Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/472/25 Головуючий у суді І-ї інстанції >
Справа № 941/237/25 Доповідач в колегії апеляційного суду
Категорія 286-1 П ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.10.2025 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0001925 по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 286-1 КК України, за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 ,на вирок Петрівського районного суду Кіровоградської областівід 30.04.2025, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чечеліївка Петрівського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України та призначено покарання за ч. 3 ст. 286-1 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави витрати на залучення експертів у зв`язку з проведенням судових експертиз в сумі 9361 грн 89 коп.

Цим же вироком вирішено питання про речові докази у справі.

За участі учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:

Згідно вироку суду обвинувачений ОСОБА_6 скоїв злочин у сфері злочинів проти безпеки руху та експлуатацїї транспорту, а саме: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, якщо вони спричинили смерть потерпілого, при наступних обставинах.

Так, 30.12.2024 близько 22.15 год, ОСОБА_6 перед початком керування мотоциклом Viper без реєстраційного номерного знаку, не перевірив належним чином і не забезпечив технічно-справний стан і комплектність робочої гальмівної системи, чим допустив порушення вимог п.п. 31.6 (а) ПДР України та розпочав експлуатацію вищезазначеного технічно-несправного мотоцикла.

Отже, не маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_6 30.12.2024 рухався по автомобільній дорозі сполученням «м. Олександрія - селище Петрове» на території Олександрійського району зі сторони села Чечеліївка в напрямку селища Петрове, Олександрійського району Кіровоградської області.

Під час руху на вказаному мотоциклі, ОСОБА_6 при русі в темну пору доби по заокругленій ділянці дороги вліво, щодо напрямку свого руху, не контролюючи свої дії через наявний стан алкогольного сп`яніння, відволікся від керування транспортним засобом і як наслідок не впорався з керуванням транспортного засобу та 30.12.2024 близько 22.15 на відстані 29 метрів до бетонної стели «Петрове», допустив виїзд керованого мотоцикла за межі проїзної частини на праве узбіччя, щодо напрямку його руху, з наступним падінням.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди, пасажир мотоцикла Viper, неповнолітня ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримала тяжкі тілесні ушкодження, які небезпечні для життя в момент заподіяння і знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті потерпілої 03.01.2025.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , просить вирок суду першої інстанції змінити, звільнивши обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК України.

Отже захисник вважає, що призначаючи покарання, суд першої інстанції однобічно поставився до особи обвинуваченого не звернувши увагу на відсутність необхідності позбавляти волі обвинуваченого не надавши йому можливість виправитись без ізоляції від суспільства.

З вироком суду сторона захисту не погоджується в частині призначеного покарання та вважає, що за наслідками розгляду даного кримінального провадження суд, в порядку виключення, міг би звільнити обвинуваченого від відбування покарання призначивши йому іспитовий строк не зважаючи на те, що ч. 1 ст. 75 КК України не надає такого права.

Суд першої інстанції також не врахував того, що у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару але й виправлення.

Отже, обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення вперше, у скоєному щиро розкаявся, у відповідності до медичної довідки має вади за станом здоров`я, злочин є необережним. Цивільний позов в справі не заявлявся та від потерпілої сторони претензій до обвинуваченого не має.

На переконання сторони захисту саме такі обставини надають підстави для звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.

Заслухавши доповідача, пояснення захисника адвоката ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги захисника та просила вирок районного суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що вона задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Отже, дослідження доказів по даній справі в суді першої інстанції відбувалось на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, а тому обвинувачений та інші учасники судового розгляду справи позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

За такої процесуальної позиції сторін, суд першої інстанції, провівши судове слідство у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, дійшов обґрунтованого висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 286 - 1 КК Українитаправильно кваліфікував його дії, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілого.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65 КК України правильно врахував, що останній вчинив тяжкий злочин і злочином заподіяно тяжкі наслідки, а саме смерть потерпілої, дані про особу обвинуваченого, який задовільно характеризується за місцем проживання, вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Обставинною, що пом`якшує покарання є щире каяття обвинуваченого у скоєному, а обставин, що обтяжують покарання, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

За таких обставин районний суд правильно дійшов до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, буде покарання виключно в умовах ізоляції його від суспільства в призначений судом строк, що передбачено санкцією статті обвинувачення.

Тобто вид та розмір призначеного йому покарання є виваженим, слугуватиме не тільки справедливою карою за вчинене ним діяння, а й буде запобігати вчиненню ним та іншими особами нових злочинів.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги захисника з приводу того, що районним судом не в повній мірі враховані обставини, що пом`якшують покарання, а саме його щире каяття, оскільки як вбачається з вироку суду вказану обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого у повній мірі враховано районним судом при призначенні покарання обвинуваченому, у зв`язку з чим йому призначено мінімально можливе покарання у межах санкції статті обвинувачення.

Підстав застосування до обвинуваченого положень ст. 75 КК України, як того просить у своїй апеляційній скарзі його захисник, колегія суддів також не вбачає, оскільки ОСОБА_6 скоївпорушення правил безпеки дорожнього руху у стані алкогольногосп`яніння, що відповідно до вимог ч. 1 статті 75 КК України не передбачає звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.

Отже, перевіривши матеріали справи в межах апеляційної скарги, колегія суддів істотних порушень кримінально-процесуального законодавства під час досудового та судового слідства по даному кримінальному провадженню, які б могли призвести до прийняття судом першої інстанції неправильного судового рішення, не встановила.

За таких обставин апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає, а вирок суду першої інстанції слід залишити без зміни.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Петрівського районного суду Кіровоградської області від 30.04.2025стосовно ОСОБА_6 залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду, як суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

З оригіналом згідно:

Суддя Кропивницького

апеляційного суду ОСОБА_2