Провадження 1-кп/991/142/25
У Х В А Л А

іменем України

05 грудня 2025 року м.Київ

Вищий антикорупційний суд у складі судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 (в режимі відеоконференції),

представника потерпілого ОСОБА_12 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_9 про повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000978 від 30.04.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця населеного пункту Нижній Одіс Ухтинського району Республіки Комі, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 114-1 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Орджонікідзе Північноасетинської АРСР, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянин України,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 114-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

1. У провадженні Вищого антикорупційного суду перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000978 від 30.04.2025 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 114-1 КК України, та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 114-1 КК України.

1.1. Захисник ОСОБА_9 у підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про повернення обвинувального акта з підстав недотримання вимог КПК України. Виклад фактичних обставин стосовно ОСОБА_6 збігається зі змістом формулювання обвинувачення та містить певні розбіжності. З наведеного в обвинувальному акті формулювання обвинувачення неможливо з`ясувати, в яких саме протиправних діях обвинувачується ОСОБА_6 для точного визначення розміру матеріальних збитків. Обвинувальний акт також не містить розмежування між злочином, передбаченим ч. 5 ст. 191 КК України, та злочином, передбаченим ч. 2 ст. 114-1 КК України. Так само в обвинувальному акті відсутні посилання на діяння ОСОБА_6 , що становлять об`єктивну і суб?єктивну сторону злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КПК України. Захисник послався на відсутність частини повноважень у ОСОБА_6 , визначених в обвинувальному акті.

1.2. Ураховуючи викладене, захисник просить повернути обвинувальний акт з підстав його невідповідності ст. 291 КПК України для виправлення недоліків та оформлення відповідно до вимог КПК України.

2. У судовому засіданні сторони висловили такі позиції:

2.1. Захисник ОСОБА_9 підтримав заявлене клопотання, просив його задовольнити.

2.2. Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав позицію захисника.

2.3. Прокурор ОСОБА_5 заперечив проти задоволення клопотання захисника. Пояснив, що розбіжності в обвинувальному акті спростовуються висновком судової економічної експертизи, що встановила суму збитків у цьому кримінальному провадженні. Вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, є способом вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 114-1 КК України, оскільки дії, пов`язані з розтратою, призвели до постачання зброї, що не могла бути використана підрозділами ЗСУ. Доводи сторони захисту щодо непідтвердження об`єктивної і суб`єктивної сторони спростовуються обсягом повноважень т.в.о. директора Департаменту військово-технічної політики, розвитку озброєння та військової техніки Міністерства оборони України. Інші доводи захисту обумовлені невірним тлумаченням термінів, визначених в обвинувальному акті.

Таким чином, питання кваліфікації, підтвердження або спростування обставин, вагомість доказів не є предметом підготовчого судового засідання, а має бути перевіреними в ході судового розгляду.

2.4. Інші учасники не висловили думки з приводу клопотання захисника.

3. Дослідивши обвинувальний акт, заслухавши доводи учасників кримінального провадження, Суд дійшов таких висновків.

3.1. Підготовче судове засідання, окрім притаманних йому завдань організаційного характеру, спрямованих на з`ясування можливості призначення до судового розгляду кримінального провадження, виконує роль процесуального фільтра між досудовим провадженням та судовим розглядом з метою перевірки відповідності вимогам закону процесуальних рішень, що надійшли від прокурора. З метою забезпечення цієї функції п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу. На стадії підготовчого судового засідання суд має встановити, чи відповідає по формі обвинувальний акт вимогам ст. 291 КПК України та чи не містить він положень, що суперечать одне одному. Процесуальним законом окреслено межі перевірки обвинувального акта - лише його відповідність вимогам кримінального процесуального закону, зокрема, ст. 291 КПК України. Оскільки ч. 4 ст. 291 КПК України заборонено надання суду інших документів до початку судового розгляду, така перевірка здійснюється виключно на підставі самого обвинувального акта шляхом дослідження його змісту.

3.2. Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Значення обвинувального акта як процесуального рішення сторони обвинувачення, полягає у тому, що він формалізує правову позицію обвинувачення і ініціює судовий розгляд.

3.3. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 цього Кодексу. Оскільки стороною захисту порушене питання про невідповідність обвинувального акта вимогам закону, суд досліджує дотримання стороною обвинувачення формальних і змістовних вимог до цього процесуального рішення. Положеннями ч. 2 ст. 291 КПК України встановлено вимоги до обвинувального акта, згідно з якими обвинувальний акт має містити такі відомості:

1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;

5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;

7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;

8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);

8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу;

9) дату та місце його складення та затвердження.

Обвинувальний акт підписується слідчим, дізнавачем та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно (ч. 2 ст. 291 КПК України).

Згідно з ч. 4 ст. 291 КПК України до обвинувального акта додається:

1) реєстр матеріалів досудового розслідування;

2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування;

3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу);

4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного;

5) довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації.

3.4. Особливістю підготовчого провадження є те, що на цій стадії суд не досліджує доведеність обставин, викладених в обвинувальному акті, не оцінює повноту пред`явленого обвинувачення та правильність кваліфікації діяння, інкримінованого особі, а також законність отримання доказів. Закріпивши можливість повернення обвинувального акта прокурору на первісному етапі судового провадження, законодавець очевидно не мав наміру створити таким чином простір для попередньої судової оцінки правильності та об`єктивності позицій сторін обвинувачення та захисту у змагальному кримінальному процесі. Причому слід враховувати, що прийняття рішення про повернення обвинувального акта є правом, а не обов`язком.

3.5. Суд під час розгляду клопотання сторони захисту про повернення обвинувального акта встановив, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000978 від 30.04.2025 містить всі передбачені в законі відомості в обсязі, достатньому для розуміння суті пред`явленого обвинувачення та можливості його розгляду у судовому засіданні. Він складений відповідно до вимог ст. 291 КПК України, містить всі формальні і змістовні елементи, передбачені законом. Обвинувальний акт містить номер кримінального провадження, підпис слідчого, який склав обвинувальний акт, та прокурора, який його підписав і затвердив.

3.6. Щодо дублювання формулювання обвинувачення у викладі фактичних обставин, а також наявних певних розбіжностей, що стосуються визначення матеріальних збитків, Суд зазначає таке. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України передбачено, що фактичні обставини кримінального правопорушення викладаються так, як прокурор це вважає встановленим. Кримінальний процесуальний закон не надає суду повноважень до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати цей обсяг, повертати за наслідком підготовчого судового засідання обвинувальний акт у зв`язку з неправильною кваліфікацією дій обвинуваченого тощо. Адже визначення обсягу обвинувачення та конкретних дій, що інкримінуються обвинуваченому, при направленні обвинувального акта до суду належить виключно в площині повноважень прокурора (постанова Касаційного кримінального суду Верховного суду від 03.07.2019 року у справі №273/1053/17).

В обвинувальному акті зазначаються не будь-які фактичні обставини кримінального правопорушення, а ті, які саме прокурор, а не суд чи сторона захисту вважає встановленими. За твердженням прокурора викладені обставини підтверджуються матеріалами кримінального провадження, зокрема результатами проведених судових економічних експертиз, дослідження яких є предметом судового розгляду, а не підготовчого судового засідання. Так само Суд на даному етапі позбавлений можливості дослідити взаємопов`язаність вчинення двох інкримінованих злочинів, зокрема в контексті оцінки складів кримінальних правопорушень, у тому числі способів їх вчинення та протиправних наслідків.

З огляду на це Суд відхиляє доводи сторони захисту щодо викладу фактичних обставин, зазначених формулювань і використання термінології в порушення чинного законодавства для повернення обвинувальному акта.

3.7. Питання стосовно психологічного ставлення обвинуваченого ОСОБА_6 до інкримінованих подій також належить з`ясувати протягом судового розгляду на основі безпосереднього дослідження сукупності доказів, зібраних протягом досудового розслідування. Аналогічні мотиви стосуються посади ОСОБА_6 , обсягу його повноважень вчиняти ті чи інші дії, визначені в обвинувальному акті, та визначення релевантних нормативно-правових актів, що регулюють діяльність посадових осіб Міністерства оборони України.

3.8. Суд звертає увагу, що відповідно до ст. 368 КПК України Суд при ухваленні вироку вирішує ряд питань, зокрема, які стосуються наявності діяння, в якому обвинувачується особа; складу кримінального правопорушення; винуватості особи тощо. Своєю чергою всі доводи, висвітлені стороною захисту як підстави для повернення обвинувального акта, пов`язані з безпосереднім дослідженням та оцінкою зібраних доказів, а таке повноваження суд набуває лише після закінчення підготовчого засідання і призначення кримінального провадження до судового розгляду.

4. Ураховуючи зазначене, Суд вважає, що доводи захисника ОСОБА_9 про невідповідність обвинувального акта прокурору є неспроможними. Прийняте рішення за результатами розгляду цього клопотання не позбавляє можливості учасникам посилатися на вказані мотиви під час судового розгляду. За таких обставин у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись статтями 291, 314, 372, 376, 392 КПК України, Суд

П О С Т А Н О В И В:

1.У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_9 про повернення обвинувального акта прокурору відмовити.

2.Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення

Суддя ОСОБА_13