Справа №590/1132/24
Номер провадження №1-кс/590/8/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2025 року с-ще Ямпіль

Суддя Ямпільського районного суду Сумської області: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши заяву судді Ямпільського районного суду Сумської області ОСОБА_3 про самовідвід у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000147 від 02.02.2024 року стосовно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні судді Ямпільського районного суду Сумської області ОСОБА_3 перебуває кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000147 від 02.02.2024 року стосовно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України.

12.09.2025 суддею ОСОБА_3 було заявлено самовідвід від участі у розгляді вказаного кримінального провадження, мотивуючи його тим, що « ОСОБА_4 , син присяжної Ямпільського районного суду Сумської області ОСОБА_5 . Так, рішенням Ямпільської районної ради від 13.03.2020 «Про затвердження списку присяжних, які будуть залучатися для розгляду і вирішення справ у Ямпільському районному суді Сумської області» було затверджено список присяжних в кількості 9 осіб, які будуть залучатися для розгляду і вирішення справ у Ямпільському районному суді Сумської області, до якого включено і ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до рішення Ямпільської селищної ради від 03.07.2024 також було затверджено список присяжних в кількості 9 осіб, які будуть залучатися для розгляду і вирішення справ у Ямпільському районному суді Сумської області, до якого черговий раз увійшла і ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також суддя ОСОБА_3 додатково повідомила, що станом на 12.09.2025 в її провадженні перебуває цивільна справа за заявою Виконавчого комітету Ямпільської селищної ради, як органу опіки та піклування про визнання ОСОБА_6 недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна та подання Ямпільської селищної ради, як органу опіки та піклування про призначення опікуном ОСОБА_7 , в разі визнання недієздатною ОСОБА_6 , заінтересована особа - ОСОБА_7 , розгляд якої відбувається судом у складі разом з ОСОБА_8 , та ОСОБА_5 (Справа N?590/716/25, провадження N?2-0/590/14/25). На переконання судді ОСОБА_3 , Присяжну ОСОБА_5 хоча і не можна вважати особою, яка працює в апараті суду, однак факт виконання нею протягом тривалого проміжку часу обов`язків присяжного у Ямпільському районному суді Сумської області може викликати у стороннього спостерігача певні сумніви в неупередженості чи необ`єктивності інших суддів місцевого суду та унеможливити забезпечення довіри, яку суди у демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість, незважаючи на те, що особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Розгляд заяви про самовідвід суддя ОСОБА_3 просила проводити без її участі.

Потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в судове засідання не з`явились від них на адресу суду надійшли заяви про розгляд заяви без їх участі. Вважають, що немає підстав для задоволення заяви про самовідвід.

Інші учасники кримінального провадження повідомлялися про дату та час судового засідання, однак до суду не прибули. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про самовідвід судді.

Керуючись ч. 6 ст. 9 КПК України щодо застосування загальних засад кримінального провадження та закріпленим у ст. 7 КПК України принципом диспозитивності, суддя дійшов висновку про можливість розгляду заяви про самовідвід за відсутності учасників кримінального провадження.

Розгляд заяви про самовідвід проводиться без фіксування ходу засідання за допомогою технічних засобів відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши письмові матеріали, додані до заяви про відвід, та матеріали кримінального провадження, суддя дійшов таких висновків.

Законодавець чітко регламентував у ст.75 КПК України обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні.

Так, за приписами ч.1 ст.75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: (1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; (2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; (3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; (4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; (5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення судді для розгляду справи.

Статтею 76 цього Кодексу визначені підстави недопустимості повторної участі судді в кримінальному провадженні.

За наявності підстав, передбачених статтями 75, 76 КПК України, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. За цими ж підставами йому може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні (ч.ч.1, 2 ст.80 КПК України).

Відповідно до ст.80 КПК України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим. Тобто відвід має містити вказівку на підстави, що зумовлюють його наявність.

Підставою для самовідводу суддя зазначає п.4 ч.1 ст.75 КПК України.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини безсторонність (неупередженість) суду в сенсі п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має визначатися згідно з: (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (iі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та серед інших аспектів його склад достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), від 24.02.1993, Series А № 255, пп. 28 та 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-ХІІ).

Відповідно до практики ЄСПЛ (рішення від 09.11.2006 у справі «Білуха проти України», рішення від 28.10.1999 у справі «Ветштан проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Крім того, ЄСПЛ у справі «Сокуренко і Стригун проти України» вказує, що справедливим в розумінні ст.6 Конвенції може вважатися тільки такий суд, який діє незалежно від будь-яких обставин особистого (людського) чи іншого плану, є безстороннім та безпристрасним, тобто, при абсолютній відсутності обставин, які можуть викликати сумніви в об`єктивності та неупередженості судді.

Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів діяльності судді, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27.07.2006, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Згідно з ч.7 ст.56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу /самовідводу/, якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Розглядаючи заяву про самовідвід, суд бере до уваги, що для самовідводу судді йому необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про самовідвід, повинні бути доведеними. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів. Якщо він невмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Так, суддя ОСОБА_3 заявляє собі самовідвід з тих підстав, що обвинувачений ОСОБА_4 є сином присяжної Ямпільського районного суду Сумської області ОСОБА_5 , а також з підстави того, що станом на 12.09.2025 в її провадженні перебуває цивільна справа за заявою Виконавчого комітету Ямпільської селищної ради, як органу опіки та піклування про визнання ОСОБА_6 недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна та подання Ямпільської селищної ради, як органу опіки та піклування про призначення опікуном ОСОБА_7 , в разі визнання недієздатною ОСОБА_6 , заінтересована особа - ОСОБА_7 , розгляд якої відбувається судом у складі разом з ОСОБА_8 , та ОСОБА_5 (Справа N?590/716/25, провадження N?2-0/590/14/25), що може, на її думку, викликати у стороннього спостерігача сумніви в неупередженості судді.

Проте суддею ОСОБА_3 в заяві про самовідвід не зазначено, яким чином вказана обставина може вплинути на її здатність об`єктивно та неупереджено розглянути дане кримінальне провадження та за результатами розгляду прийняти законне рішення.

Відповідно до ч.1 ст.65 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» присяжним може бути громадянин України, який досяг тридцятирічного віку і постійно проживає на території, на яку поширюється юрисдикція відповідного окружного суду, якщо інше не визначено законом.

Відповідно до статті 63 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» присяжним є особа, яка у випадках, визначених процесуальним законом, та за її згодою вирішує справи у складі суду разом із суддею або залучається до здійснення правосуддя. Присяжні виконують обов`язки, визначені пунктами 1, 2, 4-6 частини сьомої статті 56 цього Закону.

Так, присяжна ОСОБА_5 виконує протягом тривалого проміжку часу обов?язки присяжного у судді, проте її не можна вважати особою, яка працює в апараті суду, тобто цей факт не свідчить про упередженість судді ОСОБА_3 ..

Крім того, суддею ОСОБА_3 неодноразово розглядались справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 : 27.02.2024 за ч.2 ст.173-2, ч.3 ст.178 КУпАП (справа №590/82/24, провадження 3/590/87/24), 19.03.2024 за ч.2 ст.173-2, ч.3 ст.178 КУпАП (справа №590/147/24, провадження 3/590/109/24), 25.08.2025 за ч. 1, 2 ст.173-2 КУпАП (справа №590/718/25, провадження 3/590/419/25).

Таким чином, для задоволення самовідводу за об`єктивним критерієм мають бути не щонайменші сумніви, а достатні підстави вважати, що суддя не є безстороннім або що їй бракує неупередженості під час розгляду справи.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність судді є презумпцією, поки не надано доказів протилежного.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» від 09.11.2006 (заява № 33949/02) зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

Отже, не може бути підставою для відводу судді заява про самовідвід, яка містить лише надумані припущення про існування обставин, які можуть викликати сумнів у неупередженості або об`єктивності такого судді.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду в ухвалі від 10.05.2018 в адміністративній справі №800/592/17 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 73903174).

Зміст заяви судді про самовідвід не свідчить про наявність підстав та не містить посилання на обставини, які за суб`єктивними чи об`єктивними критеріями виключають участь судді у розгляді цієї справи відповідно, будь-яких інших обставин, що свідчили на користь упередженості чи необ`єктивності судді для цілей самовідводу у розумінні закону суддею не зазначено, відтак заявлений самовідвід є необґрунтованим.

Так само і не встановлено під час розгляду заяви про самовідвід обставин, які прямо передбачені ст.75 КПК України, як такі, що виключають участь судді ОСОБА_3 у кримінальному провадженні.

Інших обставин, які давали підстави стверджувати, що суддя ОСОБА_3 не здатна винести неупередженого рішення в даному кримінальному провадженні ним не наведено. Немає і жодної об`єктивної чи розумної суб`єктивної підстави для побоювань, що в учасників судового провадження можуть виникнути сумніви у об`єктивності та неупередженості цього судді. Також немає і фактів, які свідчили б, що суддя, який розглядає цю справу, не буде спроможним як кваліфікований, професійний суддя сформувати свою думку на підставі матеріалів, поданих на судовий розгляд, і лише на їх підставі та прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Отже, заявлений самовідвід не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність підстав для самовідводу, що передбачені зазначеними нормами КПК України.

Практика Європейського Суду з прав людини ґрунтується на принципі презумпції неупередженості судді, тобто існує презумпція, що суддя неупереджений, доки не буде доведено зворотне (справа Хаушальс проти Данії (1989 р.).

За умови відсутності інших обставин, аніж ті, що викладені в заяві про самовідвід, будь-яких сумнівів в упередженості судді ОСОБА_3 не може сформуватись.

За таких обставин суд не вбачає підстав для задоволення заяви судді ОСОБА_3 про самовідвід.

На підставі викладеного, керуючись статтею 6 Європейської конвенції з прав людини, статтями 21, 75, 80-81, 371-372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви судді Ямпільського районного суду Сумської області ОСОБА_3 про самовідвід у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000147 від 02.02.2024 року стосовно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України- відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1