановлено, але не пізніше 24.04.2025 ОСОБА_5 , вступив у злочинну змову з громадянином України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . При цьому ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , розробили злочинний план, що передбачав вчинення протиправних дій, спрямованих на дестабілізацію законної діяльності ЗС України.

Відповідно до розробленого злочинного плану, на ОСОБА_5 покладалися обов`язки підшукування осіб чоловічої статі - громадян України, які не маючи законних підстав в умовах діючих під час воєнного стану тимчасових обмежень, з метою уникнення призову та/або мобілізації на військову службу, шляхом пред`явлення відповідних документів для безперешкодного проходження перевірок військово-облікових документів представниками правоохоронних органів та ЗС України та подальшого уникнення призову за мобілізацією до ЗС України та ведення переговорів з такими особами.

В свою чергу, на ОСОБА_7 покладалися обов`язки, після виготовлення відповідних документів для безперешкодного проходження перевірок військово-облікових документів представниками правоохоронних органів і ЗС України та подальшого уникнення призову за мобілізацією до ЗС України, передати їх підшуканим ОСОБА_5 особам чоловічої статі.

Діючи з прямим умислом, в період дії на території України особливого періоду, з метою перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України а інших військових формувань в особливий період, а саме діяльності військовослужбовців РТЦК та СП, яку останні здійснювали на виконання вимог абзацу 11 п. 9 постанови КМУ № 154 від 23.02.2022 «Про затвердження Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки» та п. 79 абзац 4 постанови КМУ № 1487 від 30.12.2022 «Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», заступник директора Департаменту міжнародної взаємодії Держмитслужби ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_7 та іншими невстановленими особами, за неправомірну вигоду в розмірі від 6 тисяч доларів США організував протиправний механізм перешкоджання законній діяльності ЗСУ та інших військових формувань шляхом виготовлення та продажу під виглядом офіційних документів найбільшої у світі регіональної міжурядової організації з питань безпеки - «OSCE» (Організація з питань безпеки і співробітництва в Європі) (далі - ОБСЄ), посвідчень публічного дипломата Громадської організації «Міжнародна дипломатична місія «Організація Безпеки Спільноти Європи» (скорочена назва ОБСЄ) (). Зазначені посвідчення в умовах воєнного стану надають змогу безперешкодного проходження громадянами України перевірок військово-облікових документів представниками правоохоронних органів та Збройних Сил України та подальшого уникнення призову за мобілізацією до Збройних Сил України.

Так, 24.04.2025, близько 20:00 год. ОСОБА_5 перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Липківського, 37-В діючи умисно та на підтвердження своїх протиправних намірів, направлених на перешкоджання законній діяльності ЗС України в особливий період, під час зустрічі з ОСОБА_9 , який залучений правоохоронними органами на умовах конфіденційного співробітництва, запропонував останньому виготовити посвідчення публічного дипломата Громадської організації «Міжнародна дипломатична місія «Організація Безпеки Спільноти Європи» (скорочена назва ОБСЄ), яке надає змогу в умовах воєнного стану безперешкодного проходження перевірок військово-облікових документів представниками правоохоронних органів і ЗС України та подальшого уникнення призову за мобілізацією до ЗС України.

В подальшому, 28.05.2025 близько 18:00 год. ОСОБА_5 перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно та за попередньою змовою з ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки за перешкоджання законній діяльності ЗС України в особливий період, отримав від ОСОБА_9 , раніше обумовлені матеріали, а саме копію закордонного паспорту, скріншот сторінки з мобільного додатку «Дія», фото та грошові кошти в розмірі 6300 (шість тисяч триста) доларів США, що за курсом Національного банку України станом на 28.05.2025 складає 262 557,54 грн. для виготовлення посвідчення публічного дипломата Громадської організації «Міжнародна дипломатична місія «Організація Безпеки Спільноти Європи».

Цього ж дня, о 18:15 год. ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Липківського, 37-В, бажаючи довести спільний з ОСОБА_7 злочинний план, спрямований на перешкоджання законній діяльності ЗС України в особливий період до завершення, зустрівся з останнім та передав йому раніше отримані від ОСОБА_9 копію закордонного паспорту, скріншот сторінки з мобільного додатку «Дія», фото та грошові кошти в розмірі 6300 (шість тисяч триста) доларів США за виготовлення посвідчення публічного дипломата Громадської організації «Міжнародна дипломатична місія «Організація Безпеки Спільноти Європи» останньому з метою ухилення від мобілізації та перешкоджання законній діяльності ЗС України.

02.06.2025 о 15:36 год. ОСОБА_5 , діючи умисно та на підтвердження своїх протиправних намірів, направлених на перешкоджання законній діяльності ЗС України в особливий період, використовуючи месенджер «Signal» направив ОСОБА_9 повідомлення з посиланням на сайт зазначеної організації, а також зазначив, що відомості про останнього містяться на сайті організації у розділі «public diplomats», що також підтвердив під час телефонної розмови 03.06.2025 о 12:11 год.

ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати спільний з ОСОБА_7 злочинний умисел, спрямований на перешкоджання законній діяльності ЗС України в особливий період, 10.06.2025 о 20:40 год зателефонував ОСОБА_9 та повідомив останнього про готовність посвідчення.

11.06.2025 о 17:59 год., ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 та продовжуючи реалізовувати спільний з ОСОБА_7 злочинний умисел, спрямований на перешкоджання законній діяльності ЗС України в особливий період, використовуючи месенджер «Signal» надіслав ОСОБА_9 номер мобільного телефону ОСОБА_7 та повідомив, що посвідчення знаходиться у нього.

12.06.2025 о 17:12 год. ОСОБА_7 , бажаючи довести спільний з ОСОБА_5 злочинний план до завершення, перебуваючи поблизу кав`ярні за адресою: м. Київ, вул. Липська, буд. 9, діючи за попередньою змовою з останнім, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою перешкоджання законній діяльності ЗС України в особливий період, на виконання попередніх домовленостей, передав ОСОБА_9 посвідчення Громадської організації «Міжнародна дипломатична місія «Організація Безпеки Спільноти Європи» (скорочена назва ОБСЄ) вказавши, що вказане посвідчення матиме статус публічного дипломата Організації з безпеки і співробітництва в Європі (ОБСЄ).

Крім того, ОСОБА_7 під час цієї зустрічі повідомив ОСОБА_9 , що він обізнаний про факт передачі останнім ОСОБА_5 грошових коштів у сумі 6300 доларів США за отримання вищевказаного посвідчення, а також наголосив на тому, що він теж активно користується аналогічним посвідченням, коли виникають питання щодо перевірки військово-облікових документів представниками ТЦК та СП чи поліції та у разі виникнення таких перевірок, ОСОБА_9 може відразу телефонувати йому.

09.07.2025 ОСОБА_5 вручене письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369-2, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 10.07.2025 відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави до 07.09.2025 включно, який продовжено до 04.12.2025 включно.

Постановою заступника Генерального прокурора від 25.08.2025 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000096 від 04.02.2025 до трьох місяців, тобто до 09.10.2025.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06.10.2025 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000096 від 04.02.2025 до шести місяців, тобто до 09.01.2026.

У клопотанні слідчого зазначено, що на даний час існують ризики, які дають достатньо підстав вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, іншого підозрюваного, експерта у кримінальному провадженні; знищити, сховати або спотворити будь-яку інформацію, речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання з підстав, зазначених у ньому, вважає, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, є обґрунтованими та підтверджуються зібраними матеріалами в ході досудового розслідування, та з урахуванням того, що строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до шести місяців, та строк запобіжного заходу, застосований слідчим суддею, спливає 04.12.2025, просила задовольнити клопотання та продовжити підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру до 09.01.2026, в межах строку досудового розслідування, оскільки досудове розслідування не завершено, тривають слідчі/процесуальні дії, підстав для зміни запобіжного заходу ОСОБА_5 немає.

Захисник заперечував щодо задоволення клопотання слідчого, зазначив, що підозрюваний ОСОБА_5 активно співпрацює зі слідством, його дії невірно кваліфіковані органом досудового розслідування, останній одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, а його дружина має онкологічне захворювання. Крім того, адвокат зазначив, що ризики наведені прокурором, є недоведеними, а тому просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або визначити розмір застави.

Підозрюваний підтримав доводи захисника, зазначив, що наміру переховуватися від органу досудового розслідування, суду не має, активно співпрацює зі слідчим.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши додані до клопотання матеріали, дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що Головним слідчим управління СБ України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000096 від 04.02.2025 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 369-2 КК України, за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України та за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 369-2 КК України.

09.07.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 10.07.2025 підозрюваному ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави, який в подальшому відповідно до ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва продовжено до 04.12.2025 включно.

Постановою заступника Генерального прокурора від 25.08.2025 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000096 від 04.02.2025 продовжено до трьох місяців, тобто до 09.10.2025.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06.10.2025 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000096 від 04.02.2025 продовжено до шести місяців, тобто до 09.01.2026.

Про обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_5 та причетність його до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, свідчать долучені до клопотання матеріали кримінального провадження, зокрема: дані супровідних листів ГУ «Д» ДЗНД СБ України з рапортами про виявлені кримінальні правопорушення; дані протоколів допиту свідка ОСОБА_9 ; дані протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімком від 08.07.2025; дані протоколів про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій; дані протоколу добровільної видачі від 13.06.2025; дані протоколів огляду та інші докази в своїй сукупності.

Виходячи з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень достатньою мірою для даної стадії кримінального провадження доводиться доказами, які долучені слідчим до матеріалів клопотання.

При цьому, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

Враховуючи наведене, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваного у вчиненні ним кримінальних правопорушень, правильність кваліфікації його дій, допустимість доказів щодо встановлення винуватості підозрюваного, слідчий суддя вважає, що зміст клопотання та долучених до нього документів може свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, отже про існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 369-2 КК України.

При цьому, слідчим суддею враховується стадія кримінального провадження, в якому досудове розслідування ще не закінчено, органом досудового розслідування здійснюються слідчі /розшукові/ дії.

Крім того, положеннями ст. 368 КПК України, встановлено, що питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухвалення вироку.

Таким чином, наразі наявна потреба у продовженні строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 та доводи сторони захисту про те, що дії останнього невірно кваліфіковані органом досудового розслідування, з урахуванням наведеного та на даній стадій досудового розслідування не можуть бути взяті до уваги слідчим суддею.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

При аналізі питання наявності зазначених слідчим та прокурором ризиків, слідчий суддя дійшов висновку про їх наявність з огляду на фактичні обставини кримінального провадження та особу ОСОБА_5 тяжкість покарання, яке може загрожувати підозрюваному в разі визнання його винуватим, а також конкретні обставини кримінального провадження, які на даний час розслідуються, свідчать про можливість невиконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Таким чином, наведені вище обставини дають підстави вважати про наявність ризиків, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, іншого підозрюваного у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зазначені ризики є суттєвими, і як засвідчили обставини, якими обґрунтовується клопотання, їм неможливо запобігти в умовах застосування до ОСОБА_5 будь-якого іншого запобіжного заходу, окрім тримання під вартою, оскільки інші запобіжні заходи, не пов`язані з виключними запобіжниками у комунікації та переміщеннях підозрюваного, не можуть їм запобігти.

Наявність у підозрюваного ОСОБА_5 місця проживання, сім`ї, з урахуванням наведених вище факторів не зменшують існування зазначених ризиків.

Крім того, слідчим суддею не встановлено даних, які б свідчили про неможливість тримання під вартою ОСОБА_5 за станом здоров`я.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що матеріали клопотання містять достатньо обґрунтувань, які обумовлюють необхідність продовження застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки конкретні обставини вчинення кримінальних правопорушень та суворість можливого покарання за вчинення кримінального правопорушення, не дають підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

При цьому, враховуючи, що строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до шести місяців, строк дії ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід встановити в межах строку досудового розслідування, тобто до 09.01.2026.

Разом із цим, фактичні обставини, зазначені у повідомленні про підозру, конкретні обставини кримінального провадження та суспільну небезпеку інкримінованих ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 369-2 КК України, вчиненого в умовах воєнного стану, наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, майновий стан та інші дані, які характеризують особу підозрюваного, дають підстави слідчому судді не визначати розмір застави у кримінальному провадженні відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України з огляду також на висновки Європейського суду з прав людини щодо обов`язку суду своїм рішенням забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Враховуючи викладене, керуючись 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого в ОВС 1 відділу 4 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_6 , погоджене з прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 ,- задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали про продовження підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 09 січня 2026 року, в межах строку досудового розслідування.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, захисником протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя