МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 945/773/23
Провадження № 1-кп/945/305/25
ВИРОК

Іменем України

22 жовтня 2025 року м.Миколаїв

Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретарів судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 (приймає участь дистанційно),

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, в приміщенні Миколаївського районного суду Миколаївської області кримінальне провадження №0000084, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.03.2023 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Радісний Сад Миколаївського району Миколаївської області, громадянки України, українки, з неповною середньою освітою, не працюючої, раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

встановив:

Формулювання обвинувачення ОСОБА_5 визнаного судом доведеним.

У ході досудового розслідування встановлено, що 03.03.2022 року прийнято Закон України за №2117-ІХ «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство» відповідно до якого внесені зміни до Кримінального кодексу України, а саме до ч.4 ст.185 КК України після слів «у великих розмірах» доповнено словами «чи в умовах воєнного або надзвичайного стану». У зв`язку з вищевикладеним, ч.4 ст.185 КК України викладено у новій редакції: «Крадіжка, вчинена у великих розмірах чи в умовах воєнного або надзвичайного стану».

Так, 20.02.2023 року в період часу з 16:00 до 18:00 години ОСОБА_5 на законних підставах перебувала в приміщенні жилого будинку АДРЕСА_2 . В цей момент ОСОБА_5 побачила у вухах померлої особи 2 сережки, виготовлені із золота 583 проби, вагою 3,202 грами, із каміннями - фіаніт. У останньої виник злочинний умисел, направлений на таємне заволодіння чужим майном з метою особистого збагачення.

Реалізуючи злочинний умисел, ОСОБА_5 , переслідуючи корисливий мотив та діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та розуміючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді завдання матеріальної шкоди потерпілій стороні, шляхом вільного доступу вчинила крадіжку вище вказаних двох сережок виготовлених із золота 583 проби, вагою 3,202 грами, із каміннями - фіаніт, завдавши потерпілій ОСОБА_8 матеріальний збиток на суму 6630 грн.

Позиція обвинуваченої ОСОБА_5 .

Обвинувачено ОСОБА_5 у судовому засіданні свою вину у пред`явленому їй обвинуваченні визнала у повному обсязі, щиро каялася і дала показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення.

Позиція потерпілої ОСОБА_9 .

Потерпіла ОСОБА_9 надала заяву про проведення судового розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 без її участі. Одночасно зазначила, що матеріальні збитки їй відшкодовані у повному обсязі; цивільний позов не заявляла. Проти затвердження між прокурором та підозрюваною угоди про визнання винуватості не заперечує.

Кваліфікація дій обвинуваченої ОСОБА_5 .

Дії обвинуваченої ОСОБА_5 суд кваліфікує в межах пред`явленого їй обвинувачення за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

У даному кримінальному провадженні 25.04.2023 року між прокурором ОСОБА_4 та підозрюваною ОСОБА_5 , в присутності її захисника ОСОБА_6 , укладено угоду про визнання винуватості згідно з вимогами ст.ст.468, 469, 472 КПК України.

Відповідно до змісту угоди про визнання винуватості прокурор ОСОБА_4 та підозрювана ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання підозри і кваліфікації дій за ч.4 ст.185 КК України.

Згідно з угодою про визнання винуватості підозрювана ОСОБА_5 повністю визнала свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується беззастережено визнати вину в обсязі підозри у судовому провадженні.

Сторони угоди про визнання винуватості також погодились на призначення покарання підозрюваній ОСОБА_5 за ч.4 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 5 років із застосуванням статті 75 КК України.

Крім того, прокурор ОСОБА_4 та підозрювана ОСОБА_5 визначили наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості і окремо умисного невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст.476 КПК України.

Прокурор ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України і КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити ОСОБА_5 узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання.

Обвинувачена ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні визнала себе винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України, в обсязі обвинувачення, дала згоду на призначення узгоджених виду та міри покарання у разі затвердження угоди про визнання винуватості та заявила, що здатна реально виконати взяті на себе відповідно до угоди про визнання винуватості зобов`язання. Просила угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Захисник ОСОБА_6 також просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним та не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості. Судом з`ясовано, що будь-яких скарг обвинувачена ОСОБА_5 під час кримінального провадження не подавала.

Перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій обвинуваченої ОСОБА_5 за ч.4 ст.185 КК України є правильною. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачена ОСОБА_5 визнала себе винною, відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, однак, в силу вимог ч.4 ст.469 КПК України, вказане передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін і інших осіб.

Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним. Взяті обвинуваченою ОСОБА_5 на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання очевидно можливі для виконання.

З огляду на викладене, враховуючи пом`якшуючі обставини, а саме щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку, обтяжуючу обставину, а саме: вчинення кримінального правопорушення особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння, особу обвинуваченої ОСОБА_5 , яка раніше не судима, офіційно непрацевлаштована, також те, що суспільний інтерес виражається в зменшенні рівня злочинності, запобіганні, виявленні та припиненні кримінального правопорушення і забезпеченні швидкого досудового розслідування та судового розгляду, суд вбачає наявність фактичних підстав для доведення винуватості обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.185 КК України та затвердження угоди про визнання винуватості.

За вчинений злочин обвинувачена ОСОБА_5 підлягає покаранню, яке узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Речовимм доказами у даному кримінальному провадженні є дві сережки виготовлені із золота 583 проби, вагою 3,202 грами, із каміннями фіаніт. Вказані речові докази передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_9 . Питання щодо речових доказів слід вирішити на підставі ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні складаються з витрат на проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/115-23/3553-ТВ від 15.03.2023 року у розмірі 1321 грн 46 коп. Вказані витрати є документально підтвердженими та підлягають стягненню з обвинуваченої ОСОБА_5 .

Запобіжний захід до обвинуваченої ОСОБА_5 не застосовувався.

Керуючись ст.ст.314, 369-371, 373, 374, 375, 468, 469, 472 КПК України, суд, -

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 25.04.2023 року, укладену у кримінальному провадженні №0000084 від 04.03.2023 року між прокурором ОСОБА_4 та підозрюваною ОСОБА_5 .

ОСОБА_10 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити їй покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази дві сережки виготовлені із золота 583 проби, вагою 3,202 грами, із каміннями - фіаніт, які передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_9 вважати поверненими потерпілій.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь держави витрати за проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/115-23/3553-ТВ від 15.03.2023 року у розмірі 1321 грн 46 коп.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1

22.10.2025