Справа № 569/130/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2025 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника засудженого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 ,

представника пробації ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне клопотання захисника засудженого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку,

ВСТАНОВИВ:

Захисник засудженого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку, в якому просить змінити обов?язок, покладений на засудженого ОСОБА_4 , звільненого від відбування покарання з випробуванням, вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 25 вересня 2024 року, а саме виключити обов?язок, передбачений п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В обґрунтування клопотання зазначив, що вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 25 вересня 2024 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 332 та ч. 2 ст. 332 КК України, призначено покарання: за ч. 1 ст. 332 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки; за ч. 2 ст. 332 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) оків, з позбавленням права обіймати адміністративно-розпорядчі посади у сфері перевезень чи займатися господарською діяльністю у сфері перевезень на строк 1 (один) рік. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим суд визначив ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 5 років, з позбавленням права обіймати адміністративно-розпорядчі посади у сфері перевезень чи займатися господарською діяльністю у сфері перевезень строком 1 рік. На підставі ст. 75 КК України суд звільнив засудженого від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 роки. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 76 КК України на ОСОБА_4 покладено обов`язки: - не виїжджати за межі України без погодження уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; - періодично з?являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

27 жовтня 2025 року засудженим було відбуто термін додаткового покарання у вилі позбавленням права обіймати адміністративно-розпорядчі посади у сфері перевезень чи займатися господарською діяльністю у сфері перевезень, під час відбування якого, обов?язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, був передбачений частиною 2 статті 34 КВК України та обов?язковий для виконання.

Вказує на те, що упродовж перебування на обліку ОСОБА_4 демонструє сумлінну та бездоганну процесуальну поведінку: з?являється на реєстрацію, виконує вимоги органу пробації, не допускає порушень закону, сприяє належному виконанню завдань пробації. Це підтверджує стабільність його правослухняної поведінки та відсутність буль-яких ризиків ухилення або вчинення пових правопорушень. ОСОБА_4 офіційно працевлаштований, що також свідчить про його соціальну стабільність та відповідальність. Зокрема, він працює водієм пасажирських перевезень на міжнародних маршрутах з 05 вересня 2025 року. Належне виконання трудових обов?язків підтверджується також довідкою підприємства від 05.12.2025 року. Зазначений вид діяльності є основним та єдиним стабільним джерелом доходу засудженого. У зв?язку з цим обов?язок попереднього погодження кожного виїзду суттєво ускладнює професійне виконання ним посадових обов?язків та створює додаткові адміністративні труднощі, що фактично загрожує втратою роботи. Таким чином, збереження відповідного обов?язку створює непропорцйне та надмірне втручання у реалізацю засудженим права на працю, гарантованого ст. 43 Конституції України. Крім того, на утриманні засудженого перебуває дитина з інвалідністю, що підтверджується відповідним посвідченням. Через необхідність супроводу дитини для лікування, реабілітації та участі в спеціалізованих медичних програмах за межами України засуджений об?єктивно потребує можливості виїзду за кордон.

Захисник засудженого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити, з підстав, викладених у ньому.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання, у зв`язку із специфікою вчиненого кримінального правопорушення, вирішувати питання з органом пробації.

У судовому засіданні представник пробації ОСОБА_6 клопотання підтримала, просила його задовольнити. Вказала, що погодження з органом пробації ускладнює трудову діяльність засудженого.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Згідно ст. 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

У відповідності до п. 13-3 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про зміну обов`язків, покладених на засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням.

Судом встановлено, що вироком Рівненського міського суду від 25 вересня 2024 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 332 та ч. 2 ст. 332 КК України, призначено покарання: за ч. 1 ст. 332 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки; за ч. 2 ст. 332 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) оків, з позбавленням права обіймати адміністративно-розпорядчі посади у сфері перевезень чи займатися господарською діяльністю у сфері перевезень на строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_4 остаточне покаранняу видіпозбавлення воліна строк 5 (п`ять) років, з позбавленням права обіймати адміністративно-розпорядчі посади у сфері перевезень чи займатися господарською діяльністю у сфері перевезень на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнео ОСОБА_4 від відбування покарання, з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_4 обов`язки не виїжджати за межі України без погодження уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації.

Тобто, згідно зі ст. 76 КК України обов`язки, покладені на ОСОБА_4 , звільненого від відбування покарання з випробуванням, мають на меті забезпечення контролю за поведінкою засудженого, його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Обсяг і характер таких обов`язків визначається судом з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, даних про особу засудженого та інших істотних обставин.

Суд звертає увагу, що обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації не є абсолютною забороною на виїзд за кордон, а передбачає лише необхідність отримання попереднього дозволу, що забезпечує належний контроль за виконанням вироку та не позбавляє засудженого можливості реалізувати свої права у разі наявності поважних підстав.

При цьому, в матеріалах справи відсутні відомості про те, що уповноважений орган з питань пробації безпідставно відмовляв засудженому ОСОБА_4 у наданні дозволу на виїзд за межі України.

Доводи, викладені у клопотанні адвоката ОСОБА_5 , самі по собі не є достатніми підставами для зміни умов виконання вироку та не спростовують доцільність подальшого застосування покладеного судом обов`язку передбаченого п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Крім того, сам по собі факт належної поведінки засудженого ОСОБА_4 , відсутності порушень умов іспитового строку та позитивні характеристики, про що зазначає його захисник у своєму клопотанні хоча і свідчать про виконання засудженим ОСОБА_4 покладених обов`язків, не є достатніми та безумовними підставами для скасування одного з елементів пробаційного нагляду, оскільки такі обставини вже були враховані судом при призначенні покарання та встановленні відповідних обмежень.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що покладений на засудженого ОСОБА_4 обов`язок відповідає меті покарання, є співмірним втручанням у його права та інтереси, а тому підстав для його виключення не вбачається.

На підставі викладеного та керуючись ст. 537, 539 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання захисника засудженого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Рівненського міського суду

Рівненської області ОСОБА_7