"29" грудня 2025 р. Справа № 363/472/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2025 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Вишгород обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за №0000178 від 12.12.2023 року відносно ОСОБА_5 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 367, ч. 2 ст. 367 КК України,

встановив:

В провадженні Вишгородського районного суду Київської області перебуває зазначений обвинувальний акт.

29 грудня 2025 року від захисника ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 надійшло клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених ст. 49 КК України.

В судовому засіданні захисник та обвинувачений клопотання про закриття кримінального провадження підтримали, просили його задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти закриття кримінального провадження.

Потерпілий у судовому засіданні не заперечував проти закриття кримінального провадження.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Відповідно до ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюється виключно судом.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 367, ч. 2 ст. 367 КК України. У період з 07 червня 2017 року по 06 серпня 2019 року.

Початком перебігу строку давності є день, коли кримінальне правопорушення було вчинено, тобто, згідно обвинувального акту - 06 серпня 2019 року. Закінченням перебігу строку давності є день набрання вироком законної сили.

Відповідно до стаття 12 КК України кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі. Нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Санкція ч. 1 ст. 367 КК України передбачає покарання у виді карається штрафом від двох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років .

Санкція ч.2 ст.367 КК України передбачає покарання карається позбавленням волі на строк від двох до п`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та зі штрафом від двохсот п`ятдесяти до семисот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або без такого.

Отже, інкриміноване ОСОБА_5 діяння відповідно до вимог статті 12 КК України є нетяжким злочином.

Частина перша статті 49 КК України визначає, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення минуло у разі вчинення нетяжкого злочину - п`ять років.

Ця норма кримінального закону є імперативною, тобто підлягає обов`язковому застосуванню судом за наявності встановлених законом умов, і розширеному тлумаченню не підлягає.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням давності є обов`язковим для суду, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч.4 ст.49 КК України.

Аналіз вищевказаних правових норм дозволяє дійти до висновку, що матеріально-правовими підставами для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення встановлених ч.1 ст.49 КК України строків і відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч.ч.2-4 ст.49 КК України), а процесуально-правовими - згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Визнання винуватості є правом, а не обов`язком підозрюваного, обвинуваченого, а тому невизнання цими особами своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ними свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений законом інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує такого звільнення з визнанням ними своєї вини у вчиненні злочину (Постанова ККС ВС у справі № 552/5595/18 провадження № 51 -5289км! 9).

Згідно п.1 ч.2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч. 8 ст. 284 КПК України).

Разом з тим, відповідно до вимог ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом про кримінальну відповідальність.

У відповідності з ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою обвинуваченого ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Встановлено, що з 13.01.2020 року тобто з дня вчинення кримінальних правопорушень минуло більше п`яти років, що відповідно до п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 49 КК України є підставою до закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

У кримінальному провадженні № 463/5277/16-к Верховний Суд у постанові від 20 березня 2018 року наголосив, що ст.49 КК України визначено матеріально-правові підстави та умови для звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. При цьому застосування кримінально-правових норм здійснюється у межах кримінально-процесуальних відносин. Тобто застосування норм матеріального кримінального права можливе лише одночасно із застосуванням норм кримінального процесуального закону. Процесуальні аспекти звільнення від кримінальної відповідальності визначені у ст.ст. 285-289 КПК України. Згідно ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. Відсутність же клопотання сторін про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, згідно з положеннями ч. 4 ст. 286 КПК України, позбавляє суд можливості самостійно ініціювати вирішення відповідного питання.

Дотримання умов, передбачених частинами 1 - 3 ст. 49 КК України є безумовною й обов`язковою підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності. Вимоги цієї статті не передбачають обов`язкове визнання вини особою, котра подала клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Враховуючи наявність як матеріальних, так і процесуальних підстав для звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 367 КК України, суд вважає, що клопотання захисника є обґрунтованим і підлягає задоволенню, так як з моменту його вчинення минуло більше ніж п`ять років. Після його вчинення ОСОБА_5 інші кримінальні правопорушення не вчиняв.

Вищезазначені обставини дають всі підстави вважати, що з дня вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, спливли строки давності, їх перебіг не зупинявся і не переривався, що є підставою для його звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 12, 49 КК України, ст.ст.284, 286, 337, 369, 372 КПК України, суд

постановив:

Клопотання задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 367, ч. 2 ст. 367 КК України на підставі статті 49 КК України - у зв`язку з закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження №0000178 від 12.12.2023 року №0000178 від 12.12.2023 року відносно ОСОБА_5 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 367, ч. 2 ст. 367 КК України - закрити.

Цивільний позов Прокурора Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону в інтересах Центральної бази виробничо - технологічної Комплектації національної гвардії України до ОСОБА_5 про стягнення матеріальної шкоди залишити без розгляду, роз`яснивши право на його пред`явлення в порядку цивільного судочинства.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 30 грудня 2025 року о 12 годині 50 хвилин.

Головуючий суддя ОСОБА_1