Справа № 646/309/26
Провадження № 1-кс/646/118/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2026 року м. Харків

Слідчий суддя Основ`янського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , перевіривши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність першого заступника керівника Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 у КП № 0000539 від 14.03.2015 за ч. 1 ст. 172 КК України та № 4000037 від 18.01.2018 за ч. 1 ст. 175 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просить дослідити усі матеріали скарги та надані прокурором і слідством документи у КП № 0000539 від 14.03.2015 за ч. 1 ст. 172 КК України та № 4 000037 від 18.01.2018 за ч. 1 ст. 175 КК України, та витребувавши їх у слідства визнати незаконною бездіяльність що до порушення строків і не виконання вимог ч. 6, ст. 284 КПК не надсилання потерпілій особі ОСОБА_2 постанови про закриття КП від 17.01.2024 та 08.01.2026;

-бездіяльність прокурора першого заступника керівника Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 - не перевірив викладені обставини і не надав їм належної оцінки а відписався, і не встановив факти порушення прав потерпілого щодо отримання постанов про закриття КП на які посилається у листі від 12.01.2026р.;

- бездіяльність і порушення строків прийняття рішень під час розгляду звернень/скарг від 14.12.2025року; від 18.12.2025 року прокурором першим заступником керівника Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 ; - бездіяльність щодо не виконання в строк вимог ч. 1 ст. 214 КПК прокурором не повідомлення і не надсилання потерпілому ОСОБА_2 витягу з ЄРДР №0000539 від 14.03.2015 за ч. 1 ст. 172 КК України та № 0000037 від 18.01.2018 за ч. 1 ст. 175 КК України;

- скасувати постанови про закриття кримінальних справ від 17.01.2024 та 08.01.2026, відповідно, прийняті рішення про їх закриття на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення у КП № 0000539 від 14.03.2015 за ч. 1 ст. 172 КК України та № 0000037 від 18.01.2018 за ч. 1 ст. 175 КК України як не законні;

-на підставі викладеного і наведених доказів тривалої бездіяльності слідчих і прокурорів у КП № 0000539 від 14.03.2015 за ч. 1 ст. 172 КК України та № 4 000037 від 18.01.2018 за ч. 1 ст. 175 КК України що привело до тривалого порушення прав людини ОСОБА_2 на отримання заробітної плати, її не нарахування, не виплати ЗП, фізичному позбавленню права на працю, на нарахування пенсії і не розслідування КС в продовж розумного строку(не можливо вважати строк в 11 років розумним) прийняти окрему ухвалу що до зобов`язання внесення до ЄРДР інформації про злочин, корупційний злочин(наявність зв`язків) і притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності по факту недбалого ставлення до своїх обов`язків направивши для внесення відомостей до ЄРДР і розслідування до ДБР.

Перевіривши скаргу ОСОБА_2 слідчий суддя приходить до такого.

Можливість особи звернутися до суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів є її невід`ємним правом. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні урегульований Кримінальним процесуальним кодексом України.

Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

Згідно з ч.3 ст.26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

При цьому, у пунктах 1-11 частини першої статті 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій та бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні.

Частиною першою ст. 303 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) встановлений вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження, а саме:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, одним із близьких родичів або членом сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захисником померлого, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Зазначені у ч.1 ст.303 КПК України положення щодо можливості оскарження конкретних дій, бездіяльності слідчого, прокурора не дають жодних підстав для різного (неоднозначного) їх тлумачення.

Наведений у даній статті перелік рішень, дій або бездіяльності, що може бути предметом оскарження, відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 26 березня 2019 року у справі за №807/1456/17, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до ч. 2 ст. 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Стосовно вимог скасувати постанови про закриття кримінальних справ від 17.01.2024 та 08.01.2026, відповідно, прийняті рішення про їх закриття на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення у КП № 0000539 від 14.03.2015 за ч. 1 ст. 172 КК України та № 0000037 від 18.01.2018 за ч. 1 ст. 175 КК України, суд зазначає, що згідно ч. 1 ст. 306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого розглядаються слідчим суддею місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

З долученої заявником відповіді від 12.01.2026 за №09/1-720-20 вбачається, що закриття кримінальних проваджень здійснювалось досудовим органом ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області та вказане оскаржувалось до Новобаварської окружної прокуратури, тобто вказана вимога подана з порушення правилами територіальної підсудності.

У свою чергу, питання зобов`язання прийняти окрему ухвалу що до зобов`язання внесення до ЄРДР інформації про злочин, корупційний злочин(наявність зв`язків) і притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності по факту недбалого ставлення до своїх обов`язків направивши для внесення відомостей до ЄРДР і розслідування до ДБР суперечить вимогам положення частини першою ст. 303 КПК України, якою встановлений вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності в т.ч. прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження, а тому відповідно не може бути предметом оскарження.

Таким чином, вимоги, заявлені ОСОБА_2 не передбачені як такі, що розглядаються слідчим суддею у кримінальному провадженні з огляду на положення ст. 303 КПК України.

П. 53 Рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» було зазначено, що «Право на суд» не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

На підставі вищезазначеного, зважаючи на зміст та обсяг поданої скарги, слідчий суддя вважає необхідним відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 .

На підставі наведеного, керуючись ст. 303, 304, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність першого заступника керівника Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 у КП № 0000539 від 14.03.2015 за ч. 1 ст. 172 КК України та № 4000037 від 18.01.2018 за ч. 1 ст. 175 КК України.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1