Номер провадження:1-кп/521/518/25
УХВАЛА

19 грудня 2025 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

при судовому розгляді кримінального провадження № 521/10609/22 щодо:

ОСОБА_4 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Одесі, громадянки України, із вищою освітою, незаміжньої, працюючої на посаді головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до висунутого обвинувачення, ОСОБА_4 , будучи службовою особою, працюючи на посаді Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), згідно наказу №31-к від 26.12.2019 року та у відповідності до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про державну виконавчу службу України» № 202/98-ВР від 24.03.1998 року та ч. 2 ст. 7 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» №1403-VIII від 02.06.2016 року, постійно здійснюючи функції представника влади, у відповідності до ст. 6 Закону України «Про державну виконавчу службу України» та ст. 8 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», наділена правом у межах своєї компетенції ставити вимоги, а також приймати рішення, обов`язкові для виконання юридичними і фізичними особами незалежно від їх відомчої належності чи підлеглості, у період з 28.02.2020 року по 26.06.2020 року, перебуваючи за адресою: м. Одеса, вул. Розумовська, 37, за місцем розташування адміністративної будівлі відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), неналежно виконуючи свої посадові обов`язки, хоча мала реальну можливість виконати їх належним чином, діючи безвідповідально та самовпевнено, розраховуючи, що внаслідок неналежного виконання нею своїх службових обов`язків не буде завдано шкоду державним інтересам, в порушення вимог ч. 5 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», частини 3 Розділу III Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації», ч. 9 ст. 11 Закону України «Про управління об`єктами державної власності», ч. 2 ст. 4 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», не зважаючи на наявність встановленої законом заборони щодо проведення виконавчих дій відносно об`єкту права державної власності, неправомірно реалізувала в процедурі виконавчого провадження на електронних торгах належний державі Україна в особі Міністерства інфраструктури України виробничий будинок з господарськими будівлями і спорудами, загальною площею 3026 кв.м. за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ, смт. Олександрівка, вул. Судноремонта, 35, який був закріплений на праві господарського відання за ДП «Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне управління морських шляхів», що спричинило тяжкі наслідки у вигляді вибуття із власності держави Україна в особі Міністерства інфраструктури України вищезазначеної будівлі ринковою вартістю 59 717 000 (п`ятдесят дев`ять мільйонів сімсот сімнадцять тисяч гривень).

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується органом досудового розслідування у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, за кваліфікуючими ознаками: службова недбалість, тобто неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам.

Під час судового розгляду захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 у зв`язку з закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності.

В обґрунтування вимог клопотання захисник вказав, що кримінальне правопорушення? передбачене ч. 2 ст. 367 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів та з моменту вчинення вказаного правопорушення минуло більше п`яти років.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення при викладених в обвинувальному акті обставинах не визнала. Разом з тим, клопотання свого захисника підтримала, просила його задовольнити та звільнити її від кримінальної відповідальності за вказаними підставами, а провадження стосовно неї закрити.

Прокурор не заперечувала проти задоволення клопотання захисника та вважала за можливе звільнити обвинувачену ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності.

Розглянувши клопотання захисника обвинуваченої, вислухавши думку учасників судового засідання, суд вважає, що клопотання захисника підлягає задоволенню з наступних підстав.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 367 КК України. Санкція цієї статті передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та зі штрафом від двохсот п`ятдесяти до семисот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або без такого. Вказане кримінальне правопорушення відноситься до категорії нетяжких злочинів, згідно ст. 12 КК України.

Частиною 4 статті 286 КПК України визначено, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Пунктом 3 частини 1 статті 49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Згідно висновку, викладеного в постанові Верховного Суду у справі №760/18016/15-к від 09 квітня 2019 року, виходячи з положень п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання й, у випадку встановлення передбачених у ст. 49 КК України підстав та відсутності заперечень з боку обвинуваченого, закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності.

Як вбачається з обвинувального акту, події кримінального правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , мали місце з 28.02.2020 року по 26.06.2020 року, тобто з часу цих подій минуло більш ніж п`ять років.

Даних стосовно вчинення ОСОБА_4 нового кримінального правопорушення в період строків притягнення до кримінальної відповідальності судом не встановлено.

Обвинуваченій ОСОБА_4 , якій судом були роз`яснені наслідки звільнення від кримінальної відповідальності за спливом строків притягнення до кримінальної відповідальності та роз`яснено право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести обставини вчиненого кримінального правопорушення, відповідно до вимог ст. 285 КПК України, наполягала на звільненні її від кримінальної відповідальності за заявленими захисником підставами та не заперечувала проти закриття кримінального провадження щодо нього.

Відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження підлягає закриттю судом, в зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно приписів частини 7 цієї ж статті, у випадку звільнення особи від кримінальної відповідальності суд, постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження стосовно неї, в силу п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, підлягає закриттю.

Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати відносяться на рахунок держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Таким чином, у зв`язку з прийняттям судом рішення про закриття кримінального провадження, суд позбавлений можливості розглянути цивільний позов Одеської обласної прокуратури про стягнення з ОСОБА_4 майнової шкоди, завданої внаслідок злочинних дій.

У зв`язку з чим цивільний позов необхідно залишити без розгляду та роз`яснити, що наведене не позбавляє можливості вирішити позов у порядку цивільного судочинства.

Питання щодо речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 49, КК України, ст.ст. 284-286, 369, 372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, задовольнити.

ОСОБА_4 , обвинувачену у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, відповідно до ст. 49 КК України, звільнити від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження відносно неї в силу п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, закрити.

Речові докази відповідно до постанови старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 від 25.07.2022 року, - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов Одеської обласної прокуратури про стягнення матеріальної шкоди з ОСОБА_4 у сумі 59 717 000 (п`ятдесят дев`ять мільйонів сімсот сімнадцять тисяч гривень), залишити без розгляду, роз`яснивши цивільному позивачу його право звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Одеського апеляційного суду через Хаджибейський районний суд міста Одеси протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_7