Справа № 161/54/26 Провадження №11-сс/802/33/26 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2026 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря

судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

апелянта ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 січня 2026 року про відмову у задоволенні скарги на бездіяльність уповноважених посадових осіб Луцького РУП ГУНП у Волинській області,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 звернулася до Луцького міськрайонного суду Волинської області із скаргою на бездіяльність уповноважених посадових осіб Луцького РУП ГУНП у Волинській області з приводу невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяв про кримінальне правопорушення від 03 липня 2025 року, 03 грудня 2025 року та зобов`язання вчинити дії. Скарга мотивована тим, що 03 липня 2025 року нею до Луцького РУП ГУНП у Волинській області подано заяву про вчинення кримінального правопорушення. Однак, з невідомих їй причин, на даний час, в порушення вимог ст. 214 КПК України, відомості за вказаною заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесені, не повідомлено про початок досудового розслідування, витяг з ЄРДР не надано. Вподальшому, з аналогічних підстав, відповідну заяву подано і 03 грудня 2025 року, однак, і за цією заявою витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань їй надано не було. У зв`язку з викладеним, просить зобов`язати уповноважених службових осіб Луцького РУП ГУНП у Волинській області внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати досудове розслідування за її заявами про вчинення кримінального правопорушення від 03 липня 2025 року та 03 грудня 2025 року.

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 січня 2026 року у задоволенні згаданої вище скарги ОСОБА_7 відмовлено.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що заяви ОСОБА_7 від 03 липня 2025 року та 03 грудня 2025 року не містять викладу конкретних обставин, які прямо свідчили б про вчинення кримінальних правопорушень, а твердження заявника мають загальний характер та ґрунтуються на припущеннях про існування тих чи інших фактів (вчинення протиправних дій), тобто її суб`єктивній оцінці певних подій, адже жодних конкретних відомостей, які могли б бути перевірені в ході досудового розслідування, заяви не містять. Наведені у заявах доводи не можуть свідчити про те, що існує ймовірність вчинення злочинів і що описані в заявах факти потребують перевірки засобами кримінального процесу.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій вважає оскаржену ухвалу слідчого судді необґрунтованою та незаконною, просить її скасувати та постановити нову, якою задовольнити подану нею скаргу, зобов`язати уповноважену особу органу досудового розслідування внести відомості до ЄРДР за її заявою про вчинення кримінального правопорушення. Апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що слідчий суддя фактично допустив попередню оцінку заяви по суті замість контролю за дотриманням імперативних вимог ст. 214 КПК України. Зазначає, що її заяви містили опис дій, що мають ознаки переслідування та психологічного тиску, а також ознаки спрямованості цих дій саме проти неї, що об`єктивно вимагало внесення відомостей до ЄРДР та їх подальшої перевірки.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали та доводи апеляційної скарги, думку ОСОБА_7 , яка підтримала свою апеляційну скаргу, позицію прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляції, колегія суддів доходить наступного висновку.

Однією з процесуальних гарантій реалізації прав людини в кримінальному провадженні являється здійснення слідчими суддями, у порядку передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

В силу ч.ч. 1, 3 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст.ст. 318-380 КПК України, з урахуванням положень глави 26 КПК України.

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань (затвердженим наказом Генерального прокурора від 30.06.2020 № 298).

Згідно з п. 1 глави 2 розділу I цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п. 4,5 ч. 5 ст. 214 КПК України.

Таким чином, внесенню до ЄРДР підлягають відомості із заяв, в яких міститься виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а не із заяв чи повідомлень про події, у яких немає достатньої інформації, що вказує на вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 03.07.2025 та повторно 03.12.2025 зверталася до Луцького РУП ГУНП у Волинській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення, однак з невідомих їй причин інформація до Єдиного реєстру досудових розслідувань, на даний час, не внесена.

Наведені обставини стали підставою для звернення ОСОБА_7 до слідчого судді із скаргою на бездіяльність уповноважених посадових осіб Луцького РУП ГУНП у Волинській області та зобов`язати уповноважену особу на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальне правопорушення внести до ЄРДР відомості по заяві ОСОБА_7 про кримінальне правопорушення і надати заявнику витяг з ЄРДР.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_7 слідчий суддя в ухвалі зазначив, що наведені у заявах обставини не є достатніми для внесення уповноваженими особами Луцького РУП ГУНП у Волинській області відомостей до ЄРДР для проведення перевірки конкретних фактів на предмет наявності чи відсутності у діях осіб, що вказані в заявах, складу кримінальних правопорушень.

З такими висновками слідчого судді погоджується колегія суддів.

Положення статті 214 КПК України перебуває у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпеченого діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відтак, не будь-яка заява є підставою для внесення відомостей до ЄРДР, а лише та заява, яка містить фактичні дані, які підтверджують факт вчинення кримінального правопорушення. Всі інші заяви після їх надходження підлягають розгляду згідно із Законом, яким не є Закон про кримінальну відповідальність.

Разом з тим, необхідно також враховувати, що основним складовим елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень (адміністративних, дисциплінарних та інших).

Наявність в чинному КПК України спрощеного порядку прийняття та реєстрації всіх без винятку заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення (дійсних чи надуманих) може зробити можливим внесення будь-якої інформації до ЄРДР і відкриття, іноді безпідставного, кримінального провадження.

Норми чинного КПК України не передбачають жодної гарантії для захисту своїх прав особою, щодо якої кримінальне провадження може бути розпочате безпідставно.

З аналізу відомостей наявних в матеріалах судового провадження вбачається, що заяви ОСОБА_7 від 03.07.2025 та 03.12.2025 не містять викладу конкретних обставин, які прямо свідчили б про вчинення кримінальних правопорушень. Тверження ОСОБА_7 мають загальний характер та ґрунтуються на припущеннях про існування тих чи інших фактів, тобто її суб`єктивній оцінці певних подій, оскільки жодних конкретних відомостей, які могли бути перевіреними в ході досудового розслідування, заяви не містять.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що згадані вище заяви ОСОБА_7 не містять конкретних обставин, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення про яке вказує заявник та відсутні будь-які докази, що підтверджують реальність конкретної події злочину.

Поміж тим, в матеріалах судового провадження наявна відповідь заступника начальника начальника КП Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_8 на звернення ОСОБА_7 , в якому повідомлено останню, що її звернення розглянуто в порядку Закону України «Про звернення громадян», оскільки підстав для вжиття заходів кримінально-правового реагування не вбачається. (а.с. 39)

Таким чином, враховуючи наведене, на думку колегії суддів, доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 щодо незаконності та необґрунтованості судового рішення, не грунтуються на вимогах кримінально-процесуального закону, а загалом зміст апеляційної скарги зводиться лише до незгоди із судовим рішенням.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржена ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, в зв`язку з чим слід залишити без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_7 , а оскаржену ухвалу слідчого судді залишити без зміни.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 422 КПК України Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 січня 2026 року про відмову у задоволенні скарги на бездіяльність уповноважених посадових осіб Луцького РУП ГУНП у Волинській області без зміни.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді