Центральний районний суд м. Миколаєва
________________________________________________________________________________
Справа № 490/9483/25
Провадження № 1-кп/490/1669/2025
У Х В А Л А

12 грудня 2025 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі : головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участі прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

його захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальне провадження № 0004092 про обвинувачення

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Миколаєві, є громадянином України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 4362, частиною 3 статті 4362, частиною 1 статті 161 Кримінального Кодексу України

В С Т А Н О В И В :

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

І……У зв`язку з зумовленими збройною агресією російської федерації проти України перебоями у постачанні електроенергії наразі (12 грудня 2025 року) судове засідання призначене лише з метою вирішення питання про доцільність подальшого перебування обвинуваченого під вартою; подальший судовий розгляд буде здійсненим в узгоджені між сторонами дату та час.

ІІ……Прокурор заявив клопотання про продовження строку застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

1. В обґрунтування послався про те, що ОСОБА_4 вчинив особливо тяжкий злочин та існують ризики того, що він може:

-переховуватись від суду;

-вчинити інше аналогічне кримінальне правопорушення.

2. Обвинувачена та захисник просили змінити обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід на не пов`язаний з триманням його під вартою.

Встановлені судом обставини із посиланням на докази.

І……На розгляд суду надійшов складений 10 листопада 2025 року старшим слідчим в особливо важливих справах Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_8 та у той же день затверджений прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Територіального управління Державного бюро розслідувань Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 обвинувальний акт, у якому викладена версія обвинувачення щодо вчинення злочину ОСОБА_4 .

1. За твердженнями автора обвинувального акту, ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді молодшого інспектора І категорії відділу режиму і охорони ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор», тобто будучи працівником правоохоронного органу вчинив злочин за таких обставин

1.1. Він

підтримуючи ідеї проросійської спрямованості, достовірно володіючи інформацією, що з 24 лютого 2022 року російською федерацією, а саме підрозділами Збройних Сил та інших військових формувань рф, здійснено широкомасштабне вторгнення на територію суверенної держави Україна та розуміючи, що вчиняються дії, направлені на зміну меж території України в порушення порядку встановленого Конституцією України, діючи умисно та усвідомлюючи злочинність своїх дій, виправдовував збройну агресію російської федерації проти України, розпочату у 2014 році.

Так, громадянин України ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого фактичного проживання за адресою АДРЕСА_1 , розділяючи та підтримуючи протиправні дії з боку держави-агресора рф, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своєї діяльності, маючи прямий злочинний умисел направлений на цілеспрямоване та публічне вираження своїх поглядів необмеженому колу осіб (користувачів), бажаючи настання шкідливих наслідків, з використанням пристрою із доступом до мережі «Інтернет», в якому останній встановив мобільний застосунок месенджер «Telegram», в якому з нік неймом «Димас» (id 984141239), зареєстрованим за номером оператору національного мобільного зв`язку НОМЕР_1 , здійснив виготовлення та поширення матеріалів, шляхом розміщення особистих дописів (коментарів) під публікаціями, на проросійському інформаційному ресурсі «Одесское Общественное Телевидиние Z Chat» телеграм-каналу «Одесское Общественное Телевидиние Z» кількість користувачів якого станом на 24.07.2025 становила 25021, у месенджері «Telegram», за наступних обставин:

18.05.2022 об 11:08, побачивши у месенджері «Telegram» публікацію адміністрації каналу «Одесское Общественное Телевидение 2 Chat» «Артиллерийская бригада рф, на Николаевском направлении. Работайте Братья!!!!!...», у ОСОБА_4 виник умисел на виготовлення та поширення повідомлення у якому міститься виправдовування збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, шляхом розміщення в чаті вказаного телеграм-каналу текстового повідомлення. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 виготовив та поширив шляхом розміщення у вищевказаному чаті повідомлення наступного змісту:

«Николаев Русский город !!! Работайте братья!!! Смерть фашистам!!!!!»

Своїми умисними діями, ОСОБА_4 18.05.2022 об 11 годині 08 хвилин здійснив виготовлення та поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

1.2. Крім цього, він же

перебуваючи за місцем свого фактичного проживання за адресою АДРЕСА_1 , розділяючи та підтримуючи протиправні дії з боку держави-агресора рф, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своєї діяльності, маючи прямий злочинний умисел направлений на цілеспрямоване та публічне вираження своїх поглядів необмеженому колу осіб (користувачів), бажаючи настання шкідливих наслідків, з використанням присторою із доступом до мережі «Інтернет», в якому останній встановив мобільний застосунок месенджер «Telegram», в якому з нік-неймом « ОСОБА_9 » (id 984141239), зареєстрованим за номером оператору національного мобільного зв`язку НОМЕР_1 , повторно, здійснив виготовлення та поширення матеріалів, шляхом розміщення особистих дописів (коментарів) під публікаціями, на проросійському інформаційному ресурсі «Одесское Общественное Телевидиние Z Chat» телеграм-каналу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », кількість користувачів якого станом на 24.07.2025 становила 25021 у месенджері «Telegram», за наступних обставин:

(а) 15.11.2023 0 19:51 побачивши у месенджері «Telegram» публікацію адміністрації каналу «Одесское Общественное Телевидение Z Chat» «По результатам наката бойцов рф из 1-й танковой армии на опорник противника под Ивановкой», у ОСОБА_4 виник умисел на виготовлення та поширення повідомлення у якому міститься виправдовування збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, шляхом розміщення в чаті вказаного телеграм-каналу текстового повідомлення. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 виготовив та поширив шляхом розміщення у вищевказаному чаті повідомлення наступного змісту:

«Нужно по николаевскому следственному изолятору е***уть. (нецензурний вислів) там ребят пленных пытают. 95 процентов укроублюдков на службе, с молчаливого согласия руководства имеются издевательства над Пленными !!!! Пи**ров (нецензурний вислів) всех здам, с*ки (нецензурний вислів). Морально уже не вывожу этот фашизм!!!!».

Своїми умисними діями, ОСОБА_4 15.11.2023 о 19 годині 51 хвилині здійснив виготовлення та поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

(б) 05.09.2024 0 15:09 побачивши у месенджері «Telegram» публікацію адміністрації каналу «Одесское Общественное Телевидение Z Chat» «Укропадаль при сдаче в плен попыталась вырвать у нашего бойца оружие, в следствие чего дикое укроживотное зарезали на месте, а его побратимы расстреляны тоже на месте», у ОСОБА_4 повторно виник умисел на виготовлення та поширення повідомлення у якому міститься глорифікація осіб, яка здійснювала збройну агресію російської федерації проти України, шляхом розміщення в чаті вказаного телеграм-каналу текстового повідомлення. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 виготовив та поширив шляхом розміщення у вищевказаному чаті повідомлення наступного змісту:

«Мужики слава вам и уважение!!! Сработано четко, спокойно !!!!! Смерть фашистам зисиу и так должно быть с каждым.».

Своїми умисними діями, ОСОБА_4 05.09.2024 о 15 годині 09 хвилин здійснив виготовлення та поширення матеріалів, у яких міститься глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію російської федерації проти України.

(в) 05.01.2025 п 10:24 побачивши у месенджері «Telegram» публікацію адміністрації каналу «Одесское Общественное Телевидение Z Chat» «Тот самый ножевой бой нашего штурмовика с укропадалью из объектива дрона», у ОСОБА_4 повторно виник умисел на виготовлення та поширення повідомлення у якому міститься глорифікація осіб, яка здійснювала збройну агресію російської федерації проти України, шляхом розміщення в чаті вказаного телеграм-каналу текстового повідомлення. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 виготовив та поширив шляхом розміщення у вищевказаному чаті повідомлення наступного змісту:

«Якут ГЕРОЙ (зображення) А хохлю не жаль, на потеху петуху зеле и его хозяивам мучительно отвалил к бандере».

Своїми умисними діями, ОСОБА_4 05.01.2025 о 10 годині 24 хвилин здійснив виготовлення та поширення матеріалів, у яких міститься глорифікація особи, яка здійснювала збройну агресію російської федерації проти України.

(г) 22.04.2025 0 16:37, побачивши у месенджері «Telegram» публікацію адміністрації каналу «Одесское Общественное Телевидение Z Chat» «Говорят уже возможен такой сценарий», який розміщений на зображенні мапи, що має схожість з мапою України, частина якої закреслено як таку, шо є під контролем РФ, у ОСОБА_4 повторно виник умисел на виготовлення та поширення повідомлення у якому міститься виправдовування збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, шляхом розміщення в чаті вказаного телеграм-каналу текстового повідомлення. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 виготовив та поширив шляхом розміщення у вищевказаному чаті повідомлення наступного змісту:

«Было бы очень прекрассно, Николаев исконно Русский город !!!!!!!!».

Своїми умисними діями, ОСОБА_4 22.04.2025 о 16 годині 37 хвилин здійснив виготовлення та поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

1.3. Крім цього, у статті 1 Загальної Декларації прав людини, прийнятої і проголошеної резолюцією 217 А (ІІІ) Генеральної Асамблеї ООН від 10.12.1948 та ратифікованою Україною 17.07.1997 (далі Декларація), визначено всі люди народжуються вільними і рівними у своїй гідності та правах. Вони наділені розумом і совістю і повинні діяти у відношенні один до одного в дусі братерства. Згідно положень частини 1 статті 24 Конституції України не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Однак, ОСОБА_4 , діючи умисно, будучи обізнаним із вказаними нормами законодавства та щодо розпочатої 24.02.2022 відкритої збройної агресії російської федерації проти України, усвідомлюючи злочинність своїх дій, а також те, що зі змістом матеріалів, які він поширює, ознайомиться необмежена кількість користувачів месенджера «Telegram», бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді розпалювання національної ворожнечі, приниження національної честі та гідності, знаходячись перебуваючи за місцем свого фактичного проживання за адресою АДРЕСА_1 , з використанням присторою із доступом до мережі «Інтернет», в якому останній встановив мобільний застосунок месенджер «Telegram», в якому з нік-неймом «Димас» (id 984141239), зареєстрованим за номером оператору національного мобільного зв`язку НОМЕР_1 , вчинив умисні дії шляхом створення та публікаціями, на поширення для ознайомлення необмеженого кола осіб, дописів (коментарів) під проросійському інформаційному ресурсі «Одесское Общественное Телевидиние Z Chat» телеграм-каналу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », кількість користувачів якого станом на 24.07.2025 становила 25021 у месенджері «Telegram», а саме:

(а) 12.02.2023 о 21 годині 41 хвилині, побачивши у месенджері «Telegram» публікацію адміністрації каналу «Одесское Общественное Телевидение Z Chat» «Работают танкисты Западного военного округа.», у ОСОБА_4 виник умисел на виготовлення та поширення повідомлення яке містить ознаки розпалювання національної ворожнечі, приниження національної честі та гідності шляхом розміщення в чаті вказаного телеграм-каналу текстового повідомлення. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 виготовив та поширив шляхом розміщення у вищевказаному чаті повідомлення наступного змісту:

««Не берите в плен фашистов зсу кончайте из на месте это твари и пацанов расстреливают с*ки (нецензурний вислів) !!! Привет из Николаева !!!»

яке містить ознаки розпалювання національної ворожнечі, приниження національної честі та гідності;

(б) 15.11.2023 о 19 годин 51 хвилина, побачивши у месенджері «Telegram» публікацію адміністрації каналу «Одесское Общественное Телевидение Z Chat» «По результатам наката бойцов РФ из 1-й танковой армии на опорник противника под Ивановкой.», у ОСОБА_4 виник умисел на виготовлення та поширення повідомлення яке містить ознаки розпалювання національної ворожнечі, приниження національної честі та гідності шляхом розміщення в чаті вказаного телеграм-каналу текстового повідомлення. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 виготовив та поширив шляхом розміщення у вищевказаному чаті повідомлення наступного змісту:

«Нужно николаевскому следственному изолятору е***нуть (нецензурний вислів). там ребят пленных пытают. 95 процентов укроублюдков на службе с молчаливого согласия руководства имеются издевательства над. Пленными !!!! Пи**ров (нецензурний вислів) всех здам, с*ки (нецензурний вислів). Морально уже не вывожу этот фашизм!!!!»,

яке містить ознаки розпалювання національної ворожнечі, приниження національної честі та гідності; no

(в) 20.07.2024 о 09 годині 42 хвилини, побачивши у месенджері «Telegram» публікацію адміністрації каналу «Одесское Общественное Телевидение Z Chat «Наши завалили очередную сбушную укропадаль!! Гори в аду кусок говна», у ОСОБА_4 виник умисел на виготовлення та поширення повідомлення яке містить ознаки розпалювання національної ворожнечі приниження національної честі та гідності шляхом розміщення в чаті вказаного телеграм-каналу текстового повідомлення. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 виготовив та поширив шляхом розміщення у вищевказаному чаті повідомлення наступного змісту::

«Гнида Я плюю на твою могилу с*ка (нецензурний вислів) гестаповкая!!!!»,

яке містить ознаки розпалювання національної ворожнечі, приниження національної честі та гідності;

(г) 05.09.2024 о 10 годині 24 хвилини, побачивши у месенджері «Telegram» публікацію адміністрації каналу «Одесское Общественное Телевидение Z Chat» «Укропадаль при сдаче в плен попыталась вырвать у нашего бойца оружие, в следствие чего дикое укроживотное зарезали на месте, а его побратимы расстреляны тоже на месте.», у ОСОБА_4 виник умисел на виготовлення та поширення повідомлення яке містить ознаки розпалювання національної ворожнечі, приниження національної честі та гідності шляхом розміщення в чаті вказаного телеграм-каналу текстового повідомлення. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 виготовив та поширив шляхом розміщення у вищевказаному чаті повідомлення наступного змісту:

«Мужики слава вам и уважение !!! Сработано четко, спокойно !!!!!! Смерть фашистам зисиу и так должно быть с каждым.»,

де висловлювання «...Смерть фашистам зисиу и так должно быть с каждым!» містить ознаки розпалювання національної ворожнечі, приниження національної честі та гідності;

(ґ) 14.09.2024 о 22 годині 21 хвилина, побачивши у месенджері «Telegram» публікацію адміністрації каналу «Одесское Общественное Телевидение Z Chat» «!!!! Они свою хохлятскую ублюдочность впитывают с молоком матери.», у ОСОБА_4 виник умисел на виготовлення та поширення повідомлення яке містить ознаки розпалювання національної ворожнечі, приниження національної честі та гідності шляхом розміщення в чаті вказаного телеграм-каналу текстового повідомлення. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 виготовив та поширив шляхом розміщення у вищевказаному чаті повідомлення наступного змісту:

«Скотское племя заслуживает только расстрел !!!!!!!!!!»,

яке містить ознаки розпалювання національної ворожнечі, приниження національної честі та гідності;

(д) 05.01.2025 о 10 годині 24 хвилини, побачивши у месенджері «Telegram» публікацію адміністрації каналу «Одесское Общественное Телевидение Z Chat» «Тот самый ножевой бой нашего штурмовика с укропадалью из объектива дрона.», у ОСОБА_4 виник умисел на виготовлення та поширення повідомлення яке містить ознаки розпалювання національної ворожнечі, приниження національної честі та гідності шляхом розміщення в чаті вказаного телеграм-каналу текстового повідомлення. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 виготовив та поширив шляхом розміщення у вищевказаному чаті повідомлення наступного змісту:

«Якут ГЕРОЙ А хохлю не жаль на потеху петуху зеле и его хозяевам мучительно отвалил к бандере.»,

де висловлювання ««...А хохлю не жаль...»!» містить ознаки розпалювання національної ворожнечі, приниження національної честі та гідності.

(е) 08.03.2025 о 20 годині 05 хвилин побачивши у месенджері «Telegram» публікацію адміністрації каналу «Одесское Общественное Телевидение Z Chat» «ОТЛИЧНЫЕ НОВОСТИ» у ОСОБА_4 виник умисел на виготовлення та поширення повідомлення яке містить ознаки розпалювання національної ворожнечі, приниження національної честі та гідності шляхом розміщення в чаті вказаного телеграм-каналу текстового повідомлення. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 виготовив та поширив шляхом розміщення у вищевказаному чаті повідомлення наступного змісту:

«Смерть укрофашистам земля бетоном удобряйте»,

де висловлювання «Смерть укрофашистам...» містить ознаки розпалювання національної ворожнечі, приниження національної честі та гідності;

(є) 02.07.2025 о 13 годині 23 хвилини, побачивши у месенджері «Telegram» публікацію адміністрації каналу «Одесское Общественное Телевидение Z Chat» «Говорят уже возможен такой сценарий», який розміщений на зображенні мапи, що має схожість з мапою України, частина якої закреслено як таку, шо є під контролем РФ, у ОСОБА_4 виник умисел на виготовлення та поширення повідомлення яке містить ознаки розпалювання національної ворожнечі, приниження національної честі та гідності шляхом розміщення в чаті вказаного телеграм-каналу текстового повідомлення. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 виготовив та поширив шляхом розміщення у вищевказаному чаті повідомлення наступного змісту:

«Вот именно точьно подмечено поставки приостановлены по причине пустых складов !!! Склады наполнят и снова все станет на на свои места !!!!!!! украина это террорист, там не с кем говорить!»,

де висловлювання «украина это террорист, там не с кем говорить!» яке містить ознаки розпалювання національної ворожнечі, приниження національної честі та гідності.

2. Вказані дії ОСОБА_4 органами досудового розслідування та публічним обвинуваченням кваліфіковані

-за частиною 2 статті 4362 Кримінального Кодексу України як виготовлення та поширення матеріалів, в яких міститься виправдовування, заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році,

-за частиною 3 статті 4362 Кримінального Кодексу України як виготовлення та поширення матеріалів, в яких міститься виправдовування, заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію російської федерації проти України, вчиненому повторно,

-за частиною 1 статті 161 Кримінального Кодексу України як умисні дії, спрямовані на розпалювання національної ворожнечі, приниження національної честі та гідності.

ІІ……Під час здійснення цього кримінального провадження відносно ОСОБА_7 запобіжні заходи застосовувались таким чином.

1. В межах цього кримінального провадження ухвалою слідчого судді Інгульського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_10 від 02 жовтня 2025 року відносно ОСОБА_4 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 30 листопада 2025 року включно.

При цьому слідчий суддя визначив розмір застави, за умови внесення якої ОСОБА_4 підлягає звільненню з-під варти, у сумі 70 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб «що становить 211.960 грн.»

Слідчим суддею також визначено, що у разі звільнення обвинуваченого з-під варти на нього додатково покладаються такі обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора, суду за першим викликом;

-не відлучатись з м. Миколаєва без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілими, спеціалістами, експертами у вказаному кримінальному провадженні з приводу обставин вчиненого ним кримінального правопорушення, за виключенням випадків спільної участі у проведенні слідчих дій у вказаному кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

2. Ухвалою Центрального районного суду міста Миколаєва від 18 листопада 2025 року строк тримання обвинуваченого під вартою був продовжений до 18 січня 2026 року включно.

При цьому суд визначив суму застави у сумі у розмірі сімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб у сумі 211.960 грн., за умови внесення якої ОСОБА_4 підлягає звільненню з-під варти.

Судом також визначено, що у разі звільнення обвинуваченого з-під варти на нього додатково покладаються такі обов`язки:

-не відлучатись з міста Миколаєва без дозволу суду;

-повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

3. Під час застосування цього запобіжного заходу слідчий суддя та суд виходили з того, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину та існують ризики того, що він може переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

IV……Наразі суд завершив підготовче провадження та має перейти до судового розгляду справи.

V……Відповідно до статті 1 Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року (затвердженого Законом України № 2102- ІХ від 24 лютого 2022 року) /із змінами, внесеними Указами: від 14 березня 2022 року № 133/2022 (затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ); від 18 квітня 2022 року № 259/2022 (затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ), від 17 травня 2022 року № 341/2022 (затвердженим Законом України від 23 травня 2022 року № 2263-ІХ), від 12 серпня 2022 року № 573/2022 (затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-ІХ), від 07 листопада 2022 року № 757/2022 (затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738 - ІХ), від 06 лютого 2023 року № 58/2023 (затвердженим Законом України від 07 лютого 2023 року № 2915-ІХ), від 01 травня 2023 року (затвердженим Законом України від 02 травня 2023 року № 3057-ІХ), від 26 липня 2023 року № 451/2023 (затвердженим Законом України від 27 липня 2023 року № 3275-ІХ), від 06 листопада 2023 року № 734/2023 (затвердженим Законом України від 07 листопада 2023 року № 3429-IX), від 05 лютого 2024 року № 49/2024 (затвердженим Законом України від 06 лютого 2024 року № 3564-ІХ), від 06 травня 2024 року № 271/2024 (затвердженим Законом України від 08 травня 2024 року № 3684-ІХ), від 23 липня 2024 року № 469/2024 (затвердженим Законом України від 23 липня 2024 року № 3891-ІХ), від 28 жовтня 2024 року (затвердженим Законом України від 29 жовтня 2024 року № 4024-ІХ), від 14 січня 2025 року № 26/2025 (затвердженим Законом України від 15 січня 2025 року № 4220-ІХ), від 06 травня 2024 року № 271/2024 (затвердженим Законом України від 08 травня 2024 року № 3684-IX), від 14 липня 2025 року № 478/2025 (затвердженим Законом України від 15 липня 2025 року № 4524-IX), від 20 жовтня 2025 року (затвердженим Законом України № 4643-ІХ від 21 жовтня 2025 року)/ з 24 лютого 2022 року й до теперішнього часу в Україні безперервно діє військовий стан.

Положення закону, якими керувався суд при постановленні ухвали.

Щодо подальшого руху цього кримінального провадження.

1. Відповідно до частини 6 статті 9 Кримінального Процесуального Кодексу України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, суд, керуючись загальними засадами кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу, застосовує, зокрема, процесуальний закон, що регулює аналогічні правовідносини.

2. Велика Палата Верховного Суду сформулювала правову позицію щодо визначення подібності правовідносин, визначивши, що подібність правовідносин означає тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). /пункт 32 постанови від 27.03.2018 року у справі № 910/17999/16; пункт 38 постанови від 25.04.2018 року у справі № 925/3/7; пункт 40 постанови від 25.04.2018 року у справі № 910/24257/16.

3. Відповідно до статті 240 Цивільного Процесуального Кодексу України

…

Якщо спір, розгляд якого по суті розпочато, не може бути вирішено в даному судовому засіданні, судом може бути оголошено перерву в межах встановлених цим Кодексом строків розгляду справи, тривалість якої визначається відповідно до обставин, що її викликали, з наступною вказівкою про це в рішенні або ухвалі.

/частина 2/

Якщо в судовому засіданні було оголошено перерву, провадження у справі після її закінчення продовжується зі стадії, на якій було оголошено перерву.

/частина 6/

Щодо застосування запобіжного заходу до обвинуваченого.

І……Відповідно до частини 1 статті 331 Кримінального Процесуального Кодексу України

Під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.? ?

ІІ......Відповідно до статті 177 Кримінального Процесуального Кодексу України

метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

-переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

-знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

-незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

-перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

-вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

/частина 1/

Підставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити перелічені дії.

/частина 2/

ІІІ......Національне законодавство не містить поняття «обґрунтована підозра».

Відповідно до приписів статті 8 Кримінального Процесуального Кодексу України та норм статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року Конвенція про захист прав та основоположних свобод /далі - Конвенція/ та практика Європейського суду з прав людини визнаються в Україні джерелом права

1. Відповідно до визначеного Європейським судом з прав людини поняттям під час вирішення питання щодо запобіжного заходу під обґрунтованою підозрою слід розуміти добросовісне припущення про вчинення особою певного діяння, яке ґрунтується на об`єктивних відомостях, які:

-можна перевірити у судовому розгляді;

-спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.

Добросовісним можна вважати припущення, яке висунуте компетентним органом у встановленому законом порядку та ґрунтується на підході до справи, що характеризується правдивістю, сумлінністю та ретельністю.

2. У пункті 48 рішення у справі «Чеботарь проти Молдови» Європейський Суд з Прав Людини зазначив таке.

«Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання»

3. При цьому Суд, посилаючись на свою прецеденту практику зазначає, що самого факту, що підозра є добросовісною, недостатньо. Словосполучення «обґрунтована підозра» означає наявність фактів або інформації, що здатні переконати об`єктивного спостерігача, що особо, можливо, вчинила злочин.

4. У рішенні від 19 березня 2024 року у справі «Parildak v. Turkey»1 Європейський Суд з Прав Людини, ґрунтуючись на своїй попередній практиці, виснував таке

Стаття 5 Конвенції гарантує фундаментальне право на свободу та безпеку. Це право має велике значення в «демократичному суспільстві» за духом Конвенції.

Кожен має право на захист цього права, тобто не бути та не залишатись позбавленим свободи інакше, як відповідно до вимог пункту 1 статті 5. Перелік виключень, наведений у пункті 1 статті 5, є виключним та лише його вузьке тлумачення відповідає меті та завданням цього положення, гарантуючи, що ніхто не буде свавільно позбавленим волі.

Підпункт (с) пункту 1 статті 5 не вимагає, щоб слідчі органи зібрали достатні докази для висунення обвинувачення ані під час арешту, ані під час утримання під вартою в поліції. Метою допиту при затриманні відповідно до цього пункту є завершення розслідування шляхом підтвердження чи виключення конкретних підозр, що обґрунтовували арешт. отже, факти що є підставами для підозри, не мають бути того ж рівня, що ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку та навіть для висунення обвинувачення

Менше з тим, «правдоподібність» підозр, якими має бути обґрунтований арешт, являє собою суттєвий елемент захисту, передбачений статтею 5 § 1 (с) Конвенції від свавільного позбавлення волі. Ось чому самої по собі «добросовісної» підозри недостатньо.

Слова «правдоподібні підстави» означають, що повинні існувати факти чи інформація, здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити правопорушення. Те, що є «правдоподібним», залежить від сукупності обставин. … Таким чином, уряд-відповідач зобов`язаний повідомити Суду принаймні певні факти чи інформацію, здатну переконати його в тому, що існували вірогідні підстави підозрювати заарештовану особу у вчиненні передбачуваного злочину.

Термін «правдоподібність» також стосується порогу, якого має досягти підозра, щоби переконати об`єктивного спостерігача в правдоподібності звинувачень. Як правило, проблеми в цій сфері виникають на рівні фактів. Додатково до фактичного аспекту існування «імовірних підстав для підозри» у значенні статті 5 § 1 c) вимагає, щоб факти, на які посилаються, могли обґрунтовано вважатися такими, що підпадають під дію одного з розділів Кримінального кодексу, який стосується кримінальної поведінки. Таким чином, вочевидь не може бути «розумної підозри», якщо дії або факти, висунуті затриманому, не утворювали складу злочину в момент їх вчинення.

/пункти 55 62/

ІІІ......Стосовно передбачених законом види запобіжних заходів, що можуть бути застосованими до ОСОБА_4 , суд відзначає таке.

1. Відповідно до статті 176 Кримінального Процесуального Кодексу України:

Запобіжними заходами є:

1)особисте зобов`язання;

2)особиста порука;

3)застава;

4)домашній арешт;

5)тримання під вартою.

/частина 1/

1.1. Відповідно до статті 179 цього Кодексу особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

1.2. Відповідно до статті 180 Кримінального Процесуального Кодексу України особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

1.3. Відповідно до частини 1 статті 181 Кримінального Процесуального Кодексу України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Європейський Суд з Прав Людини у своїй практиці обґрунтував підхід, відповідно до якого тримання особи під домашнім арештом, так само, як й триманні її під вартою, є позбавленням свободи у розумінні статті 5 Конвенції /див., окрім іншого, рішення у справах "Гуццарді проти Італії" (пункти 92 - 95); "Бузаджі проти Республіки Молдова" (пункти 103 - 110); "Корбан проти України (пункти 138 - 139) та інші/.

При цьому Європейський Суд з Прав Людини зазначає, що в більшості випадків домашній арешт передбачає меншу кількість обмежень та менший ступінь страждань та незручностей для затриманого, ніж звичайне ув`язнення у відповідній установі. Але цю обставину Європейський Суд з Прав Людини пов`язує з особливостями режиму, але - не з сутністю становища ув`язненого. /див., окрім іншого, рішення у справі "Бузаджі проти Республіки Молдова" (пункти 111 - 114); "Корбан проти України (пункти 138 - 139)/

2. Відповідно до статті 183 Кримінального Процесуального Кодексу України:

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою ...статті 176 цього Кодексу.

/частина 1/

…

Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

/частина 3/

Відповідно до статті 4 Закону України «Про попереднє ув`язнення»

Установами для тримання осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою … є слідчі ізолятори Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахти Військової служби правопорядку у Збройних Силах України…

/частина 1/

ІV......Порядок застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в обставинах цього кримінального провадження є визначеним таким чином.

1. Відповідно до статті 199 Кримінального Процесуального Кодексу України строк тримання під вартою може бути продовженим у разі наявності підстав для застосування такого запобіжного заходу та додаткового доведення того, що завершити досудове розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали не є можливим, а раніше заявлені ризики не зменшились або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

2. Відповідно до правової позиції, що сформована Європейським Судом з прав людини, для продовження строку тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом досить тривалого строку. Також суд вказав, що пункт 3 статті 5 Конвенції визначає право заарештованого на розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження, при цьому таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання. Сторона обвинувачення зобов`язана доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи, в іншому випадку суд може змінити запобіжний захід на більш м`який.

Європейський суд з прав людини судом також відзначає, що "ризик втечі або уникнення правосуддя" зменшується з часом, адже включення строку запобіжного ув`язнення до строку покарання, якого мав підстави боятися заявник, зменшує це побоювання і його наміри втекти.

Далі відзначається, що таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

Європейський суд з прав людини також наголошував, що "саме національні судові органи мають подбати про те, щоб тривалість попереднього ув`язнення обвинуваченого у відповідній справі не перевищила розумного строку. Для цього вони мають дослідити всі факти на користь і проти існування реального суспільного інтересу, який, за належного врахування принципу забезпечення презумпції невинуватості, виправдовує відхід від вимоги забезпечення поваги до особистої свободи, і викласти ці міркування у своїх рішеннях про подовження строку тримання під вартою… Подальше існування обґрунтованої підозри у вчиненні заарештованою особою відповідного злочину є обов`язковою і неодмінною умовою законності подовження строку тримання під вартою, але зі спливом певного часу ця умова перестає бути достатньою… Згідно з пунктом 3 статті 5 Конвенції, визначаючи доцільність звільнення або подальшого тримання особи під вартою, відповідні посадові особи зобов`язані розглянути й альтернативні заходи забезпечення її явки до суду. Фактично, це положення не лише проголошує право на "розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження", а й передбачає, що "звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання".

/див. рішення у справі "Тодоров проти України" від 12.01.2012 року, "Пунцельт проти Чехії", "Харченко проти України" та інші/

Окрім того, як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Летельє проти Франції» (рішення від 26.06.1991 року), «особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення принаймні, протягом певного часу. За виняткових обставинах цей момент може бути врахований у світлі Конвенції, у всякому разі в тій мірі, в якій внутрішнє право … визнає поняття порушення публічного порядку внаслідок скоєння злочину. Однак цей фактор можна вважати виправданим і необхідним, тільки, якщо є підстави вважати, що звільнення затриманого реально порушить публічний порядок, або якщо цей порядок дійсно перебуває під загрозою. Попереднє затримання не має передувати покаранню у вигляді позбавлення свободи, не може бути «формою очікування» обвинувального вироку" (п.51).

V......Відповідно до статті 182 Кримінального Процесуального Кодексу України

застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків.

/частина 1/

…

Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

/частина 4/

Розмір застави визначається у таких межах

…

2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

...

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів мінімальної заробітної плати відповідно.

/частина 5/

VI...... Відповідно до частини 5 статті 194 Кримінального Процесуального Кодексу України

Якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме:

-прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;

-не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом;

-пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності;

-докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

-носити електронний засіб контролю.

Мотиви, з яких виходив суд при постановленні ухвали.

Щодо подальшого руху кримінального провадження.

1. Наразі подальший ефективний розгляд цього кримінального провадження не є можливими.

Відносини, що виникли в зв`язку із таким, та ті, що врегульовані у статті 240 Цивільного Процесуального Кодексу України, є повністю подібними, адже мають тотожні суб`єктний склад учасників відносин, об`єкт та предмет правового регулювання, а також умов застосування правових норм.

Таке доводить, що за обставин, що склались в межах цього кримінального провадження, у судовому засіданні слід оголосити перерву.

2. Далі, суд має визначити дату та час наступного судового засідання.

З урахуванням навантаження суду та сторін у справі, суд вважає за необхідне оголосити перерву до 04 лютого 2026 року до 14:00 години.

Стосовно наявності обґрунтованої підозри у вчиненні злочину ОСОБА_4 .

1. Оскільки по справі здійснюється лише підготовче провадження, «обґрунтованість підозри» у сенсі «обґрунтованості висунутого обвинувачення» судом не перевіряється, а встановлення її вини/невинуватості можливо лише під час ухвалення вироку по суті пред`явленого обвинувачення.

Метою ж застосування запобіжного заходу на цьому етапі є забезпечення можливості подальшого розслідування кримінальної справи, яке /подальше розслідування/ повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

2. При цьому суд відзначає, що «правдоподібність» висунутої ОСОБА_4 підозри наразі сторонами кримінального провадження, зокрема захистом не заперечується.

3. Принагідно суд відзначає, що сутність висунутого ОСОБА_4 підозри полягає ні в чому іншому, як у такому.

ОСОБА_4 , який має відповідний життєвий досвід, не міг не усвідомлювати тих подій, які відбувалися в Україні, зокрема, з 24 лютого 2022 року, коли засоби масової інформації, соціальні мережі та мобільні месенджери були переповнені інформацією щодо численних злочинів країни-терориста, тотального насильства, масових вбивств та руйнувань, які засуджував і засуджує увесь цивілізований світ.

Не дивлячись на це, він, будучи працівником правоохоронних органів, всупереч елементарним нормам моралі (не кажу вже про вимоги професійної етики), не проявивши жодних сентиментів та емпатії, та навіть банального співчуття через масову загибель як військовослужбовців, які стали на захист своєї Батьківщини, так і мирного населення, розповсюджував публікації, зміст яких всіляко виправдовував збройну агресію рф, метою якої є намагання знищити Україну як державу, та прославляв осіб, які її здійснювали.

Стосовно наявності передбачених законом ризиків.

1. Попередніми ухвалами суду встановлена наявність ризику того, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може переховуватись від суду.

Наявність цього ризику наразі випливає з того, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину за який передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 08 років, а строк його перебування під вартою наразі не є домірним такому.

З огляду на таке, наявність ризику, передбаченого пунктом 1 частини 1 статті 177 Кримінального Процесуального Кодексу України суд вважає доведеною.

2. Попередніми ухвалами суду встановлена наявність ризику вчинення обвинуваченим нових злочинів.

Наявність такого ризику узгоджується зі змістом висунутої йому підозри, а саме із вказаними в обвинувальному акті мотивами його дій та обставинами їх вчинення.

Та з цього приводу суд відзначає, що наразі обставини, що доводять наявність цього ризику, не змінились.

З огляду на таке, наявність ризику, передбаченого пунктом 5 частини 1 статті 177 Кримінального Процесуального Кодексу України суд вважає доведеною.

Стосовно запобіжного заходу, який має бути застосованим відносно обвинуваченої.

Вирішуючи, з огляду на встановлені вище обставини, питання про застосування відносно обвинуваченої запобіжного заходу, суд відзначає таке.

1. Як доведено вище, в обставинах цього кримінального провадження є наявною «правдоподібна» підозра у вчиненні обвинуваченим злочину та декілька ризиків, що виправдовують застосування запобіжного заходу.

Таке дає підстави для застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу з числа передбачених законом.

2. Вирішуючи питання про те, який з запобіжних заходів має бути застосованим відносно обвинуваченого, суд виходе з характеру встановлених ризиків та сутності висунутої йому підозри.

З огляду на таке суд зауважує про наступне.

2.1. В обставинах цього кримінального провадження застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді особистої поруки не є можливим з огляду на відсутність в обвинуваченого поручителів.

2.2. Застосування в обставинах цього кримінального провадження до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не видається за можливе з огляду на таке.

(а) Очевидним є те, що в обставинах цього кримінального провадження ризик вчинення ОСОБА_4 нових злочинів є визначальним.

З огляду на таке очевидним є те, що обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід має бути здатним запобігти цьому ризику, для чого передбачати достатні засоби зовнішнього контролю за поведінкою обвинуваченого з метою його утримання від вчинення нових злочинів.

(б) В той же час, особисте зобов`язання, як запобіжний захід, будь яких заходів контролю не передбачає взагалі.

(в) До того ж, такий запобіжний захід вочевидь не відповідає ступеню тяжкості злочину, у вчиненні якого ОСОБА_11 обґрунтовано підозрюється.

Отже, в обставинах цього кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 можуть бути застосовані лише запобіжні заходи, пов`язані з обмеженням свободи, або застава.

3. Наразі відносно обвинуваченого застосовується запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з правом бути звільненим під заставу.

3.1. Як процесуальні /відповідне клопотання/, так й фактичні підстави для скасування права обвинуваченого бути звільненим під заставу наразі вочевидь є відсутніми.

3.2. Захист просить про зміну обраного відносно обвинуваченого запобіжного заходу на домашній арешт.

З приводу цих посилань захисту суд відзначає таке.

Як відзначалось вище, запропонована захистом зміна запобіжного заходу означає ніщо інше, як послаблення режиму утримання ОСОБА_4 .

Проте, строк тримання обвинуваченого в умовах обмеження волі не є достатнім для висновку про можливість пом`якшення умов його утримання.

Отже, підстави для такої зміни запобіжного заходу наразі є відсутніми.

Отже, наразі відносно обвинуваченого слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю звільнення під заставу.

4. Стосовно суми застави, за умови звільнення якої обвинувачений підлягає звільненню з-під варти, суд відзначає таке.

4.1. Наразі така сума визначена у розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

4.2. Ця сума відповідає визначеному законом розміру застави, що підлягає внесенню за особу, яка обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину.

4.3. Захист зазначає, що така сума для обвинуваченого є непомірною.

Разом з таким, про суму застави, яку обвинувачений спроможний внести, захисник не посилається.

Таке доводить, що підстави для зміни раніше визначеної суми застави наразі є відсутніми.

5. Підстави для зміни обсягу раніше покладених на ОСОБА_4 у разі його звільнення з-під вартою обов`язків наразі відсутні; сторони про наявність таких підстав не посилаються.

Отже, клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 підлягає задоволенню, а у задоволенні клопотання захисту з цього приводу слід відмовити.

Керуючись статтями 369-372; 376 Кримінального Процесуального Кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

1.У судовому засіданні з розгляду кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 4362, частиною 3 статті 4362, частиною 1 статті 161 Кримінального Кодексу України оголосити перерву до 04 лютого 2026 року до 14:00 години.

2.Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 - до 10 лютого 2026 року включно.

Визначити суму застави у розмірі сімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб у сумі 211.960 грн., за умови внесення якої ОСОБА_4 підлягає звільненню з-під варти.

У разі звільнення ОСОБА_4 покласти на нього, окрім загального обов`язку зёявлятись до суду за першою вимогою, також такі обов`язки:

-не відлучатись з міста Миколаєва без дозволу суду;

-повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

3.У задоволенні клопотання захисту про зміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою може бути оскарженою безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 05 днів, в решті - оскарженню окремо від судового рішення не підлягає.

Головуючий суддя = ОСОБА_12 =

1 - ttps://hudoc.echr.coe.int/eng#%22sort%22:[%22kpdate%20Descending%22],%22itemid%22:[%22001-231602%22]\