Номер провадження 1-кс/754/87/26
Справа № 754/25/26
У Х В А Л А

Іменем України

13 січня 2026 року слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання, -

В С Т А Н О В И В :

12.01.2026 до слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_2 на постанову старшого слідчого Деснянського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 від 20.11.2025 про відмову у задоволенні клопотання щодо залучення ОСОБА_2 потерпілим у кримінальному провадженні №0009516 від 19.07.2017 та проведення його допиту, як потерпілого.

Скаржник також просить поновити йому строк на оскарження зазначеної постанови слідчого.

Скаргу мотивує тим, що 22 грудня 2025 року старший слідчий СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 на електронну адресу ОСОБА_2 надіслала лист від 19.12.2025 № , у якому повідомила, що на виконання ухвали слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 05.11.2025 нею було повторно розглянуто заяву ОСОБА_2 про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні №0009516 від 19.07.2017, та за результатами повторного розгляду винесено постанову від 20.11.2025 про відмову у задоволенні клопотання щодо залучення ОСОБА_2 потерпілим у кримінальному провадженні №0009516 від 19.07.2017 та проведення його допиту, як потерпілого. Копію постанови від 20.11.2025 було долучено до зазначеного листа.

Вважаючи постанову слідчого необґрунтованою та винесеною передчасно, без проведення усього комплексу належних слідчих дій та встановлення усіх обставин, ОСОБА_2 оскаржив її до слідчого судді, одночасно заявивши клопотання про поновлення процесуального строку на таке оскарження.

Скаргу було надіслано до Деснянського районного суду м. Києва 30.12.2025 через систему «Електронний суд».

Слідчий суддя, вивчивши скаргу, приходить до такого висновку.

Так, вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст. 303 КПК України.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Частиною 1 ст. 304 КПК України передбачено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Скаржник зазначає, що оскаржувану постанову слідчого від 20 листопада 2025 року він отримав лише 22 грудня 2025 року на свою електронну пошту. Однак, жодних доказів отримання постанови слідчого від 20.11.2025 на електронну пошту саме 22 грудня 2025 року (скріншот вхідної кореспонденції електронної поштової скриньки, звіт про доставку/отримання електронного листа тощо), до скарги не додано.

Водночас, як свідчить супровідний лист старшого слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , з яким надсилалась копія оскаржуваної постанови, його було підписано та зареєстровано у Деснянському ГУ НПУ у м. Києві 19.12.2025 за № .

Інших даних, які б свідчили про дату отримання ОСОБА_4 постанови слідчого від 20.11.2025 матеріали скарги не містять, а тому саме 19.12.2025 вважається датою отримання оскаржуваної постанови.

Частиною 1 ст. 304 КПК України визначено строк, протягом якого заявником може бути подана скарга на постанову слідчого, а саме - протягом 10 днів з дня отримання особою копії постанови.

Зазначені положення законодавства є чіткими і зрозумілими, доведені до відома скаржника у встановленому порядку, а наслідки їх недотримання є цілком передбачуваними.

Однією з головних засад кримінального судочинства є розумність строків. Так, відповідно до ч. 1 ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Враховуючи наведене та обставини, викладені у скарзі та підтверджені відповідними доказами, останнім днем звернення зі скаргою до слідчого судді є 28.12.2025 року.

Натомість, ОСОБА_2 до слідчого судді звернувся через систему «електронний суд» 30.12.2025 року, тобто поза межами 10-ти денного строку.

Згідно з п.3 ч.2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Поновлення процесуального строку за ст. 117 КПК України здійснюється, якщо він пропущений із поважних причин.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень. Так, главою 26 КПК України передбачений інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора на стадії досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження і є однією із засад кримінального провадження.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці виходить із того, що положення п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду.

Але, на відміну від права на справедливий суд, право на доступ до суду не є абсолютним. Воно може бути обмежено, зокрема задля забезпечення нормального функціонування судової системи. Це включає часові обмеження, фінансовий тягар, вимоги щодо форми звернення тощо.

Так, прецедентна практика Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З приводу цього прецедентним є рішення ЄСПЛ у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулювання з боку держави.

ОСОБА_2 порушує питання про поновлення строку на оскарження постанови слідчого, однак не наводить жодних поважних причин пропуску такого строку, а також не зазначає об`єктивно непереборних обставин, які завадили йому вчасно звернутися зі скаргою.

Підстави пропуску строку на оскарження рішення слідчого можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк, подання такої скарги.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. До таких причин відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій.

Отже, поновлення строків на оскарження може бути виправданим, якщо причина пропуску строку є поважною, об`єктивно незалежною від волі та поведінки скаржника.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує кожному право на справедливий суд, що включає, крім іншого, право на розгляд справи. Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищає суд; кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Разом з тим право на доступ до правосуддя не є абсолютним і обмежене передусім встановленим строком звернення до суду. Такий підхід обумовлений необхідністю дотримання принципу верховенства права, а саме, одного з його елементів - принципу правової визначеності.

У справі "Мельник проти України", заява № 23436/03, рішення від 28.03.2006, пункти 22 - 23 Європейський Суд вказав, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду (див. Golder v. The United Kingdom, рішення від 21 лютого 1975 року, серія А, N 18, с. 18, параграф 36), не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Тим не менше, право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (див. v. France рішення від 29 липня 1998 року, Reports of Judgment and Decisions 1998-V, c. 1867, параграф 37).

Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність повернення скарги ОСОБА_2 на підставі п.3 ч.2 ст. 304 КПК України, оскільки слідчим суддею не вбачається підстав для поновлення пропущеного строку на оскарження постанови слідчого.

Положеннями ч.7 ст. 304 КПК України передбачено, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 304 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Відмовити ОСОБА_2 у поновленні процесуальних строків на оскарження постанови старшого слідчого Деснянського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 від 20.11.2025 про відмову у задоволенні клопотання.

Скаргу ОСОБА_2 на постанову старшого слідчого Деснянського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 від 20.11.2025 про відмову у задоволенні клопотання, повернути особі, яка подала скаргу.

Копію ухвали про повернення скарги невідкладно надіслати особі, яка її подала, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Роз`яснити особі, яка подала скаргу, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді в порядку, передбаченому КПК України.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали - після постановлення ухвали судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя: ОСОБА_1