ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №000891 від 26.06.2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Збур`ївка Голопристанського району Херсонської області, громадянина України, із базовою середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 28.02.2008 Голопристанським районним судом Херсонської області за ч.3 ст.185, ст.ст.102, 103, 69, 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки;

- 17.05.2009 Голопристанським районним судом Херсонської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки;

- 27.11.2012 Голопристанським районним судом Херсонської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки;

- 12.02.2013 Голопристанським районним судом Херсонської області за ч.3 ст.185, ч.1 ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років;

- 11.07.2013 Дніпровським районним судом м. Херсон за ч.4 ст.187, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 12 років з конфіскацією майна;

звільнений з місць позбавлення волі 06.12.2023

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України, -

встановив:

ОСОБА_4 , діючи в умовах воєнного стану, який впроваджено на території України відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року №64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 року №2102-ІХ, дію якого продовжено неодноразово і який діє до наявного часу, 24.06.2025 близько 14:08 годин перебуваючи у магазині «Єва», що за адресою: м. Одеса, вул. Привозна, буд. 3, діючи умисно, повторно із корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна скориставшись тим, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, таємно викрав із полиці магазину чоловічу туалетну воду «Versace Pour Homme», об`ємом 100 мл., вартістю 2409 грн. та чоловічу туалетну воду марки «Dolce & Gabbana К By Dolce & Gabbana», об`ємом 50 мл., вартістю 2116 грн. без НДС., які сховавши в елементах одягу, пройшов повз касову зону не розрахувавшись та покинув місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши ТОВ «РУШ» майнову шкоду на загальну суму 4525 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю, не оспорюючи при цьому обставини злочину, які викладені в обвинувальному акті, щиро розкаявся у вчиненому, зазначивши, що на даний час він зробив для себе позитивні висновки та вирішив припинити злочинну діяльність.

Представник потерпілої сторони ОСОБА_5 будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Суд, враховуючи думки сторін кримінального провадження, які не наполягали на обов`язковій участі представника потерпілої юридичної особи в судовому розгляді, вважав за можливе провести судовий розгляд без участі представника потерпілої юридичної особи ОСОБА_5 .

Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим своєї вини в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, а також те, що він не піддавав сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинуваченого, у суду також не виникає сумнівів в добровільності позиції інших учасників судового провадження.

У зв`язку з цим, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого ОСОБА_4 , доказів, що стосуються особи обвинуваченого, доказів та документів, що стосуються речових доказів, процесуальних витрат і заходів забезпечення кримінального провадження. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.

В судовому засіданні ОСОБА_4 дав суду показання, що дійсно будучи обізнаним про воєнний стан, 24.06.2025 року перебуваючи в магазині «Єва» за адресою м. Одеса, вул. Привозна, 3, взяв с полиці туалетну воду «Versace» та «Dolce & Gabbana», пройшов між касою не розрахувавшись. Викрав товар з метою продати і отримати гроші. Майно добровільно повернув працівникам поліції. З переліком викраденого майна та з його оцінкою він повністю згоден. До вчинення злочину його спонукало тяжке матеріальне становище, оскільки він мав невеликий заробіток і проживає з бабою, яка перебуває у похилому віці.

Таким чином, допитавши обвинуваченого, дослідивши письмові докази, надані сторонами кримінального провадження, суд вважає, що зібрані докази є належними, допустимими та достовірними, і є достатніми для ухвалення обвинувального вироку.

Тому, суд з урахуванням того, що Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» № 2102-IX від 24.02.2022, в Україні введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року та продовжений і діє до наявного часу, вважає доведеною винність ОСОБА_4 у вчиненні ним злочину, та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 185 КК України, викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисний корисливий злочин проти власності, який у відповідності до положень ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

ОСОБА_4 має постійне місце реєстрації та проживання, дані щодо перебування на обліку у лікарів психіатрів та нарколога відсутні, раніше судимий.

Обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд відносить щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.

Щире каяття обвинуваченого полягає у визнанні обставин, регламентованих п. 1 ч. 2 ст. 91 КПК України, щодо події злочину, у тому числі його час, місце та спосіб вчинення. Адже, щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

Так, обвинувачений повністю визнав свою вину, висловив щирий жаль з приводу вчинених дій та осуд своєї поведінки, а також проявив готовність понести кримінальну відповідальність за вчинене.

Добровільне відшкодування завданого збитку полягало у добровільних діях обвинуваченого з видачі викраденого майна, яке повернуто представнику потерпілої юридичної особи майже одразу після злочину, що підтверджено відповідною розпискою і, такі дії з повернення майна фактично усунули негативні наслідки вчиненого злочину. Отже відшкодування в даному випадку було реальним та в повному обсязі.

З урахуванням вказаних обставин, суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що ОСОБА_4 необхідно для його виправлення та запобігання нових злочинів призначити покарання у виді позбавлення волі в межах мінімального строку покарання, передбаченого санкцією ч.4 ст.185 КК України.

В даному випадку, за переконанням суду, покарання у виді позбавлення волі саме у мінімальних межах санкції частини статті повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, у зв`язку з чим суд не вбачає необхідності призначати більш суворе покарання винному.

Водночас, вирішуючи питання про необхідність реального відбування обвинуваченою покарання у виді позбавлення волі за вчинений злочин, судом враховується практика Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Конституційний Суд України у рішенні від 02.11.2004 року зазначив, що окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

При цьому суд також враховує правову позицію Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловлену Постанові від 28.05.2020 року (справа № 753/13972/17; провадження № 51-986км20), згідно якої Верховний суд зазначив, що законодавцем саме суду надано дискреційні повноваження щодо визначення виду та міри покарання за вчинення того чи іншого злочину.

Таким чином, враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_4 злочину, усвідомлення останнім протиправності своєї злочинної поведінки, його позитивну поведінку після вчинення злочину, готовність понести кримінальну відповідальність, щире каяття та добровільну видачу викраденого майна, відсутність обтяжуючих покарання обставин, дані про особу винного, його достатньо молодий вік та стан здоров`я, зокрема те, що він хворіє на тяжку хворобу легень, тому утримується в слідчому ізоляторі в спеціальних умовах. Суд враховує також те, що ОСОБА_4 заявив суду, що зробив для себе позитивні висновки та має намір виправитись і не вчиняти злочинів, він жалкує про свій вчинок і усвідомив протиправність поведінки, має позитивні плани на майбутнє, що виглядало перед судом достатньо переконливо. За таких обставин, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим суд на підставі ст. 75 КК України вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням. Дійшовши висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства суд врахував також відсутність до обвинуваченого будь-яких претензій матеріального характеру з боку потерпілої юридичної особи.

В силу положень ч. 1 ст. 76 КК України, суд звільняючи ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, покладає на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Крім того, з урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_4 , який перебуває в достатньо молодому віці, для його дійсного виправлення і досягнення мети покарання, суд визначає ОСОБА_4 максимальний строк випробування, передбачений ст.75 КК України, що на переконання суду сприятиме контролю за поведінкою ОСОБА_4 та запобігатиме вчиненню ним кримінальних правопорушень у майбутньому. Також переслідуючи мету виправлення обвинуваченого, зміни його прокримінального мислення, формування у ОСОБА_4 життєвих навичок суд покладає на нього додаткові обов`язки, передбачені п.4 ч.3 ст.76 КК України.

Саме таке покарання суд вважає пропорційним, необхідним, достатнім і справедливим для виправлення винного та запобігання вчиненню ним нових злочинів і, в даному випадку мета застосування кримінального покарання буде досягнута при призначенні ОСОБА_4 саме такого виду покарання.

У зв`язку із звільненням ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням та відсутністю ризиків, передбачених ст.ст.177, 178 КПК України, але існування ризику, в разі апеляційного оскарження вироку, неявки обвинуваченого до суду за першою вимогою, або зміни місця проживання без повідомлення суду, що може негативно вплинути на розумність строків апеляційного перегляду справи, суд вважає за можливе до набрання вироком законної сили запобіжний захід щодо обвинувачуваного ОСОБА_4 змінити з тримання під вартою на особисте зобов`язання, звільнивши його з-під варти негайно.

В силу ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_4 мають бути стягнуті на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення судово-товарознавчої експертизи №1615 у сумі 424,08 (чотириста двадцять чотири) гривні 08 копійок.

Питання про долю речових доказів, які визнані такими та долучені до матеріалів провадження постановами слідчого СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 від 26.06.2025 року та від 27.06.2025 року, суд вирішує у відповідності до положень ст.100 КПК України, а саме: туалетну воду марки «Dolce & Gabbana К By Dolce & Gabbana», об`ємом 50 мл. та туалетну воду «Versace Pour Homme», об`ємом 100 мл., слід вважати повернутим законному володільцю; цифровий диск з відеофайлами з камер відеоспостереження розташованих у магазині «Єва», за адресою: м. Одеса, вул. Привозна, буд. 3, слід залишити в матеріалах кримінального провадження, до якого вони долучені.

Керуючись ст. ст. 369 371, 373 375 КПК, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі із випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки.

На підставі ч.ч.1, 3 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

3) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 у виді тримання під вартою, змінити на запобіжний захід у виді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили.

У відповідності до ч.5 ст.194 КПК України до набрання вироком законної сили покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до суду;

2) не відлучатися з місця проживання без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи, засоби зв`язку.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 наслідки невиконання покладених на нього обов`язків, а саме: у разі, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до суду, без поважних причин, не повідомить про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, запобіжний захід відносно нього може бути змінено на більш суворий.

Обвинуваченого ОСОБА_4 звільнити з-під варти негайно.

Стягнути з ОСОБА_4 , на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати, а саме на залучення експерта для проведення судово-товарознавчої експертизи №1615 у сумі 424,08 (чотириста двадцять чотири) гривні 08 копійок.

Речові докази по справі:

- туалетну воду марки «Dolce & Gabbana К By Dolce & Gabbana», об`ємом 50 мл. та туалетну воду «Versace Pour Homme», об`ємом 100 мл., вважати повернутими законному володільцю;

- цифровий диск з відеофайлами з камер відеоспостереження розташованих у магазині «Єва», за адресою: м. Одеса, вул. Привозна, буд. 3, залишити в матеріалах кримінального провадження, до якого вони долучені.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення вироку надіслати його копію учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя

Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

Єдиний унікальний номер справи: №522/25866/25

Номер провадження № 1-кп/522/3587/25

Головуючий суддя ОСОБА_1