Провадження № 11-кп/819/250/26 Доповідач: ОСОБА_2
ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2026 м. Херсон

Херсонський апеляційний суд в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали кримінального провадження №0000147 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 13.08.2025 щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженкис. Чорнобаївка Білозерського району Херсонської області, громадянки України, що зареєстрована та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:

12.09.2023 Херсонським міським судом Херсонської області за ч.1 ст.111-1 КК України до покарання у виді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування та займатися діяльністю пов`язаною з наданням публічних послуг на строк 10 років,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

в с т а н о в и в:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених судом першої інстанції обставин.

Цим вироком ОСОБА_7 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та їй призначено покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, повністю приєднано невідбуту частину покарання за вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 12.09.2023, і остаточно визначено ОСОБА_7 покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, та позбавлення права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування та займатися діяльністю пов`язаною з наданням публічних послуг на строк 8 (вісім) років 2 (два) місяці та 3 (три) дні.

Відповідно до ч.3 ст.72 КК України, призначенні ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення права та штрафу виконувати самостійно.

Встановлені судом обставини.

Вироком суду ОСОБА_7 визнано винною у тому, що вона 24.07.2025 близько 21.40 год., знаходячись біля домоволодіння АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклого конфлікту з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , переслідуючи прямий умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, нанесла ОСОБА_8 один удар кулаком правої руки по тулубу, в результаті чого спричинила їй тілесне ушкодження, яке відповідно до висновку експертизи відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор порушує питання про зміну вироку щодо ОСОБА_7 у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, суд, правильно встановивши підстави для призначення ОСОБА_7 остаточного покарання за сукупністю вироків на підставі ст.71 КК України, у резолютивній частині вироку безпідставно вказав про повне приєднання невідбутої частини покарання, призначеного за вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 12.09.2023 і за сукупністю вироків визначив остаточне покарання у виді штрафу розміром 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень та позбавлення права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування та займатися діяльністю пов`язаною з наданням публічних послуг на строк 8 років 2 місяці та 3 дні, тобто безпідставно визначив принцип призначення покарання за правилами ст.71 КК України, тим самим допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Просить вирок щодо ОСОБА_7 змінити в частині призначеного покарання.

В резолютивній частині вироку виключити посилання суду про застосування принципу повного приєднання невідбутої частини покарання, призначеного за вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 12.09.2023 при призначенні покарання за правилами ст.71 КК України.

Вказати, що ОСОБА_7 вважати засудженою за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді штрафу розміром 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків визначити остаточне покарання у виді штрафу розміром 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, та позбавлення права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування та займатися діяльністю пов`язаною з наданням публічних послуг на строк 8 років 2 місяці та 3 дні, які відповідно до положень ч.3 ст.72 КК України виконувати самостійно.

В решті вирок залишити без змін.

Позиції сторін.

Учасників судового провадження було належним чином повідомлено про дату, час і місце апеляційного розгляду, клопотань про його відкладення до суду апеляційної інстанції, а також про обов`язкову участь обвинуваченої ОСОБА_7 в апеляційному розгляді, не надходило.

Заслухавши суддю доповідача, думку прокурора, який просив апеляційну скаргу прокурора про зміну вироку задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до положень ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке вона засуджена, за встановлених і викладених у вироку обставин, та правильність кваліфікації її дій за ч.1 ст.125 КК України, обґрунтовані доказами, які досліджено судом у порядку, передбаченому статтями 381, 382 КПК України.

Відповідно до вимог ч.1 ст.394 КПК України, апеляційний суд не перевіряє висновки суду першої інстанції щодо розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, доказів у судовому засіданні або встановлених досудовим розслідуванням обставин згідно із статтями 381, 382 КПК України, не досліджувалися.

Матеріалами справи підтверджено, що обвинувачена ОСОБА_7 , яка була представлений захисником ОСОБА_9 надала письмову заяву, в якій зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України беззаперечно визнає в повному обсязі, вважає, що досудовим розслідуванням обставини вчинення кримінального проступку встановлені в повному обсязі та не оспорює їх.

Що ж до доводів прокурора про неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, а саме неправильне призначення покарання за ст.71 КК України, то вони заслуговують на увагу з огляду на таке.

Згідно ст.71 КК України, у випадках коли обвинувачений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин застосовується призначення покарання за сукупністю вироків. У цьому разі суд, відповідно до ч.1 ст.71 КК України до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. При складанні покарань у порядку ч.1 ст.71 КК України остаточне покарання має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Ці приписи закону є імперативними і підлягають обов`язковому виконанню.

За правилами ч.3 ст.72 КК України основне покарання у виді штрафу при призначенні його за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягає і виконується самостійно.

При цьому положення ч.3 ст.72 КК України не тільки не виключають можливості застосування положень ст.71 КК України щодо призначення покарання за сукупністю вироків, але й прямо вказують на необхідність такого застосування.

Водночас, ч.3 ст.72 КК України передбачає не самостійне виконання вироків, якщо одним чи кількома з них призначено покарання у виді штрафу, а лише неможливість складання цього покарання з іншими видами покарань при призначенні їх за сукупністю вироків і необхідність самостійного (окремого) виконання цих покарань.

Зазначені вимоги закону України про кримінальну відповідальність судом першої інстанції дотримані не були, оскільки відповідно до вироку, суд, правильно встановивши підстави для призначення ОСОБА_7 остаточного покарання за сукупністю вироків на підставі ст.71 КК України, у резолютивній частині вироку безпідставно вказав про повне приєднання невідбутої частини покарання, призначеного за вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 12.09.2023, і за сукупністю вироків визначив остаточне покарання у виді штрафу розміром 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, та позбавлення права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування та займатися діяльністю пов`язаною з наданням публічних послуг на строк 8 років 2 місяці та 3 дні, тобто безпідставно визначив принцип призначення покарання за правилами ст.71 КК України, тим самим допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно п.4 ч.1 ст.408 КПК України, суд апеляційної інстанції змінює вирок зокрема, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Виходячи з наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що в даному випадку суд першої інстанції, правильно встановивши підстави для призначення ОСОБА_7 остаточного покарання за сукупністю вироків на підставі ст.71 КК України, у резолютивній частині вироку безпідставно вказав про повне приєднання невідбутої частини покарання, призначеного за вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 12.09.2023, а тому вирок суду в частині призначення покарання необхідно змінити, виключити з резолютивної частини посилання суду про застосування принципу повного приєднання невідбутої частини покарання, призначеного за вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 12.09.2023 при призначенні покарання за правилами ст.71 КК України.

Вважати ОСОБА_7 засудженою за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді штрафу розміром 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків визначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді штрафу розміром 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, та позбавлення права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування та займатися діяльністю пов`язаною з наданням публічних послуг на строк 8 років 2 місяці та 3 дні, які відповідно до положень ч.3 ст.72 КК України виконувати самостійно, задовольнивши апеляційну скаргу прокурора.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону чи неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які б були підставами для зміни чи скасування оскаржуваного вироку в іншій частині, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ч.2 ст.376, ст.404, 405, 407, 408, 409, 419 КПК України, апеляційний суд.

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 13.08.2025 щодо ОСОБА_7 у частині призначення покарання змінити.

Виключити з резолютивної частини вироку посилання суду про застосування принципу повного приєднання невідбутої частини покарання, призначеного за вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 12.09.2023 при призначенні покарання за правилами ст.71 КК України.

Вважати ОСОБА_7 засудженою за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді штрафу розміром 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків визначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді штрафу розміром 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, та позбавлення права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування та займатися діяльністю пов`язаною з наданням публічних послуг на строк 8 років 2 місяці та 3 дні, які відповідно до положень ч.3 ст.72 КК України виконувати самостійно.

У решті цей вирок щодо неї - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку протягом 3 місяців з дня оголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4