Провадження № 1-кс/643/5965/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2025 слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові клопотання слідчого СВ Управління СБ України в Харківській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні за № 0000979 від 28.09.2025,

ВСТАНОВИВ:

До Салтівського районного суду міста Харкова 21.10.2025 засобами поштового зв`язку надійшло зазначене клопотання слідчого, яке було направлено 19.10.2025.

З клопотання та доданих до нього матеріалів слідує, що слідчим відділом Управління СБ України в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000979 від 28.09.2025 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 113 КК України, та за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 113 КК України.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, до чергової частини ВП №2 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення, що 27.09.2025 року близько 20 год. 25 хв. невстановлені особи за допомогою невстановленого вибухового пристрою з метою ослаблення держави вчинили вибух на 7 кілометрі перегону «Буди-Люботин» Регіональної філії «Південна залізниця» АТ «Укрзалізниця», що призвело до пошкодження залізничних колій.

Крім того, відповідно до повідомлення 4 відділу ГВ КР УСБУ в Харківській області в ході виконання заходів з протидії диверсійній, розвідувальній-підривній, терористичній діяльності спецслужб рф на шкоду державній безпеці України отримано відомості, що громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на виконання вказівки представника держави агресора російської федерації готується вчинити диверсію на залізничному сполученні в Харківському регіоні.

Так, 28.09.2025 в період часу з «00» год. «20» хв. по «02» год. «10» хв. слідчим СВ УСБУ в Харківській області здійснено огляд місця події на місцевості поблизу населеного пункту Джерельне Харківського району Харківської області.

На виконання доручення слідчого від 28.09.2025, від оперативного підрозділу отримано інформацію про те, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення причетний громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також до здійснення розвідувально-підривної діяльності на території м. Харкова та Харківської області під кураторством представника спецслужб рф. Крім того встановлено, що сім-картку та флеш-накопичувач придбавалися саме ОСОБА_5 .

Так, 18.10.2025 в період часу з «02» год. «07» хв. по «04» год. «13» хв. слідчим СВ УСБУ в Харківській області, на підставі ухвали слідчого судді Салтівського районного суду м. Харкова від 30.09.2025, проведено обшук вкартири за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_5 , під час якого виявлено та вилучено:

1) кепка синього кольору з емблемою фірми «Nike»;

2) куртка синього кольору з емблемою фірми «Outventure»;

3) ключі від квартири у кількості 6 шт.;

4) мобільний телефон OPPO A5S IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 ;

5) грошові кошти, а саме купюри номіналом 500 грн у кількості 70 шт.

18.10.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 113 КК України.

Під час вказаного обшуку встановлено, що вилучені предмети можуть містити на собі сліди кримінального правопорушення, а також є носієм інформації, що містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Крім того, санкцією ч. 2 ст. 113 КК України передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна

Постановою слідчого від 19.10.2025, вказані предмети та речі визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Таким чином, на підставі вищезазначеного можна дійти висновку, що вказані предмети відповідають критеріям, зазначеним у ч. 3 та ч. 5 ст. 170 КПК України.

Предмети, вилучені за результатом проведення вказаних обшуків відповідають критеріям ст. 98 КПК України та можуть містити відомості які можуть бути використані як доказ факту чи обставин вчинення кримінального правопорушення.

Зважаючи на викладене, на час досудового розслідування та судового провадження на вказані предмети та документи доцільно накласти арешт з метою збереження речових доказів та недопущення його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі.

Незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема псуванню, зникненню, знищенню, передачі, предметів та документів які є речовими доказами, тобто зберегли на собі сліди вчинення злочину та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Від ОСОБА_5 надійшла заява про розгляд клопотання без його участі, в якій останній зазначив, що заперечує проти його задоволення.

Захисник у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином.

Слідчий та прокурор у судове засідання не з`явилися, від слідчого надійшла заява про розгляд клопотання без його участі.

Згідно із ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється, у зв`язку з неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, встановив таке.

Слідчим відділом Управління СБ України в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000979 від 28.09.2025 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 113 КК України, та за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 113 КК України.

18.10.2025 в період часу з «02» год. «07» хв. по «04» год. «13» хв. слідчим СВ УСБУ в Харківській області, на підставі ухвали слідчого судді Салтівського районного суду м. Харкова від 30.09.2025, проведено обшук вкартири за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_5 , під час якого виявлено та вилучено:

1) кепка синього кольору з емблемою фірми «Nike»;

2) куртка синього кольору з емблемою фірми «Outventure»;

3) ключі від квартири у кількості 6 шт.;

4) мобільний телефон OPPO A5S IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 ;

5) грошові кошти, а саме купюри номіналом 500 грн у кількості 70 шт.

18.10.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 113 КК України.

19.10.2025 постановою слідчого вказані предмети, речі та документи визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням. Вказані обставини стороною обвинувачення доведені.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно вимог п. 1, 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Відповідно до ч. 3, 5 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Абзацом другим ч. 1 ст. 170 КПК України визначено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Дане клопотання було направлено до суду засобами поштового зв`язку 19.10.2025, тобто з дотриманням вимог ч. 5 ст. 171 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати зокрема: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Оцінивши наведені стороною обвинувачення докази слідчий суддя доходить висновку про необхідність накладення арешту на вилучене майно з метою забезпечення збереження речових доказів та конфіскації майна як виду покарання, оскільки існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 113 КК України, є достатні підстави вважати, що вилучене майно зберегло у собі сліди вчиненого кримінального правопорушення чи інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з цим, для спростування або підтвердження доводів сторони обвинувачення, необхідним є проведення досудового розслідування, зокрема огляду вилученого майна та проведення відповідних судових експертиз, тощо.

Не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження може у подальшому перешкодити кримінальному провадженню, оскільки є ризик втрати цих речових доказів, що унеможливить встановленню істини по справі. Арешт майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження, негативних наслідків арешту майна судом не встановлено.

Натомість, відмова у задоволенні клопотання про арешт майна може потягнути його безповоротну втрату.

Відтак, всі обставини проаналізовані та досліджені в сукупності, свідчать про можливість і необхідність накладення арешту на майно у цьому кримінальному провадженні з точки зору наявності передбачених законом підстав.

Керуючись ст. 98, 131, 132, 170 173 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні № 0000979 від 28.09.2025, на майно, вилучене в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

1) кепка синього кольору з емблемою фірми «Nike»;

2) куртка синього кольору з емблемою фірми «Outventure»;

3) ключі від квартири у кількості 6 шт.;

4) мобільний телефон OPPO A5S IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 ,

шляхом заборони права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Накласти арешт з метою забезпечення конфіскації у кримінальному провадженні № 0000979 від 28.09.2025, на майно, вилучене в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

1) грошові кошти, а саме купюри номіналом 500 грн у кількості 70 шт.,

шляхом заборони права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час проголошення ухвали в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_6