печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2025 року м. Київ

Печерський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

захисника - адвоката ОСОБА_3 ,

підозрюваного - ОСОБА_4 ,

прокурорів - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу захисника, адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_4 від 20.01.2025,

УСТАНОВИВ:

Вступ

На вирішення слідчому судді надійшла скарга про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0001108 від 07.12.2024, у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 4 ст. 426 КК України.

Зазначене питання вирішується за скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_4 , адвоката

ОСОБА_3 . Зміст скарги

Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань, за процесуального керівництва прокурорів Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001108 від 07.12.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 425, ч. 4 ст. 426, ч. 5 ст. 426-1 КК України.

20.01.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 426 КК України, а саме в умисному ненаправлені військовою службовою особою до органу досудового розслідування повідомлення про підлеглого, який вчинив кримінальне правопорушення, а також іншому умисному невиконанні військовою службовою особою дій, які вона за своїми службовими обов`язками повинна була виконати, що заподіяло істотну шкоду, вчиненому в умовах воєнного стану.

Підставою оскарження вказаного процесуального рішення є його необґрунтованість у зв`язку із відсутністю у підозрюваного ОСОБА_4 прямого обов`язку щодо направлень до ДБР повідомлень про випадки СЗЧ військовослужбовцями; невиконанням військовою частинною НОМЕР_1 у період перебування ОСОБА_4 на посаді командира завдань за призначенням та відсутність організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських обов`язків у ОСОБА_4 ; невідповідністю кількості повідомлень про СЗЧ під час виконання ОСОБА_4 своїх обов`язків їх фактичній кількості; бездіяльністю органами ДБР за наслідками повідомлення про СЗЧ військовослужбовцями; відсутністю в ОСОБА_4 відомостей про застереження ДВК СБУ щодо певного переліку військовослужбовців та відсутністю таких військовослужбовців у списку, який був затверджений ОСОБА_4 у період з 10 по 13 вересня 2024 року, які залишили місця служби, будучи відрядженими для проходження підготовки до території Республіки Франції. Також у скарзі вказано, що організація роботи щодо морально-психологічного забезпечення покладається на заступників командирів з МПЗ.

Викладені в тексті обставини не відповідають матеріалам кримінального провадження, визначеній стороною обвинувачення кваліфікації інкримінованого злочину та не містить конкретних даних щодо протиправних умисних дій ОСОБА_4 .

ІІ. Позиції учасників провадження

У судовому засіданні захисник ОСОБА_3 скаргу підтримав. Вказував на зміну прокурором повідомлення про підозру та виключення з неї певних епізодів, які були інкриміновані ОСОБА_4 раніше. Також посилався на неправильну кваліфікацію інкримінованого злочину за ст. 426 КК України, відсутність у діях ОСОБА_4 мети, мотиву та умислу, відсутність істотної шкоди інкримінованим злочином та на науковий висновок з цього приводу. Наголосив, що лист ДВК СБУ про застереження щодо певного переліку військовослужбовців створений «заднім числом», оскільки частина з переліку цих осіб не мала статусу військовослужбовця, що свідчить про його підробку. Скаргу підтримав.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що він проводив морально-правове виховання військовослужбовців у виняткових випадках, коли з цим не могли впоратись безпосередні виконавці, на яких такі обов`язки були покладені. Щодо відряджених осіб на навчання до Республіки Франція пояснив, що всі кандидати перевірялись двома комісіями.

Прокурор ОСОБА_5 заперечував проти задоволення. Наголосив, що оскаржуване повідомлення про підозру відповідає вимогам ст. 277 КПК України та було вручено у порядку, передбаченому ст. 278 КПК України. Зазначив, що на момент його складання у слідчого були всі наявні підстави як процесуального так і матеріального аспектів для прийняття вказаного процесуального рішення.

На спростування доводів сторони захисту зазначив, що факт зміни кваліфікації інкримінованого кримінального правопорушення не може свідчити про необґрунтованість підозри. Крім того, обсяг підозри не змінився, а в результаті здобутих під час досудового розслідування доказів перекваліфіковано суб`єктивну сторону. Просив у задоволенні скарги відмовити.

Прокурор ОСОБА_6 також заперечував проти задоволення скарги.

ІІІ. Встановлені обставини, мотиви та оцінка слідчого судді

У судовому засіданні на підставі наданих сторонами матеріалів встановлено, що Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань, за процесуального керівництва прокурорів Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001108 від 07.12.2024 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 426 КК України та за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 425, ч. 5 ст. 426-1 КК України.

20.01.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 4 ст. 426 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22.01.2025 у справі № 757/2389/25-к до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 19.03.2025 включно, в межах строку досудового розслідування. Одночасно для забезпечення виконання обов`язків, визначених кримінальним процесуальним кодексом України, зазначеною ухвалою ОСОБА_4 визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 90 840 000 гривень. У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Ухвалою Київського апеляційного суду м. Києва від 06.02.2025 скасовано ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22.01.2025 у справі №757/2389/25-к та відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Одночасно, для забезпечення виконання обов`язків, визначених кримінальним процесуальним кодексом України, зазначеною ухвалою ОСОБА_4 визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в сумі 50 000 000 гривень. У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

В умовах верховенства права та пріоритетності захисту прав людини, передбачених як національним законодавством, так і міжнародними стандартами, зокрема статтями 6 та 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, слідчий суддя має право й обов`язок здійснити перевірку обґрунтованості повідомлення про підозру, якщо така перевірка є єдиним реальним засобом запобігти свавільному або необґрунтованому втручанню держави у сферу особистих прав і свобод громадянина. Такий підхід узгоджується з принципом ефективного засобу юридичного захисту, за змістом якого суд зобов`язаний розглядати не лише формальні обставини, а й забезпечувати реальний і практичний захист прав особи, що перебуває під тягарем кримінального переслідування.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Відтак, дана скарга подана повноважною особою та в строки, визначені КПК України, підстав для відмови у відкритті провадження чи повернення скарги слідчий суддя не вбачає.

Надалі слідчому судді при розгляді скарги на повідомлення про підзору слід відповісти на запитання, які критерії оцінки повідомлення про підозру під час розгляду цієї скарги, адже національний закон, зокрема ст. 303 КПК України їх не визначає.

Задля відповіді на це запитання слідчий суддя зобов`язаний звернутися до положень ч. 6 ст. 9 КПК України, відповідно до яких у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Отже, слідчий суддя, виходячи з загальних засад кримінального провадження, закріплених в ст. 7 КПК України, вважає, що предметом судового контролю слідчим суддею під час розгляду скарг на повідомлення про підозру є не лише формальне дотримання процесуальних норм (форма та зміст документу - повідомлення про підозру, а також порядок повідомлення про підозру (наявність повноважень в особи, яка здійснила таке повідомлення, тощо), але й змістовна складова підозри у контексті справедливості правосуддя.

Перевіряючи на предмет форми та змісту оскаржуваного повідомлення про підозру від 20.01.2025 у кримінальному провадженні № 0001108 від 07.12.2024 щодо ОСОБА_4 слідчий суддя вважає, що таке в повній мірі відповідає вимогам ст. 277 КПК України.

З приводу доводів сторони захисту щодо невідповідності викладених у повідомленні обставин матеріалам кримінального провадження, визначеній кваліфікації, а також відсутності у ньому належних та допустимих доказів протиправних дій ОСОБА_4 слід зазначити наступне (змістовна складова повідомлення про підозру).

Усі наведені стороною захисту аргументи стосуються фактичних обставин справи та оцінки доказів, що за своєю правовою природою є предметом перевірки в кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування, в тому числі після повідомлення особі про підозру.

Повідомлення про підозру в межах кримінального провадження не завжди має наслідком складання обвинувального акту та направлення його до суду, адже кримінальне провадження може бути й закрите у разі встановлення під час досудового розслідування обставин, які виключають наявність складу злочину в діях особи чи події злочину.

Разом із тим, на етапі повідомлення про підозру її достатність та обґрунтованість підтверджується сукупністю наявних доказів, які відповідають вимогам закону для повідомлення особі про підозру.

Що ж до невідповідності кваліфікації інкримінованого ОСОБА_4 діяння матеріалам справи, то слідчий суддя вважає, що кваліфікація діяння може змінюватися у ході досудового розслідування як у бік пом`якшення, так і у бік уточнення чи то зміни кваліфікації шляхом інкримінування інших складів кримінальний правопорушень. Однак так само за результатами оцінки всіх доказів слідчим можуть бути встановлені обставини, які повністю виключають склад будь-якого кримінально - караного діяння в діях ОСОБА_4 .

Тому, викладені у скарзі доводи сторони захисту не можуть на даному етапі бути прийняті слідчим суддею для скасування оскаржуваного повідомлення про підозру, оскільки вони стосуються оцінки доказів та фактичних обставин, що підлягають перевірці в межах строків досудового розслідування та ніяк не стосуються доказів, отриманих до повідомлення ОСОБА_4 про підозру, з точки зору їх належності та достатності для вчинення цієї процесуальної дії.

Будь-яких доказів на спростування належності та достатності пред`явленої підозри, вручення підозри неналежною особою та в поза процесуальний спосіб - суду не надано.

Оскільки доводи, наведені у скарзі, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність відмови в її задоволенні.

Керуючись ст. 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу - залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_7