Справа № 206/4048/24
Провадження № 1-кс/206/1295/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2025 Слідчий суддя Самарського районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро в режимі відеоконференції клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Луганській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Луганської обласної прокуратури ОСОБА_3 по матеріалам досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000317 від 09.10.2015 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Новоолександрівка Біловодського району Луганської області, громадянина України, неодруженого на утримання малолітніх та неповнолітніх дітей не має, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Самарського районного суду міста Дніпра було подано вказане клопотання.

В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_5 , будучи громадянином України, скоїв кримінальне правопорушення за наступних обставин.

У березні - квітні 2014 року у м. Луганськ створене стійке ієрархічне об`єднання осіб, так звану «Луганську народну республіку» (далі ЛНР), яка відповідно до ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» є терористичною організацією. ЇЇ учасники на території України займаються вчиненням актів тероризму, залякуванням населення, вбивством громадян, захоплення адміністративних будівель державної влади і місцевого самоврядування, вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, що призводять до стабілізації спільно-політичної ситуації в державі.

Основною метою діяльності вказаної терористичної організації є насильницька зміна та повалення конституційного ладу, захоплення державної влади в Україні, а також зміна меж території і державного кордону України, шляхом створення незаконного державного утворення «ЛНР».

З метою реалізації злочинних намірів щодо насильницького захоплення державної влади та зміни конституційного ладу, на підтримку функціонування так званої «Луганської народної республіки» було створено ряд не передбачених законом України збройних формувань, до одного з яких у січні-лютому

2015 року вступив ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вступивши в таке збройне формування, ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, розуміючи незаконність діяльності збройного формування, що спрямована на заволодіння окремими територіями та їх утримання, силову підтримку окремих владних структур, депортацію населення з регіону знаходження такого збройного формування, знищення живої сили супротивника тай ого матеріальних ресурсів, з використання вогнепальної зброї, вибухових речовин та іншої зброї, став приймати активну участь у його діяльності, зокрема виконував вказівки осіб, які були рангом вище нього, що об`єктивного підтверджується показаннями свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

ОСОБА_5 , здійснював несення служби на блокпості, що був розташований на автомобільній дорозі на в`їзді до м. Луганськ з смт. Станиця Луганська, маючи при собі автоматичну зброю, перевіряв у осіб, які рухались через цей блокпост, документи, що посвідчують особу, здійснював особистий догляд громадян, огляд речей, що при них знаходились, транспортних засобів та речей, які ними перевозяться.

Водночас в соціальній мережі «Вконтакте» виявлено особисту електронну сторінку ОСОБА_5 під назвою « ОСОБА_8 », на вказаній сторінці розміщені фотографії, де ОСОБА_5 у військовій формі, тримає в руках предмет, візуально схожий на ручний кулемет Калашникова. Крім того, на інших фотографіях, викладених в лютому-червні 2015 року, ОСОБА_5 зображений на групових фотографіях поряд з іншими особами у військовому обмундируванні, яку використовують незаконні збройні формування так званої «ЛНР», тримає в руках предмет схожий на автомат Калашникова АК-74 або іншу зброю та вибухові пристрої. В червні 2015 року на груповій фотографії зображений разом з іншими особами у парадному військовому обмундируванні з аксельбантами з георгіївськими стрічками, є фотозображення прапору так званої «ЛНР» з надписом «Луганская республика», що свідчить про перебування ОСОБА_5 на не підконтрольній українській владі території Луганської області.

10.10.2016 складено повідомлення про підозру стосовно ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, яке відповідно до ч. 1 ст. 278, ч. 3 ст. 111, ст. 135 КПК України направлено останньому поштою за місцем реєстрації.

08.11.2016 прийнято постанову про оголошення розшуку підозрюваного ОСОБА_5 , здійснення якого доручено Біловодському ВП ГУНП в Луганській області, та зупинено досудове розслідування на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України.

21.11.2016 стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заведена оперативно-розшукова справа № 3126, з метою встановлення місцезнаходження останнього.

06.11.2025 у розділі оголошень офіційного друкованого видання, газети Кабінету Міністрів України «Урядовий Кур`єр» за № 227 (8152), розміщено повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 10.10.2016 у вчинені ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України.

06.11.2025 повний текст повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 10.10.2016 у вчинені ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, розміщено на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Крім того, 06.11.2025 у вищевказаних інформаційних ресурсах розміщені повістки про виклик підозрюваного ОСОБА_5 на 10 годину 11.11.2025, 12.10.2025, 13.10.2025 до СУ ГУНП в Луганській області та необхідності прибуття для вручення письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, допиту як підозрюваного та проведення інших процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0000317 від 09.10.2015, за адресою: АДРЕСА_2 , але підозрюваний ОСОБА_5 не прибув на виклик і не повідомив про причини свого неприбуття.

10.04.2025 слідчим суддею Самарського районного суду м. Дніпропетровська надавався дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про орання запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою, строк дії ухвали сплив 10.10.2025.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України повністю підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме:

- повідомленням Служби Безпеки України від 07.10.2015 про вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення;

- показами свідка ОСОБА_10 , яка є матір`ю підозрюваного ОСОБА_5 , яка повідомила, що її син ОСОБА_5 в лютому 2015 року виїхав до м. Луганськ (тимчасово окупована територія), та працював там патрульним. Крім того, під час додаткових допитів, ОСОБА_10 повідомила, що її син продовжує мешкати в м. Луганськ та до місця мешкання не повертався. Про те, що її сину повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, вона знає, про цей факт їй повідомили працівники поліції, але копію повідомлення про підозру її сину вона відмовилась отримувати. Про факт повідомлення про підозру її сину, ОСОБА_5 , вона повідомляла телефоном останньому.

- показами свідка ОСОБА_11 , яка є сестрою підозрюваного ОСОБА_5 , яка повідомила, що її брат ОСОБА_5 у лютому 2015 року виїхав до м. Луганськ (на той час вже тимчасово окупована територія), зв`язок підтримує лише із матір`ю, який телефонує з різних абонентських номері, під час останнього спілкування, брат їй повідомив, що не збирається повертатись до дому;

- показами свідка ОСОБА_7 , який повідомив, що у листопаді-грудні 2015 року при перетині лінії розмежування в напрямку в`їзд до м. Луганськ (на той час вже окупована територія), на блок посту бойовики так званої «ЛНР» здійснювали перевірку документів у осіб, які перетинали блок пост, проводили особистий догляд та перевірку ручної поклажі. Особисто у нього перевіряв документи бойовик на прізвисько ОСОБА_12 , який вів себе грубо, постійно підвищував голос, був одягнутий у військову камуфльовану форму з шевронами так званої «новоросії», озброєний автоматичною зброєю;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_7 , який, серед наданих фото, за рисами обличчя впізнав ОСОБА_5 , як представника незаконного збройного формування, який здійснював його догляд на блок посту;

- показами свідка ОСОБА_6 , яка підтвердила факт прийняття активної участі ОСОБА_5 у діяльності незаконного збройного формування так званої «ЛНР», який ніс службу на блок посту при в`їзді до м. Луганськ (на той час вже окупована територія України), був одягнутий у військовий одяг з шевронами «новоросії» та здійснював перевірку її документів на ручної поклажі, при її в`їзді до м. Луганськ влітку 2015 року;

- показами свідка ОСОБА_13 , який повідомив, що ОСОБА_5 він знає тривалий час, бо разом вчились в одному класі, який в 2014 році виїхав до м. Луганськ (на той час тимчасово окупована територія). В 2016 році під час телефонної розмови ОСОБА_5 йому повідомив, що перебуває в м. Луганськ та проходить службу в рядах так званої «народної міліції луганської народної республіки»;

- показами свідка ОСОБА_14 , який повідомив, що ОСОБА_5 він знає тривалий час, бо разом вчились в одному класі, який в 2014 році виїхав до м. Луганськ (на той час тимчасово окупована територія). В 2017 році під час телефонної розмови ОСОБА_5 йому повідомив, що перебуває в м. Луганськ та проходить службу в рядах силових структур так званої «луганської народної республіки»;

- показами свідка ОСОБА_15 , який повідомив, що ОСОБА_5 є його однокласником, який в 2014 році виїхав до м. Луганська (тимчасово окупована територія). В 2018 році телефонам він спілкувався з ОСОБА_5 . Від односельців йому стало відомо, що ОСОБА_5 проходить службу в рядах незаконних збройних формувань так званої «ЛНР».

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється в учиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна або без такої відповідно, який згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливості ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового слідства та суду, свідчать такі обставини, як вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, відсутність постійного джерела доходу та міцних соціальних зв`язків за місцем мешкання, а також те, що місцезнаходження останнього на теперішній час не встановлено та органом досудового розслідування ОСОБА_5 оголошено в розшук, як особу яка переховується від органу досудового розслідування.

Про існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливості ОСОБА_5 незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, свідчать такі обставини, як те, що в цьому провадженні свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_16 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , дали показання щодо протиправної діяльності підозрюваного ОСОБА_5 , останній з метою ухилення від кримінальної відповідальності, перебуваючи на волі, маючи досвід відповідної діяльності у складі не передбачених законом збройних формувань, може чинити тиск на свідків шляхом погроз, шантажу, залякування, з метою спонукання надати хибні свідчення та, відповідно, уникнення ним кримінальної відповідальності.

Про існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливості ОСОБА_5 вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальні правопорушення, в якому він підозрюється, свідчать ті обставини, що підозрюваний ОСОБА_5 на теперішній час перебуває на тимчасово окупованої території України, що надає йому можливість продовжувати вчинення кримінального правопорушення в якому останній підозрюється, або скоїти інше кримінальне правопорушення за відсутності контролю з боку державних органів України. Також про наявність даного ризику свідчить тривалість вже вчиненого ним кримінального правопорушення, адже не передбачене законом збройне формування продовжує свою діяльність на тимчасово окупованій території України і дотепер.

Ураховуючи викладене, сторона обвинувачення приходить до висновку, що запобігти вищезазначеним ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, неможливо.

Також відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених, зокрема, ст. 260 КК України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, до нього може бути застосований виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

Про наявність достатніх підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, свідчить наступне:

- показами свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_16 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , які повідомили, що ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованої території, а саме в м. Луганськ Луганської області;

- відповідь Міністерства соціальної політики на запит слідчого від 21.02.2025, відповідно до якого ОСОБА_5 як внутрішньо переміщена особа не обліку не перебуває;

- повідомленням Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України на запит слідчого від 17.02.2025, відповідно до якого ОСОБА_5 станом на 17.02.2025 як такий, що перетинав державний кордон України та виїхав до тимчасово окупованої території України, в базі даних не значиться;

- повідомленням Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України на запит слідчого від 18.03.2025, відповідно до якого ОСОБА_5 станом на 18.03.2025 як такий, що перетинав державний кордон України та виїхав до тимчасово окупованої території України, в базі даних не значиться;

- повідомленням УКР ГУНП в Луганській області (оперативний підрозділ яким здійснюється розшук підозрюваного ОСОБА_5 ) від 22.03.2025, відповідно до якого місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 на підконтрольній українській владі території не встановлено, державний кордон України не перетинав, як внутрішньо переміщена особа не зареєстрований;

- протоколом огляду від 17.11.2026, згідно з яким здійснено огляд загальнодоступної інформації, розміщеної на сайті «Миротворец» - український ресурс, який є центром громадської організації, що займається дослідженням злочинів проти національної безпеки України, миру та міжнародного права, та особистих сторінок ОСОБА_5 в соціальної меражі «ВКонтакте». За результатами огляду встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , приймає активну участь у непередбаченому збройному формуванні, перебуває на тимчасово окупованій території України та/або на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором.

Також слід зазначити, що майже вся територія Луганської області є тимчасово окупованою Російською Федерацією територією. Станом на час розгляду даного клопотання територія Луганської області, яка підконтрольна українській влади, знаходиться на безпосередній лінії бойового зіткнення з країною-агресором.

Таким чином, встановлені достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території України та має безперешкодну можливість перебувати на території держави-агресора.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КК України при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого розмір застави не визначається хоча б за однієї з наступних умов:

- стосовно підозрюваного, обвинуваченого який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором;

- при розгляді клопотання у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ст. 260 КК України, під час дії воєнного стану.

Всі ці умови наявні в даному кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, просить обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Розгляд клопотання проводити в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити з наведених у ньому підстав.

Вислухавши доводи та пояснення прокурора, вивчивши та дослідивши подане клопотання та надані письмові матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні слідчого управління ГУНП в Луганській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000317 від 09.10.2025, за ознаками ч2 ст. 260 КК України.

10.10.2016 складено повідомлення про підозру стосовно ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, яке відповідно до ч. 1 ст. 278, ч. 3 ст. 111, ст. 135 КПК України направлено останньому поштою за місцем реєстрації.

08.11.2016 слідчим прийнято постанову про оголошення розшуку підозрюваного ОСОБА_5 , здійснення якого доручено Біловодському ВП ГУНП в Луганській області, та зупинено досудове розслідування на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України.

21.11.2016 стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слідчим заведена оперативно-розшукова справа № 3126, з метою встановлення місцезнаходження останнього.

06.11.2025 у розділі оголошень офіційного друкованого видання, газети Кабінету Міністрів України «Урядовий Кур`єр» за № 227 (8152), розміщено повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 10.10.2016 у вчинені ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України.

06.11.2025 повний текст повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 10.10.2016 у вчинені ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, розміщено на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Крім того, 06.11.2025 у вищевказаних інформаційних ресурсах розміщені повістки про виклик підозрюваного ОСОБА_5 на 10 годину 11.11.2025, 12.10.2025, 13.10.2025 до СУ ГУНП в Луганській області та необхідності прибуття для вручення письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, допиту як підозрюваного та проведення інших процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0000317 від 09.10.2015, за адресою: м. Дніпро, вул. Гайова (Рощинська),78, але підозрюваний ОСОБА_5 не прибув на виклик і не повідомив про причини свого неприбуття.

10.04.2025 слідчим суддею Самарського районного суду м. Дніпропетровська надавався дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про орання запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою, строк дії ухвали сплив 10.10.2025.

Слідчий суддя, при вирішенні даного клопотання, враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення, що у даному випадку стороною обвинувачення дотримано, оскільки наявні, на цей час докази у провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного з цими злочинами, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання істинних завдань КПК України визначених ст. 2.

Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя вважає, що наявність обґрунтованої підозри підтверджується зібраними під час досудового розслідування та дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження, а саме їх копіями: витягом з ЄРДР; постановою про відновлення досудового розслідування від 19.11.2025, постанова про доручення здійснення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування від 22.05.2023, постанова про внесення змін до складу групи прокурорів у кримінальному провадженні від 23.08.2024, постанова про доручення здійснення досудового розслідування групі слідчих у кримінальному провадженні від 01.07.2024, повідомленням про підозру ОСОБА_5 від 10.10.2016, повідомленням Служби Безпеки України від 07.10.2015 про вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення; показами свідка ОСОБА_10 , яка є матір`ю підозрюваного ОСОБА_5 , яка повідомила, що її син ОСОБА_5 в лютому 2015 року виїхав до м. Луганськ (тимчасово окупована територія), та працював там патрульним та продовжує мешкати в м. Луганськ та до місця мешкання не повертався, показами свідка ОСОБА_11 , показами свідка ОСОБА_7 , протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_7 , показами свідка ОСОБА_6 , показами свідка ОСОБА_13 , показами свідка ОСОБА_14 , показами свідка ОСОБА_15 та іншими матеріалами в їх сукупності.

Отже, оцінюючи надані стороною обвинувачення докази слід прийти до висновку, що в своїй сукупності вони доводять наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України.

Про наявність ризиків, передбачених ч. 1,3,5 ст. 177 КПК України, а саме можливості переховуватись від органів досудового розслідування та суду свідчить тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 в разі визнання його винуватим у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, що він ніде не працює, неодружений, не має постійного джерела доходів, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисного злочину. На даний момент місце мешкання і знаходження ОСОБА_5 невідоме, як встановлено з отриманої інформації, в базі даних Державної прикордонної служби України відомості щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією громадянином України ОСОБА_5 станом на 17.02.2025 не виявлено, протоколами допитів свідків які повідомили , що ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території, а саме Лугаськ, Луганської області, також прокурором доведено наявність ризиків передбачених ч.3, ч. 5 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Разом з цим, слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатності підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може перебувати на тимчасово окупованій території України, вказане підтверджується матеріалами клопотання.

Окрім того, як встановлено з матеріалів клопотання ОСОБА_5 на виклики слідчого для участі у проведенні слідчих дій, не з`являвся.

Слідчий суддя, окрім цього, враховує характер кримінального правопорушення, яке має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому, практику Європейського суду з прав людини - п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Розумність тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно. Вона має оцінюватись в кожному окремому випадку в залежності від особливостей конкретної справи та причин, про які йдеться у рішеннях національних судів. Тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011).

Слідчим суддею встановлено, що запобігання ризикам переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, вчинення нових злочинів становить суспільний інтерес. Цей інтерес має превалюючи значення та виправдовує обрання підозрюваному запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою.

Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість обвинувачення або підозри самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення або підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Так, відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку, що в даному випадку прокурором доведено наявність підстав, передбачених ст. 177 КПК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 дійсно перебуває на тимчасово окупованій території України, а тому клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, підлягає задоволенню та за відсутності підозрюваного слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 9, 131, 132, 176, 177, 178, 182, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 211, 309, 310, 336, 372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Луганській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Луганської обласної прокуратури ОСОБА_3 по матеріалам досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000317 від 09.10.2015 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

За відсутності підозрюваного, обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 без визначення розміру застави.

Після затримання підозрюваного і не пізніш як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1