Справа № 359/7434/25
Провадження № 1-кп/382/657/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2025 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000623, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.03.2025, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Києва, з неповною вищою освітою, розлученого, працюючого водієм у ТОВ «ТБК «Амат», не інваліда, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 19.08.2024 Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 4 ст. 186, ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з іспитом строком на 3 роки; 11.03.2025 Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 4 ст. 185, ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, РНОКПП НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

У С Т А Н О В И В:

В умовах воєнного стану, 04.03.2025 приблизно о 16 год. 30 хв. ОСОБА_4 перебував біля Гірської школи, за адресою: Київська область, Бориспільський р-н, с. Гора, вул. Центральна, 3, де помітив неподалік від центрального входу до школи, паркувальну зону для велосипедів, на якій знаходився велосипед марки «Crosser Jazzz» чорного кольору, який не був скріплений металевим ланцюгом і замком до металевої конструкції. У цей час у ОСОБА_4 виник умисел на викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 діючи умисно та повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, викотив велосипед марки «Crosser Jazzz» чорного кольору з металевої конструкції, відразу сів на нього та поїхав у невідомому напрямку. Отже ОСОБА_4 заволодів велосипедом марки «Crosser Jazzz» чорного кольору та розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 6649 грн 75 коп.

Таким чином ОСОБА_4 своїми умисними протиправними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), скоєну повторно, в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю. Зазначив суду, що час, місце і спосіб вчинення ним інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, описаного в обвинувальному акті, викладені вірно та відповідають дійсності, і він їх у повному обсязі підтверджує. Додатково пояснив суду, що викрадений велосипед він здав у ломбард за 2000 гривень, у зв`язку зі крутним матеріальним становищем, про що повідомив працівників поліції, тобто активно сприяв розкриттю злочину. Наразі йому відомо, що велосипед знаходиться у потерпілої. У скоєному щиро розкаявся, вину усвідомив, просив пробачити його та призначити не суворе покарання.

Судом встановлено, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи і правильно розуміють зміст цих обставин, окрім того, відсутні будь-які сумніви у добровільності їхньої позиції. Заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_4 і дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу останнього, визначивши відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

За таких обставин суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу останнього, приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжки), скоєного повторно, в умовах воєнного стану, повністю доведена і кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 185 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд на підставі ст. 65 КК України, враховує:

- ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів;

- особу винного, який не перебуває на обліку у лікаря нарколога; згідно довідки КНП «Клінічний заклад надання психіатричної допомоги «Психіатрія» № 923/902 від 30.04.2025, ОСОБА_4 перебував на стаціонарному лікуванні в даному закладі з 28.04.2025, однак під наглядом лікаря психіатра не перебуває; відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 180 від 18.06.2025, за своїм психічним станом ОСОБА_4 , у період вчинення інкримінованих йому дій, міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними; за місцем проживання характеризується посередньо; на момент вчинення кримінального правопорушення був працевлаштований; раніше неодноразово судимий;

- обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, а саме у якості обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, суд приймає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення; обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, суд не вбачає.

Приймаючи до уваги вищевикладене, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, а також враховуючи вимоги ст. 65 КК України, про те що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, беручи до уваги відомості про особу обвинуваченого та його репутацію, який вчинив умисний корисливий тяжкий злочин, неодноразово судимий, що свідчить про антисоціальну спрямованість особи обвинуваченого, його схильність до вчинення кримінальних правопорушень, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе лише із застосуванням покарання, пов`язаного з ізоляцією від суспільства у виді позбавлення волі у межах, передбачених санкцією частиною 4 статті 185 КК України.

Оскільки злочин вчинено обвинуваченим після ухвалення вироку Дарницьким районним судом м. Києва від 19.08.2024, суд вважає за необхідне застосувати правила ст. 71 КК України, призначивши обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до призначеного за цим вироком покарання, невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Крім того враховуючи, що злочин вчинено обвинуваченим також до ухвалення вироку Дарницьким районним судом м. Києва від 11.03.2025, суд вважає за необхідне застосувати правила ч. 4 ст. 70 КК України, призначивши обвинуваченому ОСОБА_4 остаточне покарання, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

У строк покарання, визначеного згідно положень ч. 4 ст. 70 КК України, зарахувати ОСОБА_4 покарання, відбуте частково за попереднім вироком Дарницького районного суду м. Києва від 11.03.2025.

Підстав для обрання запобіжного заходу, до набрання вироком законної сили у відношенні ОСОБА_4 , суд не вбачає.

Цивільний позов у встановленому законом порядку потерпілою не пред`явлено, що не позбавляє останню, згідно ч. 7 ст. 128 КПК України, звернутися до суду з відповідними позовом у порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ст. ст. 122, 124 КПК України, процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.

Питання щодо речових доказів вирішується судом, згідно ст. 100 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 369 - 371, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 71 КК України, до призначеного за даним вироком покарання, частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Дарницького районного суду м.Києва від 19.08.2024, у виді 1 (одного) місяця позбавлення волі та визначити ОСОБА_4 покарання, за сукупністю вироків, у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 11.03.2025, більш суворим покаранням, призначеним за даним вироком, визначити обвинуваченому ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно обчислювати з дня набрання вироком законної сили. У строк відбутого покарання за даним вироком, зарахувати строк покарання, відбутого за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 11.03.2025, а саме період з 23.05.2025 до набрання вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29.09.2025 законної сили.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь Держави України процесуальні витрати за проведення експертизи № 808 від 03.04.2025, у розмірі 424 (чотириста двадцять чотири) гривні 08 копійок.

Речові докази у справі, відповідно до постанов старшого слідчого СВ Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області від 30.04.2025, а саме: компакт диск DVD з маркуванням «529» і компакт диск CD-R із фрагментами відеозапису з приміщення магазину 04.03.2025 з 16 год. 00 хв. по 16 год. 20 хв. залишити у матеріалах прокурора.

На вирок суду протягом 30 днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Суддя ОСОБА_7