Справа № 182/2215/25
Провадження № 1-кп/0182/925/2025
У Х В А Л А

Іменем України

01.12.2025 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі Дніпропетровської області кримінальне провадження, відомості про вчинення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000096 від 02.04.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь, Дніпропетровської області, громадянина України, не працевлаштованого, з базовою середньою освітою, неодруженого, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ( в режимі ВКЗ з власних технічних засобів),

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_6 , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 21.03.2025 приблизно о 10 год. 00 хв. знаходився на території домоволодіння, що адресою: АДРЕСА_1 , де нього на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_5 виник умисел спрямований на спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень.

Після чого, в той же день та час, в тому ж місці, ОСОБА_3 реалізуючи свій умисел направлений на заподіяння легких тілесних ушкоджень, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, підійшов до ОСОБА_5 та наніс один удар долонею правої руки в область обличчя ОСОБА_5 , два удари кулаком правої руки в область грудної клітини та один удар кулаком правої руки по обох руках ОСОБА_5 , яка в цей момент закривала руками обличчя, чим спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді синців обличчя, крововиливу та поверхневої забитої рани слизової верхньої губи, синців верхньої лівої кінцівки, синців грудної клітини, які відповідно до висновку експерта № 285 від 02.04.2025 за результатами судово-медичної експертизи відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (згідно пункту 2.3.5. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень).

Дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні винуватим себе визнав повністю та заявив клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку з примиренням з потерпілою.

У судовому засіданні обвинуваченому було роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності, яка не належить до числа реабілітуючих, і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, на що обвинувачений повідомив, що суть обвинувачення йому зрозуміла, проти звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючої підстави він не заперечує, та надав згоду на закриття кримінального провадження.

Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні повідомила суду про те, що вона не заперечує проти звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі статті 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, запевнила суд, що з обвинуваченим вона примирилась добровільно, жодних претензій до нього не має.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання обвинуваченого, не вбачав перешкод у його задоволенні, оскільки наявні всі підстави, передбачені статтею 46 КК України, а саме: обвинувачений ОСОБА_3 вперше вчинив необережний нетяжкий злочин, в силу статті 89 КК України вважається раніше не судимим, примирився з потерпілою.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши наявність підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності, дійшов такого.

Частиною першою статті 285 КПК України встановлено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

За змістом статті 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених КК України. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених КК України, здійснюється виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Приписами статті 46 КК України передбачено, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Так, кримінальне правопорушення, передбачене частиною першою статті 125 КК України, відповідно до статей 12, 25 КК України є кримінальним проступком, не належить до числа корупційних чи пов`язаних з корупцією кримінальних правопорушень згідно з приміткою до статті 45 КК України.

Суд також бере до уваги усталену правову позицію Верховного Суду щодо можливості застосування положень статті 46 КК України до особи, судимість якої погашена, а саме:

під вчиненням злочину вперше у статті 46 КК України розуміється те, що особа раніше не вчиняла будь-якого діяння, передбаченого Особливою частиною КК України, а також і у випадку, якщо злочин фактично був вчинений нею хоча і не вперше, але на день його вчинення:

1) особу було звільнено від кримінальної відповідальності за підставами, встановленими КК України;

2) особа хоча і була засуджена за попередньо вчинений злочин, однак судимість була погашена або знята;

3) особа не підлягає кримінальній відповідальності, оскільки злочинність раніше вчиненого діяння скасована новим кримінальним законом (постанови Верховного Суду від 23.01.2020 у справі № 455/1490/17, від 20.05.2021 у справі № 761/12266/19);

судимість має строковий характер. Закон визначає, коли вона виникає (з дня набрання законної сили обвинувальним вироком), і встановлює підстави її припинення. Такими підставами є погашення судимості та її зняття. Припинення судимості анулює всі кримінально-правові й загальноправові наслідки засудження і призначення покарання. Особа, судимість якої погашена або знята, вважається такою, яка раніше злочину не вчиняла, покарання не відбувала. Вона не зобов`язана будь-де вказувати про вчинення нею в минулому злочину та призначення за нього покарання, не повинна відчувати жодних негативних наслідків колишньої судимості. Врахування погашеної чи знятої судимості під час вирішення будь-яких питань, у тому числі під час надання характеристики особи, суперечить самій суті інституту припинення судимості (постанови Верховного Суду від 20.04.2023 у справі № 206/1127/21, від 12.03.2025 у справі № 595/1754/23).

Ураховуючи відомості про обвинуваченого, з огляду на зазначену правову позицію Верховного Суду, суд приходить до висновку, що обвинувачений в розумінні статті 46 КК України є особою, яка вчинила кримінальний проступок уперше.

На підставі усних пояснень обвинуваченого та потерпілого, судом встановлено, що обвинувачений та потерпілий досягли примирення між собою, претензій до обвинуваченого потерпіла не має та бажає, щоб суд звільнив його від кримінальної відповідальності та закрив кримінальне провадження.

З огляду на зазначене та ураховуючи наявність у кримінальному провадженні підстав, передбачених статтею 46 КК України, суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання обвинуваченого про звільнення його від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України, у зв`язку з його примиренням з потерпілою.

Пунктом 1 частини другої статті 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з частиною третьою статті 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

За таких обставин кримінальне провадження підлягає закриттю.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався, цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлявся.

Заходи забезпечення не застосовувались.

Речові докази відсутні.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст. 284 КПК України, ст. 46 КК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження у зв`язку з примиренням винного з потерпілою, - задовольнити.

Кримінальне провадження, відомості про вчинення кримінального правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.04.2025 року за №0000096 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України закрити у зв`язку з примиренням винного з потерпілими.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази відсутні.

Процесуальні витрати відсутні.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного судушляхом подачі апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію ухвали вручити сторонам кримінального провадження.

Суддя: ОСОБА_1