Справа № 369/1169/26
Провадження №1-кс/369/294/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2026 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання в м. Києві клопотання т.в.о. заступника начальника СВ ВП №1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області майора поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000043 від 07.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшло вищевказане клопотання.

Свої вимоги мотивував тим, що 22.01.2026 до ЧЧ ВП №1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області надійшло повідомлення від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що 22.01.2026 невстановлена особа незаконно заволоділа автомобілем марки Ауді марки А6 д.н.з. НОМЕР_1 .

Так, 23.01.2026 у період часу з 03 год. 08 хв. по 03 год. 13 хв. в ході проведення обшуку автомобіля в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України, який знаходився за адресою: Київська обл., м. Бориспіль, вул. Гагаріна, 1а, виявлено та вилучено: автомобіль марки «BMW» номерний знак: НОМЕР_2 на Польській реєстрації, номер кузову: НОМЕР_3 свідоцтво про реєстрацію вищевказаного транспортного засобу, серії НОМЕР_4 та ключ від вищевказаного автомобіля, який перебував в користуванні гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно вимог ст. 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Виявлені та вилучені в ході обшуку предмети є майном, яке відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, у зв`язку з чим постановою від 23.01.2026 вищевказане майно визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Просив суд накласти арешт на автомобіль марки «BMW» номерний знак: НОМЕР_2 на Польській реєстрації, номер кузову: НОМЕР_3 свідоцтво про реєстрацію вищевказаного транспортного засобу, серії НОМЕР_4 та ключ від вищевказаного автомобіля.

У судове засідання прокурор та слідчий не з`явилися.

Відповідно до ч. 1. ст. 172 КПК України неприбуття осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів на підставі ч.4 ст. 107 КПК України не здійснювалося.

З матеріалів клопотання вбачається, що у провадженні СВ ВП №1 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області перебуває кримінальне провадження №0000043 від 07.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

23.01.2026 у період часу з 03 год. 08 хв. по 03 год. 13 хв. було проведено обшук та вилучено: автомобіль марки «BMW» номерний знак: НОМЕР_2 на Польській реєстрації, номер кузову: НОМЕР_3 свідоцтво про реєстрацію вищевказаного транспортного засобу, серії НОМЕР_4 та ключ від вищевказаного автомобіля.

Частиною 2 ст. 168 КПК України передбачено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися, серед іншого, під час обшуку, огляду й у такому разі вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України.

Відтак, вищевказане майно відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України є тимчасово вилученим майном.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, ч. 5 ст. 21 Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» завданням слідчого судді є здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Способи такого контролю обмежені визначеною кримінальним процесуальним законом процедурою, яка передбачає, в тому числі, чіткий розподіл повноважень і недопустимість заміщення слідчим суддею, як і судом, функцій органів державного обвинувачення та досудового розслідування.

Як зазначено у постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 04.04.2019 року у справі №370/2316/18 (провадження № 51-9929км18) за змістом кримінального процесуального закону загальні засади кримінального провадження спрямовані на забезпечення законності кримінальної процесуальної діяльності та дотримання прав і законних інтересів осіб, що беруть участь у такому провадженні, та не суперечать вимозі імперативності.

Так, ч. 5 ст. 171 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді в порядку, передбаченому ст. 235 КПК України, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Звертаючись до суду з клопотанням про накладення арешту на автомобіль марки BMW» номерний знак: НОМЕР_2 слідчий вказав, що автомобіль перебуває на Польській реєстрації, з наданих копій документів не можливо встановити кому саме належить вказаний автомобіль.

За таких обставин, власник майна, з клопотанням про накладення арешту на майно якого звернувся слідчий, за погодженням з прокурором, у даному кримінальному провадженні бере участь у статусі третьої особи.

Як зазначено у постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 04.04.2019 у справі №370/2316/18 (провадження №51-9929км18), за змістом кримінального процесуального закону загальні засади кримінального провадження спрямовані на забезпечення законності кримінальної процесуальної діяльності та дотримання прав і законних інтересів осіб, що беруть участь у такому провадженні, та не суперечать вимозі імперативності.

Частиною 2 ст. 64-2 КПК України передбачено, що процесуальний статус третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникає з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.

Системний аналіз наведених норм законодавства свідчить про те, що з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна у третіх осіб має право звернутися до слідчого судді виключно прокурор.

Разом з тим, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді звернувся т.в.о. заступника начальника СВ ВП №1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області майора поліції ОСОБА_3 , що суперечить вимогам ч. 2 ст. 64-2 КПК України, в якій чітко зазначено, що з даним клопотанням має право звертатися лише прокурор.

Зважаючи на те, що клопотання подано неналежною особою (слідчим, а не прокурором) вказане клопотання є таким, що внесене до суду із порушенням вимог КПК України.

Крім того до матеріалів клопотання не було долучено постанову про визнання вищевказаного автомобіля речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

У зв`язку з наведеним, у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись статтями 64-2, 107, 113-117, 132, 169-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання т.в.о. заступника начальника СВ ВП №1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області майора поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000043 від 07.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_6