У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Ужгород обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002575 відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.12.2023 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4

представника потерпілого - ОСОБА_5

обвинуваченої - ОСОБА_3

захисника обвинуваченої - адвоката ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

І. Історія кримінального провадження.

09.09.2025 до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002575 відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.12.2023 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.09.2025 для розгляду кримінального провадження визначено головуючого суддю (суддю-доповідача) ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 11.09.2025 у кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання.

ІІ. Вирішення питань, передбачених ч. 3 ст. 314 КПК України.

Заслухавши учасників кримінального провадження, суд не встановив підстав для прийняття рішень, передбачених п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, з огляду на таке.

Прокурор вважає, що обвинувальний акт складений із дотриманням вимог статті 291 КПК України, кримінальне провадження підсудне Ужгородському міськрайонному суду Закарпатської області суду, підстав для закриття кримінального провадження немає, тому на підставі обвинувального акта можливо призначити судовий розгляд.

Представник потерпілого ОСОБА_5 , обвинувачена ОСОБА_3 та її захисник - адвокат ОСОБА_6 щодо призначення кримінального провадження до судового розгляду не заперечили.

До суду не надходило угод про визнання винуватості та учасники кримінального провадження не повідомили про її укладення на момент проведення підготовчого судового засідання. Також, судом не встановлено підстав для повернення обвинувального акта чи для закриття кримінального провадження, передбачених п. 5-8, 10 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України.

Оскільки підстав для прийняття рішень, передбачених п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, не встановлено, суд провів підготовку до судового розгляду.

ІІІ. Вирішення питань, передбачених ч. 2 ст. 315 КПК України.

3.1. Від учасників судового провадження клопотань про здійснення судового розгляду в закритому судовому засіданні не надходило. Також судом не встановлені обставини, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України, які могли б бути підставою для ухвалення рішення про здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні. У зв`язку з цим судовий розгляд у цьому кримінальному провадженні, з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження, слід здійснювати у відкритому судовому засіданні.

3.2. Відповідно до вимог п. 4 ч. 2 ст. 315 КПК України з метою підготовки до судового розгляду суд розглядає клопотання учасників судового провадження про здійснення судового виклику певних осіб до суду для допиту.

Учасники не заявляли клопотань про виклик певних осіб під час підготовчого судового засідання.

3.3. Відповідно до ч.3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

17.10.2025 року від захисника обвинуваченої - адвоката ОСОБА_6 надійшло клопотання про скасування арешту майна, в якому просить:

- скасувати арешт, накладений Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 серпня 2025 року, у справі № 308/10267/25, провадження 1-кс/308/4538/25 на мобільний телефон марки «SAMSUNG» моделі «GALAXY A22», ІМЕІ: НОМЕР_1 , з встановленою карткою оператора мобільного зв`язку з абонентським номером НОМЕР_2 , який поміщено до спеціального пакету НПУ PSP 1185491 та на носій інформації (SSD) марки «SAMSUNG», які поміщено по спеціального пакету НПУ WAR 1386590;

- скасувати арешт, накладений Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 серпня 2025 року, у справі № 308/10267/25, провадження 1-кс/308/4539/25 на жорсткий диск з службового ПК ОСОБА_3 SSDR5SL240G 240, S/N 63, який поміщено до спеціального пакету НПУ PSP 4234941;

- повернути мобільний телефон марки «SAMSUNG» моделі «GALAXY A22», ІМЕІ: НОМЕР_1 , з встановленою карткою оператора мобільного зв`язку з абонентським номером НОМЕР_2 , носій інформації (SSD) марки «SAMSUNG» та жорсткий диск з службового ПК ОСОБА_3 SSDR5SL240G 240, S/N НОМЕР_3 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У підготовчому судовому засіданні адвокат ОСОБА_6 підтримав подане клопотання в частині скасування арешту, накладеного Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 серпня 2025 року, у справі № 308/10267/25, провадження 1-кс/308/4538/25 на мобільний телефон марки «SAMSUNG» моделі «GALAXY A22», ІМЕІ: НОМЕР_1 , з встановленою карткою оператора мобільного зв`язку з абонентським номером НОМЕР_2 , який поміщено до спеціального пакету НПУ PSP 1185491 та на носій інформації (SSD) марки «SAMSUNG», які поміщено по спеціального пакету НПУ WAR 1386590, просив таке задовольнити з наведених у ньому підстав, вказав, що вилучений мобільний телефон оглянуто, проте відомостей які б мали значення для досудового розслідування не виявлено, а з вилученим носієм інформації (SSD) марки «SAMSUNG» під час досудового розслідування жодних слідчих дій не проводилось.

Обвинувачена підтримала подане захисником клопотання.

Прокурор щодо клопотання про скасування арешту майна заперечив, зазначив, що вищевказані речі визнано речовими доказами в даному кримінальному провадженні, долю речових доказів суд вирішує при ухваленні вироку.

Представник потерпілого - ОСОБА_5 вирішення клопотання про скасування арешту майна залишив на розсуд суду.

Заслухавши учасників кримінального провадження щодо клопотання про скасування арешту майна, суд вважає за необхідне зазначити наступне:

Із змісту ч.1 ст.170 КПК України вбачається, що арештом майна є тимчасове до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до положень ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Поряд з цим, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст.174 КПК України, суд не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.

Із доводів, викладених у клопотанні вбачається, що заявник посилається на те, що в подальшому застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба, оскільки органом досудового розслідування проведено всі необхідні слідчі дії.

При розгляді клопотання встановлено, що ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.08.2025 року у справі №308/10267/25, (провадження №1-кс/308/4538/25) накладено арешт на документи та майно, які вилучені 31 липня 2025 року в ході проведення обшуку квартири АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки «SAMSUNG» моделі «GALAXY A22», ІМЕІ: НОМЕР_1 , з встановленою карткою оператора мобільного зв`язку з абонентським номером НОМЕР_2 , службові документи на 64-х аркушах, носій інформації (SSD) марки «SAMSUNG».

Із змісту ухвали слідчого судді від 04.08.2025 року вбачається, що арешт на майно було накладено з метою збереження речового доказу.

Згідно протоколу огляду предмета від 21.08.2025 року проведено огляд мобільного телефону марки «SAMSUNG» моделі «GALAXY A22», ІМЕІ: НОМЕР_1 , з встановленою карткою оператора мобільного зв`язку з абонентським номером НОМЕР_2 , та встановлено серед іншого, що в ході проведення огляду відомості, які б мали значення для досудового розслідування не виявлено.

Згідно з ч. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При вирішенні питання про арешт майна або його скасування для прийняття законного та справедливого рішення суд, згідно ст. ст.94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Так, із матеріалів клопотання вбачається, що арешт на майно накладено з метою забезпечення збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт накладається на майно будь - якої фізичної чи юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України (ч.3 ст.170 КПК України).

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч.1 ст.98 КПК України).

Відповідно до ч.3 ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції вимагає, щоб будь-яке втручання органів державної влади у володіння майном відбувалося згідно із законом: відповідно до другого речення першого абзацу цієї статті будь-яке позбавлення власності має здійснюватися «на умовах, передбачених законом»; другий абзац надає державам право здійснювати контроль за користуванням, вводячи в дію «закони».

Будь-яке втручання у мирне володіння майном має супроводжуватися процесуальними гарантіями, які надають відповідній фізичній чи юридичній особі обґрунтовану можливість звернутися зі своєю справою до компетентних органів державної влади для ефективного оскарження заходів, які становлять втручання у права, гарантовані цим положенням. Під час оцінки дотримання цієї умови необхідно здійснити комплексний розгляд відповідних судових та адміністративних процедур (рішення у справі «Лекіч проти Словенії», заява № 36480/07, пункт 95, від 11 грудня 2018 року).

Рішенням Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 у справі «Смирнов проти Росії» констатовано, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Враховуючи наведене, те, що у кримінальному провадженні проведено огляд мобільного телефону марки «SAMSUNG» моделі «GALAXY A22», ІМЕІ: НОМЕР_1 , з встановленою карткою оператора мобільного зв`язку з абонентським номером НОМЕР_2 , та встановлено що відомості, які б мали значення для досудового розслідування не виявлено, клопотання захисника обвинуваченої - адвоката ОСОБА_6 в частині скасування арешту на мобільного телефону марки «SAMSUNG» моделі «GALAXY A22», ІМЕІ: НОМЕР_1 , з встановленою карткою оператора мобільного зв`язку з абонентським номером НОМЕР_2 , підлягає задоволенню.

Щодо скасування арешту на носій інформації (SSD) марки «SAMSUNG», суд вважає, що заявником не надано жодних доказів, що в подальшому арешті майна, накладеного на носій інформації (SSD) марки «SAMSUNG», відпала потреба, та прийшов до висновку, що скасування арешту майна на даний час є передчасним на цій стадії кримінального провадження та може в подальшому перешкодити судовому розгляду кримінального провадження, у зв`язку із чим у задоволенні клопотання про скасування арешту в цій частині слід відмовити.

3.4. Під час підготовчого судового засідання від учасників кримінального провадження не надійшло клопотань про витребування певних речей чи документів (п. 4 ч. 2 ст. 315 КПК України) та не отримано заперечень на ухвали слідчих суддів, які не підлягають оскарженню під час досудового розслідування (ч. 3 ст. 309 КПК України).

3.5. Під час підготовчого судового засідання від учасників кримінального провадження не надійшло скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого (детектива) або прокурора (ч. 2 ст. 303 КПК України)

Суд, під час підготовки до судового розгляду, визначивши дату та місце проведення судового розгляду, з`ясувавши необхідність проведення судового розгляду у відкритому судовому засіданні, з`ясувавши питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді, вчинивши всі необхідні дії, завершує підготовку до судового розгляду.

За таких обставин є достатні підстави для призначення судового розгляду даного кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. 31, 33-1, 314, 315, 372, 376 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальне провадження №0002575 відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.12.2023 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України, призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, за адресою: (88000, м. Ужгород, вул. Загорська, 53) на 14.00 год. 11 грудня 2025 року.

Судовий розгляд кримінального провадження проводити суддею одноособово.

У судове засідання викликати учасників судового провадження.

Клопотання адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_3 про скасування арешту майна, - задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.08.2025 року у справі №308/10267/25 (провадження 1-кс/308/4538/25), на мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A22», ІМЕІ: НОМЕР_1 , із встановленою карткою оператора мобільного зв`язку з абонентським номером НОМЕР_2 , та повернути його власнику чи уповноваженому представнику.

В іншій частині клопотання адвоката відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення щодо такої ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 Кримінального процесуального кодексу України.

Суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області ОСОБА_1