УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" січня 2026 р. с-ще Тиврів 145/1638/25

1-кс/145/4/2026

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Гайсинського відділу Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартоювідносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с-ще Куликів Львівського району Львівської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , розлученого, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000270 від 05.11.2025,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ ВП № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням у якому зазначає, що слідчими СВ ВП № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000270 від 05.11.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

Ухвалою слідчого судді Тиврівського районного суду Вінницької області 07.11.2025 відносно підозрюваного ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 03.01.2025.

Двохмісячний строк досудового розслідування кримінального провадження №0000270 від 05.11.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України закінчується 06.01.2026, однак закінчити розслідування до вказаного строку не є можливим, оскільки у кримінальному провадженні не завершено проведення ряду експертиз, слідчих (розшукових) та процесуальних дій, проведення та завершення яких потребує додаткового часу, а саме: отримання висновку судової транспортно-товарознавчої експертизи призначеної 02.12.2025; отримання висновків судових молекулярно-генетичної експертиз призначених 04.12.2025; за необхідності повідомити про зміну раніше повідомленої підозри; виконати інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, які необхідні для закінчення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, в тому числі виконання вимоги ст.290 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Вказані слідчі та процесуальні дії не могли бути виконані раніше з об`єктивних причин, пов`язаних із значним обсягом проведених слідчих дій, складністю кримінального провадження.

В.о. керівника Вінницької спеціалізованої прокуратури в сфері оборони Південного регіону 31.12.2025 строк досудового розслідування по кримінальному провадженню продовжений до 3-х місяців, тобто до 06.02.2026.

Просить продовжити підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме - до 06.02.2026.

У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали дане клопотання і просили його задоволити.

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_5 заперечила проти задоволення клопотання, повідомила, що відсутні ризики на які вказує прокурор, її підзахисний не має на меті переховуватися від слідства і суду, впливати на свідків, приховувати докази чи продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення, просила застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_6 під час вирішення клопотання поклався на розсуд суду.

Слідчий суддя, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що підозрюваному слід продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього кодексу.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, забезпечує особам, яким обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, право на перегляд матеріально-правових і процесуальних умов, які, з погляду Конвенції, є суттєвими для забезпечення законності позбавлення свободи, що означає необхідність перевірки не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а також і мети, з якою застосовувалися затримання та подальше тримання під вартою. При цьому рішення суду про продовження строку тримання під вартою, не може базуватися на первісних підставах, що слугували для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Суд має з`ясувати можливість застосування до особи, яка тримається під вартою, будь-яких альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про продовження дії запобіжного заходу враховується в тому числі: тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність його соціальних зв`язків у місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців, постійного місця роботи, навчання; репутацію, його майновий стан; наявність судимостей; повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 3, 6 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, повинно містити в тому числі виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою. У разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Слідчий суддя вважає наявними та доведеними ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_6 є діючим військовослужбовцем Збройних Сил України, при цьому підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, який вчинений в умовах воєнного стану, а тому з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкримінований злочин останній може впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, з метою зміни ними показань, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Оскільки свідки у цьому кримінальному провадженні у суді ще не допитувались, а тому наявність вказаного ризику є обґрунтованою. Крім того, ОСОБА_6 , може мати необхідні та достатні знання, що стосуються проведення досудового розслідування у кримінальних провадженнях, тактикою проведення слідчих дій, може перешкоджати встановленню істини у провадженні, узгоджувати свої показання з показаннями інших осіб, які є свідками, надавати цим особам поради з врахуванням відомих йому обставин кримінального провадження, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань в ході досудового розслідування, з метою створення собі алібі щодо його непричетності до вчинення інкримінованого йому правопорушення, тим самим перешкоджаючи кримінальному провадженню, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України. Усвідомивши невідворотність покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий строк, при цьому, будучи без запобіжного заходу, підозрюваний ОСОБА_6 при застосуванні менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, може переховуватись від слідчого, прокурора та суду, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вищевказане свідчить про наявність ризиків, яким неможливо запобігти шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, окрім як тримання під вартою, застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно підозрюваного не гарантуватиме виконання покладених на нього обов`язків та не забезпечить дотримання розумних строків досудового розслідування.

Приймаючи рішення, слідчий суддя виходить з того, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, який відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, санкція якого передбачає покарання на строк від п`яти до дванадцяти років позбавлення волі.

Суд вважає, що суворість покарання може бути мотивом та підставою для підозрюваного ОСОБА_6 переховуватися від слідства, суду у співставленні до особи підозрюваного та інших обставин справи. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі "Ілійков проти Болгарії", в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти.

При вирішенні даного клопотання відповідно до приписів ст. 178 КПК України, слідчий суддя установив, що ОСОБА_6 на даний час не має офіційного та стабільного джерела доходів, у нього відсутні стійкі соціальні зв`язки та фактори стримуючого характеру, які на нього могли б впливати, розлучений, на утриманні має одну неповнолітню дитину. Також суд враховує ту обставину, що стан здоров`я та вік підозрюваного ОСОБА_6 дозволяють утримувати його під вартою.

Водночас, слідчий суддя враховує вимоги ч. 8 ст. 176 КПК України, відповідно до якої під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 КК України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Тому суд, не знаходить підстав для відмови в задоволенні клопотання, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, в судовому засіданні не встановлено, досудове розслідування триває, у зв`язку з чим підлягає продовженню строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 у межах строку досудового розслідування.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 178, 183, 197, 199 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Гайсинського відділу Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартоювідносно підозрюваного ОСОБА_6 - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, тобто до 06 лютого 2026 року.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним ОСОБА_6 - з моменту вручення копії ухвали.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали суду виготовлено та проголошено 02 січня 2026 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1