Справа № 283/2618/24
Провадження №1-кп/283/101/2025
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

15 жовтня 2025 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Малині кримінальне провадження, що внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 13.09.2024 за № 0000316 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Малина Житомирської області, проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, на утриманні осіб не має, не є особою з інвалідністю, в силу ст. 89 КК України не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 обвинувачується в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили, за наступних обставин:

Постановою Малинського районного суду Житомирської області від 20.07.2023 у справі № 283/1653/23, яка набрала законної сили 01.08.2023, ОСОБА_4 було визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 гривень із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 2 роки 3 місяці 27 днів.

У подальшому ОСОБА_4 , будучи повідомленим про те, що вищевказаним рішенням суду його позбавлено права керування транспортними засобами, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортними засобами, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, порушив вимоги ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами, фізичними та юридичними особами, а також їх об`єднаннями на всій території України.

У зазначених обставинах ОСОБА_4 продовжив керувати транспортним засобом.

Так, 12.09.2024 близько 14 години 22 хвилин ОСОБА_4 керував транспортним засобом, а саме мопедом марки «Suzuki Lets 2», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухався вулицею Заводською в місті Малині Коростенського району Житомирської області, де, поблизу будинку № 18 по вул. Заводській, на підставі п. 3 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» був зупинений працівниками сектору реагування патрульної поліції ВП № 1 (м. Малин) Коростенського РУП ГУНП у Житомирській області за порушення Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Стосовно ОСОБА_4 12.09.2024 винесено постанову про адміністративне правопорушення серії ЄНА № 3035032 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, та складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 301126 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За результатами розгляду матеріалів, постановою Малинського районного суду Житомирської області від 14.10.2024 у справі № 283/2173/24, ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 гривень із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Своїми умисними діями, що виразилися в умисному невиконанні постанови суду, яка набрала законної сили, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 Кримінального кодексу України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, за наведених вище обставин визнав в повному обсязі, не оспорював факти викладені в обвинувальному акті, просить призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорювали всі обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин, визнавши недоцільним дослідження тих доказів по справі, які ніким не оспорюються, а обмежився дослідженням даних про особу обвинуваченого, які можуть вплинути на призначення останньому міри та виду покарання.

За таких обставинах суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого злочину доведена повністю і кваліфікує його дії за ч.1 ст.382 КК України, як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд керується ст.50, 65-67 КК України, яке має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Також ст.65 КК України передбачає, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що останній раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, має постійне місце мешкання, офіційно не працює, на утриманні осіб не має, на обліку у лікаря психіатра та нарколога, не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення; дані про його особу, викладені вище; обставини, які пом`якшують покарання, і вважає, що покарання ОСОБА_4 , яке необхідно і достатньо для його виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень, повинно бути призначено в межах санкції ч.1 ст.382 КК України у виді штрафу.

Питання щодо речових доказів, вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Міра запобіжного заходу обвинуваченому, не обиралась.

Судові витрати по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 371, 373, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Речові докази: CD-R диск з відеозаписами відео реєстратору та боді-камери поліцейських під назвою «document_959781465» та «IMG_2692» -залишити в матеріалах кримінального провадження.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів з дня його оголошення до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Малинський районний суд Житомирської області.

Суддя: ОСОБА_1