Справа № 931/532/23 Провадження №11-кп/802/495/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

представника потерпілих ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000109 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинувачених на вирок Локачинського районного суду Волинської області від 12 травня 2025 року щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В :

Вказаним вироком суду ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Локачі Волинської області, житель АДРЕСА_1 , громадянин України, раніше не судимий, з повною вищою освітою, неодружений, військовозобов`язаний,

засуджений за ч.2 ст.296 КК України та призначено йому покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Вказаним вироком суду ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка м. Луцьк, жителька АДРЕСА_2 , громадянка України, раніше не судима, з повною вищою освітою, неодружена,

засуджена за ч.2 ст.296 КК України та призначено їй покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного основного покарання, якщо вона протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.

Вироком вирішено питання речових доказів та цивільного позову.

Згідно вироку суду, лейтенант поліції ОСОБА_7 з 05.07.2021 по 12.04.2023 проходив службу в органах Національної поліції на посаді оперуповноваженого зонального сектору відділу кримінальної поліції Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області.

Крім того, капрал поліції ОСОБА_8 з 24.12.2021 по 12.04.2023 проходила службу в органах Національної поліції на посаді помічника чергового чергової частини відділу моніторингу Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області.

Відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» - Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Основними завданням поліції є надання поліцейських послуг у сферах забезпечення публічної безпеки і порядку; охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; протидії злочинності; надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Згідно з п.п.1, 2 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до вказаного Закону у порядку та на підставах, передбачених Дисциплінарним статутом Національної поліції України, який затверджується законом.

Згідно з ч.1 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIIІ, службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Відповідно до п.п.1, 2, 4 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VІІІ, визначено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки.

Згідно з абз. 1 п. 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС № 1179 від 09.11.2016, під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

Згідно п. 3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських від 09.11.2016 № 1179, поліцейський за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики.

В той же час, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , нехтуючи вищевикладеними завданнями, правами та повноваженнями, наданими працівникам Національної поліції України, діючи групою осіб, грубо порушили громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, за наступних обставин.

Так, 08.04.2023 приблизно о 23 год. 00 хв. ОСОБА_7 та ОСОБА_8 перебували в стані алкогольного сп`яніння у громадському місці, а саме: на території АЗС «DenOil» за адресою: Волинська область, Володимирський район, смт. Локачі, вул. Луцька, 90.

У вказаному громадському місці ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в колі своїх знайомих умисно, публічно, демонструючи зверхність, нахабство, вседозволеність, ігноруючи загальноприйняті норми та правила суспільної поведінки у громадських місцях, в присутності значної кількості сторонніх та раніше не знайомих їм громадян, гучно прослуховували російськомовні музику та пісні, чим порушували тишу та спокій громадян.

Реагуючи на вказані вище обставини, присутня на АЗС «DenOil» громадянка ОСОБА_13 висловила прохання про припинення гучного прослуховування російськомовної музики та пісень, у зв`язку з тим, що в країні триває війна, розпочата російською федерацією.

В той же час, ОСОБА_7 з ОСОБА_8 , діючи групою осіб, маючи умисел на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, переслідуючи мету ігнорування загальноприйнятих норм та правил суспільної поведінки у громадських місцях, агресивно реагуючи на прохання ОСОБА_13 та не бажаючи його виконувати, не маючи реального обґрунтованого приводу для застосування фізичної сили, вчинили хуліганські дії, що супроводжувалося особливою зухвалістю, по відношенню до значної кількості сторонніх та раніше не знайомих їм громадян, а саме: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та інших присутніх на АЗС «DenOil» осіб, та виразились в нанесенні ударів та тілесних ушкоджень громадянам, висловлюванні образ та їх приниженні, у тому числі із застосуванням нецензурної лексики, погрозах створення негативних наслідків для прав громадян у зв`язку з використанням службового становища працівників поліції.

Так, приблизно о 23 год. 30 хв. 08.04.2023, не маючи особистих неприязних відносин і мотиву, а використовуючи малозначний привід прохання про припинення гучного прослуховування російськомовної музики та пісень, спершу ОСОБА_8 нанесла три удари в обличчя ОСОБА_13 , чим спричинила тілесні ушкодження у вигляді забою та садна лівої виличної дуги, що за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень, після чого ОСОБА_7 наніс один удар кулаком руки в обличчя ОСОБА_14 , чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді забою з гематомою нижньої щелепи, закритої черепно-мозкової травми з струсом головного мозку, що за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

В подальшому, ОСОБА_7 з ОСОБА_8 , діючи групою осіб, протягом тривалого часу, приблизно до 01 год. 50 хв. 09.04.2023, продовжували свої умисні хуліганські дії, зокрема, ОСОБА_7 застосував в присутності незнайомих йому осіб, які перебували на території АЗС «DenOil» - громадян ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , працівника АЗС ОСОБА_17 , працівників СОГ Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та інших громадян, ненормативну лексику, нецензурну лайку та образи, агресивно поводячись та викрикуючи, що він є діючим працівником поліції, у зв`язку з чим його не буде притягнуто до відповідальності, погрожував та чіплявся до присутніх осіб, уперто не реагував на зауваження громадян та працівників поліції про припинення образливих висловлювань та зберігання спокою. ОСОБА_8 застосувала до незнайомих їй осіб, які перебували на території АЗС - ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та інших громадян чіпляння, образи та насмішки, зазначаючи, що вона є діючим працівником поліції, у зв`язку з чим її не буде притягнуто до відповідальності.

В поданій апеляційній скарзі захисник вважає вирок суду незаконним та необґрунтованим. Вказує на те, що згідно з відеозапису з бодікамери поліцейського ОСОБА_18 можна ствердити, що в період часу з 00год. 21 хв. по 01 год. 51 хв. 09.04.2023 на території АЗС ні ОСОБА_8 , ні ОСОБА_7 не вчиняли кримінально караних діянь, які їм ставляться у вину і не допускали грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, а висунуте їм обвинувачення є нічим іншим як умисне перекручування дійсних обставин з метою їх притягнення до відповідальності на підставі вигадок та домислів задля формування чужої думки щодо низ як правопорушників та ставлення з позитивного або нейтрального на очевидно негативне. Посилається на те, що на час опитування працівниками поліції у ОСОБА_13 і ОСОБА_14 в останніх не відмічалось тілесних ушкоджень. Зазначає на те, що за результатами слідчих експериментів за участю потерпілих, проведених в кабінеті слідчого, не було продемонстровано конкретного способу нанесення їм ударів, тобто є відсутність самого факту умисного нанесення таких ударів. Також посилається на те. що дії ОСОБА_7 охоплювались метою захисту і мотивом припинення посягання на недоторканість близької людини, а не на порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства. Просить вирок суду скасувати та ухвалити новий, яким виправдати ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за ч.2 ст.296 КК України у зв`язку з недоведеністю наявності в діянні складу кримінального правопорушення.

Заслухавши доповідача який виклав суть вироку суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, обвинувачених та їх захисника, які апеляційну скаргу підтримали та просили вирок суду скасувати і закрити кримінальне провадження, міркування прокурора та представника потерпілого, які заперечили апеляційну скаргу та просили вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до ст.94 цього Кодексу, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Із цього випливає, що суд при розгляді справи повинен дослідити докази, як ті, що викривають, так і ті, що виправдовують підсудного, проаналізувати їх та дати остаточну оцінку кожному доказу з точки зору його належності, допустимості, достовірності, і достатності, у їх сукупності оцінки з точки зору достатності для висновку про доведеність вини.

Ці вимоги закону при постановленні вироку щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , судом першої інстанції були дотримані.

Згідно правил ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Приписами статті 392 КПК України регламентовано, що рішення суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом з точки зору його законності і обґрунтованості, тобто відповідності нормам матеріального і процесуального закону фактичним обставинам справи, доказам, дослідженим у судовому засіданні.

Проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за ч.2 ст.296 КК України, які виразилися у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчиненого групою осіб.

Обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнали та показали, що жодних хуліганських дій вони не вчиняли.

Незважаючи на таку позицію обвинувачених, суд першої інстанції безпосередньо дослідивши докази, навівши їх у вироку спростував вказані показання обвинувачених та прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України.

Посилання захисника на те, що в діях ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, апеляційний суд вважає безпідставними.

Так, потерпіла ОСОБА_13 пояснила, що 08.04.2023 року орієнтовно о 23 год. перебувала із сестрою ОСОБА_14 та подругами ОСОБА_20 та ОСОБА_21 на АЗС "DenOil", що розташована в селищі Локачах по вул. Луцькій, 90. В той час на АЗС під`їхав автомобіль марки "Volvo", звідки гучно лунала музика російською мовою, це тривало кілька хвилин. Вона зробила коректне зауваження-прохання з цього приводу, зазначивши "в країні війна, слухаючи російську музику, ви підтримуєте армію окупанта". Після цього до неї підійшла невідома їй ОСОБА_22 , з якою відбувся діалог, де вони почали наводити одна одній аргументи з цього приводу. Потім до них підійшла незнайома їй ОСОБА_23 та почала розмову одразу з хамства, принижувала її та її подругу ОСОБА_24 , запитуючи хто вона така і чи є вона держслужбовець, нецензурно лаялась, ображала її та її родину. При цьому ОСОБА_25 вказувала, що вона держслужбовець. Також підійшов ОСОБА_26 , який одразу розпочав ображати її, нецензурно лаятися, вона попросила його відійти, він декілька хвилин ще ображав її нецензурною лайкою, після чого відійшов. Після цього до них з ОСОБА_25 підійшла її сестра ОСОБА_14 , яка хотіла забрати її, однак ОСОБА_25 і її почала принижувати образливими словами. При цьому їй було дуже образливо, позаяк їх батько є військовослужбовець, вона вважала, що обвинувачені не мають так поводитись, вважала, що вони мають вибачитися. Разом з тим, у ОСОБА_25 були явні ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема, запах алкоголю з ротової порожнини. ОСОБА_27 також, на її думку, був у стані сп`яніння: алкогольного чи наркотичного, позаяк його поведінка не була адекватною. В ході їх розмови ОСОБА_25 нанесла їй три удари кулаком в обличчя, в результаті чого вона втратила рівновагу, вперлася в стіну приміщення АЗС, впали її окуляри. В цей час вона побачила як підбіг ОСОБА_27 та наніс один удар кулаком в обличчя її сестри ОСОБА_14 . До нього підбігли декілька чоловіків, в тому числі військовий, які почали його відтягувати. ОСОБА_27 в цей час розмахував кулаками, нецензурно лаявся, вказував, що він при виконанні та погрожував. ОСОБА_25 також неодноразово погрожувала їм використанням свого службового становища. Сестра зазначила, що в неї болить щелепа, а вона знайшла свої окуляри, які були зламані. У зв`язку із зазначеними обставинами, вони із сестрою викликали працівників поліції. Однак, обвинувачений ОСОБА_7 увесь час наголошував їй, що ніхто не приїде, позаяк все вирішено та зазначав розходитися. Увесь час до приїзду працівників поліції обвинувачені чинили на них психологічний тиск, вказуючи, що все вирішено і ніхто з працівників поліції не приїде, пропонував відшкодувати їй вартість окуляр. Вона зазначила, що лише лінзи до окуляр вартують 5 000 грн, на що ОСОБА_27 продовжував їх принижувати. Також він ображав військового, який був свідком подій. Коли на їх неодноразові виклики приїхали працівники поліції, до них ОСОБА_7 так само зухвало поводився, зазначав, що конфлікт з потерпілими вичерпано, однак це не відповідало дійсності. Вони написали заяву працівникам поліції. Обвинувачені увесь час демонстрували вседозволеність, хамство, зневагу, агресію, ображали їх та людей, які робили їм зауваження. Кліванська ОСОБА_25 зазначила, що вона є психічно нестабільною та побила її. Також обвинувачені погрожували її сестрі звільненням з роботи. На наступний день вони зустрічалися із батьком ОСОБА_27 та обвинуваченими, на неї чинився психологічний тиск через її сім`ю та знайомих для того, щоб врегулювати ситуацію. Вони із сестрою зафіксували отримані тілесні ушкодження та особисто подали заяви в ДБР, після чого розпочалося розслідування. Їй завдано майнової шкоди, позаяк зламано окуляри та вона купляла ліки через головний біль, а також моральної шкоди психологічного характеру. Вона зазначала слідчому ДБР, що може надати пошкоджені окуляри, якими вона не користується, він вказав, що такої необхідності не має, а тому окуляри знаходяться в неї. Окуляри деформовані та непридатні до використання. Конфлікту із ОСОБА_22 , яка була очевидцем подій, у неї не було.

Також, потерпіла ОСОБА_14 пояснила, що 08.04.2023 року орієнтовно о 23 год. вона із сестрою ОСОБА_13 та подругами ОСОБА_20 і ОСОБА_21 прибули на АЗС "DenOil", що розташована в селищі Локачах. Орієнтовно за декілька хвилин на заправку приїхав автомобіль, з якого гучно лунала музика. Софія зробила зауваження про те, що в країні війна та попросила вимкнути російську музику. До ОСОБА_28 підійшла ОСОБА_22 , а пізніше ОСОБА_29 , вони розмовляли, про що саме, вона не знає, позаяк стояла далі. Вона декілька раз підходила до Софії, зазначала про необхідність їхати додому, у зв`язку з початком комендантської години. В цей час ОСОБА_29 сказала їй, хто вона така та почала принижувати, зокрема, з приводу її одягу. ОСОБА_25 неодноразово зазначала, що вона держслужбовець. ОСОБА_30 в цей час декілька раз підходив до них, словесно ображав і знову відходив. Через деякий час, коли вони стояли з ОСОБА_31 , вона почула крик та, обернувшись, побачила як ОСОБА_29 вдарила кулаком її сестру ОСОБА_32 , остання вдарилася об заправку, вона підбігла, почала відтягувати ОСОБА_25 за руку, вона її відштовхнула. В той момент до них підбіг ОСОБА_30 , сказав, що ти хочеш від моєї дівчини, вона відповіла чи його не хвилює, що вона б`є її сестру, та в той момент він вдарив її кулаком правої руки в щелепу, позаду стояла її подруга та зловила її. Від такого різкого удару вона присіла, потемніло в очах, почала плакати. З цього приводу між хлопцями, які були на заправці, в тому числі військовим, виник конфлікт, позаяк вони заступалися за неї. В неї дуже боліла щелепа. Вона викликала працівників поліції, телефонували неодноразово. При цьому ОСОБА_27 підходив до них та казав, що все вирішено і ніхто не приїде. Також пропонував відшкодувати вартість окуляр. По приїзду поліції вони написали заяву та надали пояснення. При цьому військовий, який перебував на АЗС, також зазначав працівникам поліції, що був свідком подій і може надати свідчення, однак ОСОБА_30 образливо висловлювався на його адресу, зневажливо ставився. Також ОСОБА_25 погрожувала їй звільненням з роботи. В обвинувачених були ознаки алкогольного сп`яніння. Поведінка обвинувачених була особливо зухвалою, виявляла вседозволеність, залякування, агресію, зневажливе ставлення до людей та хизування своїм службовим становищем. На наступний день 09.04.2023 року вони приїхали на АЗС за відеодоказами, ОСОБА_30 вибачався, що вдарив її. Вона звернулась до медичного закладу 10.04.2023 року - Володимирського ТМО до лікаря травматолога та невропатолога, проходила обстеження, робила МРТ, отримувала лікування, позаяк на наступний день у неї була дуже сильна нудота, порушення координації, а на 2-3 день - сильний головний біль. Протягом семи днів вона була тимчасово непрацездатною, вживала заспокійливі ліки. Їй завдано моральної та майнової шкоди, в подальшому їй постійно необхідно робити обстеження з цього приводу, позаяк є певні зміни.

При проведенні слідчого експерименту в 07.06.203 потерпіла ОСОБА_14 підтвердила свої показання і розповіла, та на статистові показала, як 08.04.2023 на АЗС «DenOil», під час словесного конфлікту ОСОБА_8 з її сестрою ОСОБА_13 , ОСОБА_8 її штовхнула, внаслідок чого остання вперлась об приміщення вказаної АЗС, після чого нанесла удар рукою у ділянку голови ОСОБА_13 , дальше, ОСОБА_14 намагалась відвести ОСОБА_8 від сестри, під час чого до них підійшов ОСОБА_7 та майже відразу наніс їй удар кулаком правої руки в ділянку щелепи, від якого вона присіла (т.2 а.к.п.170-171).

Також, при проведенні слідчого експерименту 20.06.203 потерпіла ОСОБА_13 розповіла та на статистові показала, як 08.04.2023 на АЗС «DenOil», під час словесного конфлікту ОСОБА_8 з нею, який виник у зв`язку з гучним прослуховуванням російськомовної музики у громадському місці, ОСОБА_8 нанесла їй три удари кулаком правої руки у ділянку обличчя, внаслідок чого вона вперлась об приміщення вказаної АЗС та зламала їй окуляри. Після чого вона намагалась підвестися, та в цей момент побачила як до її сестри підійшов ОСОБА_7 та майже відразу наніс їй удар кулаком правої руки в ділянку щелепи, від якого вона присіла. Вказані дії ОСОБА_7 та ОСОБА_8 супроводжувалися нецензурною лайкою у підвищених тонах, та зневажливими діями до оточуючих осіб, які перебували у вищевказаному громадському місці (т.2 а.к.п.172-173).

Показання потерпілих в деталях узгоджуються з іншими доказами, що надала сторона обвинувачення та з показаннями свідків, які є послідовними з даними, які вони повідомляли відразу після вчинення кримінального правопорушення, зокрема:

- показаннями даними в судовому засіданні свідка ОСОБА_15 , який суду пояснив, що є військовослужбовцем, орієнтовно об 23 год., точної дати не пам`ятає, перебував на АЗС "DenOil" в приміщенні заправки та почув крик і удар об стінку АЗС. Коли він вийшов, то побачив ОСОБА_32 , яка плакала через зламані окуляри, а також був свідком як ОСОБА_30 вдарив ОСОБА_33 в область голови, яка присіла та почала плакати. Як з`ясувалося, конфлікт виник за російську музику. Коли приїхали працівники поліції, він підійшов до них та зазначив, що є свідком подій та може розповісти. При цьому ОСОБА_7 підходив до нього, намагався відігнати та ображав нецензурною лайкою, принижував, в присутності інших людей, що знаходилися на АЗС. На його думку, обвинувачений перебував в стані алкогольного сп`яніння, поводив себе агресивно, всіх ображав, нецензурно лаявся, зазначав, що він є працівником поліції. Також між ОСОБА_7 та іншими присутніми чоловіками на АЗС була бійка та шарпанина, позаяк останні заступилися за потерпілих;

- свідок ОСОБА_19 пояснив, що в квітні 2023 року він перебував в складі слідчої оперативної групи з ОСОБА_34 та виїжджав на місце події за викликом на лінію "102" стосовно бійки в сел. Локачі на АЗС "DenOil", де було встановлено нанесення тілесних ушкоджень потерпілим діючими на той момент працівниками поліції. На АЗС було багато людей, хоча була на той час комендантська година. Спочатку вони спілкувалися зі стороною потерпілих, які зазначили, що було нанесено декілька ударів в обличчя, а також побито окуляри, було відібрано заяви та пояснення у потерпілих. Обвинувачені представилися працівниками поліції, вони сказали надати їх посвідчення, що були їм пред`явлені, зазначили, що не хочуть з ними спілкуватися та повідомили працівників внутрішньої безпеки. В обвинувачених були ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема, запах алкоголю з ротової порожнини. ОСОБА_29 поводила себе більш спокійно, а ОСОБА_30 продовжував конфлікт, зокрема, час від часу висловлювався до однієї з сестер нецензурною лайкою, на зауваження не реагував, вказував, що все вирішить. Освідування на стан алкогольного сп`яніння обвинувачених не проводилось, у зв`язку з відсутністю у них таких повноважень;

- свідок ОСОБА_18 зазначила, що 08.04.2023 року перебувала у складі слідчої оперативної групи із оперуповноваженим ОСОБА_19 . Близько опівночі надійшло повідомлення на планшет про те, що в смт. Локачі на АЗС "DenOil" відбувається бійка. Вони приїхали на місце події за хвилин 30. Було орієнтовно 15 людей на АЗС. До них одразу підійшли потерпілі сестри ОСОБА_35 , зазначили, що їх побили та вказали на людей, які це зробили. Вони підійшли до цих людей та ОСОБА_7 сказав їм надати свої посвідчення, з`ясувалося, що останні є працівниками поліції. Вона повідомила про це чергового та зазначила, що є необхідність у виклику інспекції. При цьому ОСОБА_7 декілька раз приходив та зазначав, що інспекція не приїде. Вони відібрали пояснення у потерпілих. Обвинувачені відмовилися від дачі пояснень. ОСОБА_7 увесь час поводив себе зухвало відносно до них, потерпілих та інших людей, на її думку, перебував у стані алкогольного сп`яніння. На неодноразові зауваження не реагував. ОСОБА_29 поводила себе більш спокійно, однак вона чула як остання висловлювалася на адресу однієї з потерпілих з погрозою звільнення останньої з займаної посади фармацевта. Потерпілі були схвильовані, скаржилися на завдану майнову шкоду, зокрема, пошкодженням окуляр. Записи з відеокамер спостереження не вдалося за можливе вилучити на час їх перебування на АЗС;

- свідок ОСОБА_36 суду показала, що 08.04.2023 року орієнтовно о 22 год. вони приїхали на АЗС "DenOil" із сестрами ОСОБА_35 . На АЗС під`їхав автомобіль, звідки лунала російська музика, де перебувала також і обвинувачені. ОСОБА_37 зробила зауваження, на яке люди відреагували неадекватно. До них підійшла ОСОБА_38 та пізніше підійшла ОСОБА_23 , яка зазначила, що вони є держслужбовці та російську музику слухати цілком нормально. ОСОБА_25 ніхто не ображав. Між ОСОБА_39 та ОСОБА_40 виник словесний конфлікт, під час якого ОСОБА_25 ображала ОСОБА_41 нецензурною лексикою, безпричинно принижувала її та її сім`ю. Вона спілкувалася із ОСОБА_22 , відійшли на певну відстань, в той час вона почула як ОСОБА_42 скрикнула і вона побачила як остання була вперта об приміщення заправки і у неї злетіли окуляри. В той час, коли вона шукала окуляри ОСОБА_43 , ОСОБА_30 наніс удар ОСОБА_44 , самого удару вона не бачила, однак вона зрозуміла, що був нанесений удар, враховуючи стан ОСОБА_45 , остання почала плакати, ОСОБА_42 теж плакала. Після цього було викликано працівників поліції, вона згодом залишила територію АЗС. Пізніше з нею було проведено слідчий експеримент, під час якого вона показала те, що пам`ятала та розповіла ті обставини, свідком яких вона була. Будь якого тиску на неї не було;

- свідок ОСОБА_21 під час судового розгляду вказала, що 08.04.2023 року орієнтовно о 22 год. за домовленістю із ОСОБА_46 вона приїхала на АЗС "DenOil". Коли вона розмовляла із ОСОБА_46 , а ОСОБА_37 із ОСОБА_47 , на територію АЗС приїхав автомобіль, звідки голосно лунала російська музика. Софія зробила зауваження компанії, що перебувала в автомобілі. ОСОБА_29 підійшла до ОСОБА_43 та почала обурливо спілкуватися з нею, після чого між ними виник словесний конфлікт. Коли вони з ОСОБА_46 підійшли до них, щоб забрати ОСОБА_41 , ОСОБА_29 почала їх також ображати та принижувати, висловлюючись зверхньо, зокрема, і щодо одягу, вони відійшли. В ході конфлікту з ОСОБА_48 , ОСОБА_25 штовхнула її та ОСОБА_42 вперлася об приміщення заправки та в неї впали окуляри, ударів вона не бачила. До них підійшла ОСОБА_49 та почала відтягувати ОСОБА_25 . В цей час підбіг ОСОБА_30 із словами "чому ти чіпаєш мою дівчину", вона ж відповіла "чому вона чіпає мою сестру", після чого ОСОБА_27 наніс удар Любі кулаком в щелепу. Вона стояла позаду ОСОБА_45 , підловила її, остання присіла та від удару почала плакати. В той момент підбігли чловіки, вона не пам`ятає, хто саме, та почалася бійка. Софія викликала працівників поліції декілька раз. При цьому обвинувачені насмішливо зазначали, що ніхто не приїде, позаяк все вирішено. Однак, приїхали працівники поліції, у присутності яких обвинувачені також поводили себе зухвало, виражалися нецензурною лайкою, на зауваження не реагували, ображали військового, який бажав надати свідчення, принизливими виразами, її особисто також. На її думку обвинувачені перебували в стані алкогольного сп`яніння, про це свідчив запах алкоголю та вцілому їх поведінка, яку характеризує як нахабну, агресивну, наявність нецензурної лексики, зневажливе ставлення до оточуючих, що було викликано зауваженням Софії. Деякі слова Софії можливо були сказані із сарказмом у відповідь на слова ОСОБА_25 , однак не принизливо. На наступний день вони зустрічалися з обвинуваченими, останні просили потерпілих забрати заяву. Вона надавала пояснення працівникам поліції. Пізніше з нею було проведено слідчий експеримент, під час якого вона показала те, що пам`ятала та розповіла ті обставини, свідком яких була. Будь якого тиску, в тому числі зі сторони потерпілих, на неї не було.

Також, вищевказані показання свідків ОСОБА_36 , ОСОБА_21 та ОСОБА_15 , які були безпосередніми очевидцями події, підтвердили на слідчих експериментах, які були проведені за їх участі (т.2 а.к.п.88-94, 102-104);

Отже, показання потерпілих та свідків висловлені ними у судовому засіданні, є послідовними, переконливими, оскільки вони повністю узгоджуються між собою, а також узгоджуються і з іншими доказами у справі.

Винуватість ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом вчинене групою осіб, підтверджується також іншими письмовими доказами, які були досліджені судом, а саме:

- протоколами про прийняття заяв ОСОБА_13 та ОСОБА_14 про вчинення кримінального правопорушення від 09.04.2023 (т.2 а.к.п.21, 26);

- висновком судово-медичної експертизи № 190 від 18.04.2023, згідно якої встановлено, що у ОСОБА_13 було виявлено забій та садно лівої виличної дуги. Дане тілесне ушкодження виникло від травмуючої дії тупого предмета, цілком можливо при обставинах та в час вказаних підекспертною та в постанові, за ступенем тяжкості відноситься до легкого тілесного ушкодження. Безпосереднє місце прикладання травмуючої сили ліва вилична ділянка (т.2 а.к.п.51);

- висновком судово-медичної експертизи № 192 від 18.04.2023, згідно якої встановлено, що у ОСОБА_14 було виявлено забій з гематомою нижньої щелепи, закриту черепно-мозкову травму з струсом головного мозку, з приводу чого остання знаходилась на амбулаторному лікуванні по 14.04.2023 року. Дане тілесне ушкодження виникло від травмуючої дії тупого придмета, цілком можливо при обставинах та в час вказаних підекспертною та в постанові, за ступенем тяжкості відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Безпосереднє місце прикладання травмуючої сили нижня щелепа (т.2 а.к.п.54, 55);

- висновком службового розслідування за фактом можливого порушення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 службової дисципліни (т.2 а.к.п.59-76);

- протоколом огляду речей, а саме: відеозапису події на DVD-R диску з відеокамер АЗС «DenOil» (т.2 а.к.п.105-108);

- постановою про визнання речовим доказом DVD-R диску з відеозаписом події з відеокамер АЗС «DenOil» (т.2 а.к.п.109-110);

- протоколом тимчасового доступу до речей та документів від 23.06.2023 з описом вилучених речей і документів (т.2 а.к.п.116-118);

- реєстрацією в ЄО від 08.04.2023 за № 666 повідомлення ОСОБА_14 про бійку на АЗС «DenOil» (т.2 а.к.п.128-134);

- протоколом огляду речей, а саме: відеозаписів на DVD-R диску з нагрудної камери поліцейського (т.2 а.к.п.166, 167);

- постановою про визнання речовим доказом DVD-R диску з відеозаписами з нагрудної камери поліцейського (т.2 а.к.п.168, 169);

- заявою ОСОБА_13 про добровільне долучення до матеріалів кримінального провадження медичної документації, а саме: консультації ортопеда-травматолога від 10.04.2023, з якої вбачаються звернення ОСОБА_13 зі скаргами на біль в ділянці лівої виличної дуги; направлення ОСОБА_14 на проведення діагностичного дослідження МРТ, з діагнозом ЗЧМТ, струс ГМ; карту амбулаторного хворого, з якої вбачаються звернення ОСОБА_14 10.04.2023 та 15.04.2023 зі скаргами на головний біль, захитування, головокружіння (т.2 а.к.п.175-181);

- протоколом огляду речей від 20.06.2023 та постановою про визнання речовими доказами від 20.06.2023 довідки консультації ОСОБА_13 в ортопеда-травматолога від 10.04.2023; направлення ОСОБА_14 на проведення діагностичного дослідження КТ та МРТ, медичної книжки ОСОБА_14 (т.2 а.к.п.182-184);

- протоколом огляду речей від 27.06.2023, а саме: DVD-R диску із відеозаписом «А06_2009», наданим потерпілою ОСОБА_13 , які скопійовано на карту пам`яті SD «Kingston» та DVD-R диску із шістьма відеозаписами з нагрудної камери поліцейського, які скопійовано на карту пам`яті SD «Kingston»: 0000000__0003; 0000000__0004; 0000000__0005; 0000000__0006; 0000000__0007; 0000000__0008, на яких зафіксовано події за 08.04.2023 року на АЗС «DenOil» (т.2 а.к.п.185, 186);

- листом начальника управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування слідчому третього слідчого відділу (з дислокацією в м.Луцьку) ТУ ДБР у м. Львові, із долученим СD-R диском з 8 аудіофайлами про зареєстровані повідомлення, в тому числі 08.04.2023 о 23:45 ОСОБА_14 про те, що на АЗС «DenOil» відбувається бійка за участі 2-ох осіб (т.2 а.к.п.187-189).

Також, допитаний в місцевому суді експерт ОСОБА_50 пояснив, що проводив судові медичні експертизи відносно ОСОБА_51 та ОСОБА_44 . При огляді безпосередньо експертом на 10 день після події тілесних ушкоджень у підекспертних не було виявлено, що є цілком очікуваним. Свої заключення він робив на підставі медичної документації, які подавали потерпілі, що відповідає діючому законодавству. Подані документи були достатні та належно оформлені для надання ним відповідних висновків. У ОСОБА_51 в ділянці лівої виличої дуги було садно та набряк, можливо внаслідок пошкодження елементами оправи окулярів, враховуючи форму та розмір ушкодження. Тілесні ушкодження могли утворилися внаслідок контакту з тупим предметом. У ОСОБА_44 були зафіксовані тілесні ушкодження у виді забою нижньої щелепи з вираженим набряком та гематома в ділянці нижньої щелепи, струс головного мозку і закрита черепно-мозкова травма. Такі тілесні ушкодження могли утворитися також внаслідок контакту з тупим предметом. Зафіксовані лікарями тілесні ушкодження у потерпілих могли бути отримані за дві доби до огляду.

Апеляційний суд вважає за необхідне відмітити, що згідно роз`яснень, викладених у п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №10 від 22 грудня 2006 року «Про судову практику у справах про хуліганство», за ознакою особливої зухвалості хуліганством може бути визнано таке грубе порушення громадського порядку, яке супроводжувалось, наприклад, насильством із завданням потерпілій особі побоїв або заподіянням тілесних ушкоджень, знущанням над нею, знищенням чи пошкодженням майна, зривом масового заходу, тимчасовим припиненням нормальної діяльності установи. Підприємства чи організації, руху громадського транспорту тощо, або таке, яке особа тривалий час уперто не припиняла.

Так, частиною 2 статті 296 КК передбачено кримінальну відповідальність за хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом вчинене групою осіб.

Об`єктивна сторона хуліганства характеризується вчиненням винною особою такого діяння, яке грубо порушує громадський порядок, тобто встановлені правила поведінки, у тому числі і в громадських місцях. При цьому діянню, що вчиняється особою, обов`язково притаманні або особлива зухвалість, або винятковий цинізм.

Суб`єктивну сторону хуліганства становлять умисна форма вини та мотив явної неповаги до суспільства, якому властива очевидна зневага до існуючих норм і правил поведінки у суспільному житті, протиставлення себе іншим членам суспільства тощо.

Кваліфікованими видами хуліганства є його вчинення: 1) групою осіб (ч.2 ст.296 КК), 2) особою, раніше судимою за хуліганство, 3) пов`язане з опором представникові влади або представникові громадськості, який виконує обов`язки з охорони громадського порядку, чи іншим громадянам, які припиняли хуліганські дії, 4) із застосуванням вогнепальної або холодної зброї чи іншого предмета, спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень (ч.4 ст.296 КК).

Для надання правильної правової оцінки діянням особи в кожному випадку необхідно з`ясовувати чи посягнула ця особа на правоохоронювані цінності, задля збереження яких підтримується громадський порядок, чи були ці діяння безсумнівно хуліганськими, як для винного, так і для оточуючих, чи мало діяння характер грубого порушення громадського порядку.

Також необхідно звертати увагу і на обставини вчинення хуліганства, зокрема, обстановку, місце та час його вчинення, кількість присутніх при цьому інших осіб, поведінку винного під час хуліганських дій.

Апеляційний суд звертає увагу, що про вчинення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 саме хуліганських дій свідчить, зокрема незначний привід для конфлікту, а саме те, що ОСОБА_13 висловила прохання про припинення гучного прослуховування російськомовної музики та пісень, у зв`язку з тим, що в країні триває війна, розпочата російською федерацією. Саме через ці дії ОСОБА_7 з ОСОБА_8 , діючи групою осіб, маючи умисел на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, переслідуючи мету ігнорування загальноприйнятих норм та правил суспільної поведінки у громадських місцях, агресивно реагуючи на прохання ОСОБА_13 та не бажаючи його виконувати, не маючи реального обґрунтованого приводу для застосування фізичної сили, вчинили хуліганські дії, що супроводжувалося особливою зухвалістю, по відношенню до значної кількості сторонніх та раніше не знайомих їм громадян.

Апеляційний суд погоджується з висновкам місцевого суду про те, що твердження сторони захисту про те, що потерпіла ОСОБА_13 розпочала конфлікт із зауваження щодо прослуховування російської музики не спростовує подальшої поведінки обвинувачених, їх нахабного поводження, яке розпочалося з бажання принизити потерпілих, супроводилося завданням їм тілесних ушкоджень та транформувалось в мотив явної неповаги до суспільства й утворило склад злочину, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України (хуліганство).

Тому доводи апеляційної скарги захисника про те, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не вчиняли даний злочин, є безпідставними та голослівними, оскільки спростовуються сукупністю досліджених місцевим судом доказів, зокрема показаннями вищевказаних потерпілих та свідків, які є послідовними та узгоджуються один з одним та наведеними письмовими доказами.

Наведені судом у вироку докази зібрані у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, обґрунтовано визнані належними, достатніми та допустимими. Правильність висновків суду щодо наведених доказів у апеляційного суду сумнівів не викликає та не спростовується доводами апеляційної скарги захисника щодо невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи.

При оцінці доказів та доводів апеляційної скарги захисника, суд апеляційної інстанції показання вищевказаних свідків, вважає логічними, послідовними, такими, що не містять істотних суперечностей і такими, що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Тому місцевий суд обґрунтовано прийняв їх до уваги, та визнав їх достовірними й такими, що підтверджують вину обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення.

У процесі перевірки матеріалів кримінального провадження апеляційний суд не встановив істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при збиранні, дослідженні і оцінці доказів, які б ставили під сумнів обґрунтованість висновків місцевого суду про доведеність вини обвинувачених та правильність кваліфікації їх дій.

Незгода обвинувачених з оцінкою судом першої інстанції доказів у кримінальному провадженні не може бути достатньою та обґрунтованою підставою для визнання їх недопустимими, а є лише способом захисту і намаганням спростувати ці докази, які об`єктивно вказують на вчинення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності за скоєне.

Апеляційний суд вважає, що за встановлених судом обставин, дії ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за ч.2 ст.296 КК України кваліфіковано правильно.

Призначаючи обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 покарання, місцевий суд у відповідності до вимог ст.ст.50, 65 КК України в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого ними кримінального правопорушення, дані про їх осіб та інші обставини, що впливають на ступінь відповідальності.

Так, місцевим судом взято до уваги ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченими кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України відноситься до категорії не тяжких злочинів.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинувачених, судом не встановлено.

До обставин, які обтяжують покарання суд відніс вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, судом першої інстанції враховано характер та ступінь суспільної небезпеки вказаного кримінального правопорушення, конкретні обставини справи, з урахуванням форми, виду, ступеня вини, яку ОСОБА_7 та ОСОБА_8 кожен зокрема, не визнали, також місцевим судом враховано особу обвинувачених, які, кожен зокрема, вперше притягаються до кримінальної відповідальності, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебувають, позитивну характеристику, їх молодий вік.

На підставі вказаних обставин суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених та попередження вчинення ними нових кримінальних правопорушень є призначення покарання у виді обмеження волі, в межах санкції, передбаченої ч.2 ст.296 КК України із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.

Призначене місцевим судом ОСОБА_7 та ОСОБА_8 покарання повністю відповідає ступеню тяжкості вчиненого обвинуваченими кримінального правопорушення і на думку суду апеляційної інстанції повністю відповідає меті й принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, яке в даному випадку є адекватним характеру вчинених обвинуваченими дій, їх небезпечності та даними про винних осіб.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли б перешкодити суду повно і всебічно розглянути кримінальне провадження та ухвалити законне і обґрунтоване рішення, апеляційним судом не встановлено.

Законних підстав для скасування або зміни вироку та задоволення апеляційної скарги з наведених у ній мотивів, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Локачинського районного суду Волинської області від 12 травня 2025 року щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді: