Провадження № 1-кс/643/5328/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2025 м. Харків

Слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в місті Харкові клопотання заступником начальника відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0011487, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, -

встановив:

Слідчими Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, за процесуального керівництва Харківської обласної прокуратури, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0011487 від 11.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Під час здійснення досудового розслідування встановлено, що, 08.08.2025 близько 14.00 ОСОБА_5 , будучи достеменно обізнаним про введення на території України воєнного стану та обмеження щодо виїзду чоловіків призовного віку за кордон, діючи умисно та протиправно, з корисливих мотивів, будучи знайомим з невстановленою під час досудового розслідування особою на ім`я « ОСОБА_6 », яка організовує незаконне переправленню осіб через державний кордон України, під час телефонної розмови з раніше знайомим військовозобов`язаним ОСОБА_7 , який не має відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, запропонував йому сприяння у незаконному переправленні через державний кордон України та особисту зустріч для повідомлення відповідних порад та надання конкретних вказівок.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_5 25.08.2025 у період з 18.09 по 18.18 зустрівся із ОСОБА_7 на паркувальному майданчику супермаркету «АТБ», розташованому за адресою: м. Харків, проспект Героїв Харкова, 268а, та, будучи достовірно обізнаним від невстановленої в ході досудового розслідування особи, яка організовує незаконне переправлення осіб через державний кордон України, про порядок, способи та засоби, необхідні для незаконного перетину державного кордону України, володіючи інформацією, необхідною для прихованого переміщення територією України, в тому числі у прикордонній смузі України, а саме про маршрути переміщення, особливості місцевості, з метою реалізації корисливого мотиву, повідомив ОСОБА_7 про готовність сприяти незаконному переправленню його через державний кордон України порадами, вказівками та наданням засобів, а саме шляхом переміщення на транспортному засобі з м. Харкова до ділянок державного кордону між Україною та Румунією або Республікою Молдова, з подальшим сприянням незаконному пішому перетину державного кордону України у прикордонній смузі України, після чого повідомив, що за свої вказані дії йому необхідно надати грошову винагороду в розмірі від 10 000 доларів США до 25 000 доларів США. Крім цього, ОСОБА_5 повідомив, що для незаконного переправлення ОСОБА_7 через державний кордон він планує залучити інших осіб, з якими познайомить останнього, під час наступної зустрічі.

В подальшому, 28.08.2025 близько 20.30 ОСОБА_5 у власному автомобілі «SKODA FABIA», р.н. НОМЕР_1 , запропонував ОСОБА_7 сприяти незаконному перетину ним державного кордону України шляхом залучення свого спільника невстановленої під час досудового розслідування особи на ім`я « ОСОБА_6 », який перебуває у м. Вінниці, та повідомив, що у цьому разі ОСОБА_7 має передати йому грошові кошти у сумі 15000 доларів США.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу на сприяння незаконному переправленню ОСОБА_7 через державний кордон України порадами, вказівками та наданням засобів, у невстановлений в ході досудового розслідування час та місці, ОСОБА_5 залучив до вказаної злочинної діяльності цивільну особу ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Далі, 01.09.2025 близько 19.50 ОСОБА_5 разом із ОСОБА_8 , діючи спільно за попередньою змовою групою осіб, прибули за місцем мешкання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , та запросили останнього вийти на вулицю для обговорення умов та порядку сприяння незаконному переправленню його через державний кордон України. Під час розмови ОСОБА_5 повідомив, що саме ОСОБА_8 буде здійснювати переміщення ОСОБА_7 з м. Харків до м. Вінниці без відповідних перевірок та контролю на стаціонарних блокпостах, розташованих за маршрутом пересування.

Після цього, ОСОБА_8 дізнавшись від ОСОБА_7 , що той перебуває у розшуку як особа, яка ухиляється від явки до ТЦК та СП, повідомив, що вказані обставини збільшують вартість послуг за сприяння незаконному переправленню через державний кордон України на 500 доларів США, тобто до 15 500 доларів США.

Крім цього, ОСОБА_8 повідомив, що для безпечного переміщення з м. Харкова до м. Вінниці без відповідних перевірок та контролю на стаціонарних блокпостах, розміщених за маршрутом слідування, вони залучать свого спільника, який є чинним працівником Національної поліції, та, використовуючи своє службове становище, він зможе безперешкодно, без відповідних перевірок та контролю проїжджати стаціонарні блокпости.

В подальшому, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 визначили, що сприяння незаконному переправленню ОСОБА_7 через державний кордон України наданням засобів пересування автомобільним транспортом у прикордонний регіон України буде розпочато о 05.00 14.09.2025 та до цього часу останній має підготувати вказану суму грошових коштів у повному обсязі, крім цього ОСОБА_5 повідомив, що разом зі співучасниками особисто супроводжуватиме ОСОБА_7 та детальніші вказівки він отримає напередодні виїзду до м. Вінниці.

Однак, 14.09.2025 з невстановлених в ході досудового розслідування причин ОСОБА_5 та ОСОБА_8 не надали обіцяні ОСОБА_7 засоби для виїзду з м. Харкова до прикордонного регіону України для подальшого незаконного переправлення через державний кордон України та раніше обумовлений ними виїзд не відбувся.

16.09.2025 близько 15.30 на мобільний телефон ОСОБА_7 надійшов виклик у інтернет месенджері Telegram від невстановленої в ході досудового розслідування особи на ім`я « ОСОБА_6 », який повідомив ОСОБА_7 про необхідність вжиття заходів конспірації та про те, що за ОСОБА_7 приїде транспортний засіб, для чого попередньо необхідно перерахувати 10 000 гривень для покриття транспортних витрат на паливо та передати безпосередньо водієві 2 000 доларів США за безперешкодне перевезення ОСОБА_7 до м. Вінниці. Після приїзду до м. Вінниці, за словами невстановленої в ході досудового розслідування особи на ім`я « ОСОБА_6 », необхідно буде передати 12 000 доларів США особі, на яку вкаже останній.

Наступного дня, 17.09.2025 близько 12.32 під час телефонної розмови ОСОБА_5 порадив ОСОБА_7 , щоб він робив те, що йому каже невстановлена в ході досудового розслідування особа на ім`я « ОСОБА_6 », та дав вказівку останньому про необхідність вжиття заходів конспірації їх протиправної діяльності.

Після цього, 17.09.2025 у період з 13.58 по 14.48 ОСОБА_7 , діючи за вказівкою невстановленої в ході досудового розслідування особи на ім`я « ОСОБА_6 », перерахував грошові кошти на загальну суму 10 000 гривень по 5 000 гривень на 2 карткових рахунки № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 , реквізити яких надав останній.

17.09.2025 о 20.05 ОСОБА_7 , знаходячись за адресою свого проживання, а саме: АДРЕСА_1 , діючи за вказівками невстановленої в ході досудового розслідування особи на ім`я « ОСОБА_6 », під контролем правоохоронних органів, передав ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які прибули на автомобілі TOUAREG, р.н.з. НОМЕР_4 з метою перевезення заявника з м. Харків до м. Вінниця 1000 доларів США (спеціальний імітаційний засіб) у вигляді 10 купюр номіналом 100 доларів США, які мають серію та номер LG04727792.

18.09.2025 о 10.45 ОСОБА_7 по прибутті до визначеного готелю «Координал», що розташований за адресою м. Вінниця, вул. Магістрацька, буд. 76, діючи за вказівкою невстановленої в ході досудового розслідування особи на ім`я « ОСОБА_6 », під контролем правоохоронних органів, передав ОСОБА_9 та ОСОБА_10 1000 доларів США (спеціальний імітаційний засіб) у вигляді 10 купюр номіналом 100 доларів США, які мають серію та номер LG04727792.

Того ж дня, 18.09.2025 близько 13.53 під час телефонної розмови у мессенджері Telegram невстановлена в ході досудового розслідування особа на ім`я « ОСОБА_6 » повідомила ОСОБА_7 , що йому зателефонує особа, яка буде супроводжувати останнього під час перетину державного кордону та надасть допомогу з перерахування грошових коштів з доларів США на крипто гаманець, який повідомить пізніше.

19.09.2025 близько 09.12 в ході телефонної розмови між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , останній повідомив, що від невстановленої в ході досудового розслідування особи на ім`я « ОСОБА_6 » приїде особа з якою ОСОБА_7 буде переправлятися через державний кордон України.

В подальшому, 19.09.2025 близько 09.57 на мобільний телефон ОСОБА_7 у месенджері WhatsApp надійшов виклик від ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який, будучи за невстановлених досудовим розслідуванням обставин залученим до злочинної діяльності групи осіб з незаконного переправлення осіб через державний кордон України, повідомив про своє прибуття та запропонував вийти на вулицю біля готелю «Кардинал», розташованого за адресою: м. Вінниця, вул. Магістрацька, буд. 76.

Під час особистої зустрічі, яка відбулась біля готелю «Кардинал» 19.09.2025 в період з 10.01 по 10.10, ОСОБА_11 , продовжуючи реалізацію злочинного плану групи осіб, повідомив ОСОБА_7 про те, що незаконний перетин державного кордону України буде відбуватись 19.09.2025 після перерахування грошових коштів на рахунок, який пізніше вкаже невстановлена в ході досудового розслідування особа на ім`я « ОСОБА_6 ».

У подальшому, 19.09.2025 близько 10.20 ОСОБА_7 , виконуючи вказівку невстановленої в ході досудового розслідування особи на ім`я « ОСОБА_6 », слідуючи порадам ОСОБА_5 , у супроводі ОСОБА_11 , який був обізнаний про плани злочинної групи, у заздалегідь визначеному пункті обміну валют «Хchange», що розташований за адресою: м. Вінниця, вул. Соборна, 20, намагалися перерахувати грошові кошти (спеціальний імітаційний засіб) у сумі 12 000 доларів США на рахунок крипто гаманця, інформація про який була наявна у ОСОБА_11 , в якості винагороди за незаконне переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України, водночас ОСОБА_11 було затримано працівниками правоохоронних органів.

Того ж дня, ОСОБА_11 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

20.09.2025 ОСОБА_11 встановленим порядком повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

19.09.2025 з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення та може мати значення речового доказу, під час затримання у ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було виявлено та вилучено:

-грошові кошти (спеціальний імітаційний засіб) у сумі 12100 доларів США які мають серію та номер LG04727792;

-грошові кошти у сумі 800 доларів США;

-грошові кошти у сумі 310 ЄВРО;

-мобільний телефон HUAWEI Model JLN-LX1 який перебуває у власності ОСОБА_11 з сім-картами «Київстар» НОМЕР_5 , «Водафон» НОМЕР_6 .

-квитанції щодо сплати послуг в`їзду (платник ОСОБА_11 ) 2 шт.;

-листок бумаги з номером телефону « НОМЕР_7 ».

На даний час досудовим розслідуванням встановлено, що вказані предмети можуть бути доказами у кримінальному провадженні оскільки містять відомості, що підтверджують факт та обставини вчинення кримінального правопорушення та можуть бути предметом конфіскації у разі доведення вини ОСОБА_11 .

Необхідність арешту майна зумовлюється необхідністю забезпечення доказової бази, незастосування цього заходу перешкоджатиме встановленню істини внаслідок того, що майно може бути відчужене, приховане, знищене або пошкоджене.

Незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема псуванню, зникненню, знищенню, передачі, предметів, які є речовими доказами, тобто зберегли на собі сліди вчинення злочину та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Прокурор у судовому засіданні просив клопотання задоволити з підстав у ньому викладених.

Власник майна, щодо якого вирішується питання про арешт, та його представник в судове засідання не з`явились, клопотань та заперечень до слідчого судді не надходило.

Підстав для визнання явки учасників провадження обов`язковою, слідчий суддя не вбачає, відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, не прибуття когось із них у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Суд, заслухавши учасника розгляду матеріалів клопотання, розглянувши клопотання про арешт майна, дослідивши додані до клопотання матеріали, вважає його таким, що підлягає задоволенню у зв`язку з наведеним нижче.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно положень п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом.

Постановою слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_12 від 20.09.2025 вилучені речі, а саме: грошові кошти (спеціальний імітаційний засіб) у сумі 12100 доларів США які мають серію та номер LG04727792; грошові кошти у сумі 800 доларів США; грошові кошти у сумі 310 ЄВРО; мобільний телефон HUAWEI Model JLN-LX1 який перебуває у власності ОСОБА_11 з сім-картами «Київстар» НОМЕР_5 , «Водафон» НОМЕР_6 - визнано речовим доказам.

Відповідно до п.3 ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання. Взято до уваги, що санкція ч. 3 ст. 332 КК України передбачає позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Вивчаючи правову підставу для арешту майна, слідчий суддя зауважує, що згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У даному випадку стороною обвинувачення доведено, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, а проведення огляду та вилучення майна відповідало меті та обставинам події даного кримінального провадження, майно має статус тимчасово вилученого за ознаками засобу вчинення кримінального правопорушення, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Дане клопотання надійшло до суду 22.09.2025, тобто на наступний робочий день після вилучення майна в ході проведення особистого обшуку під час затримання, тому строк для подачі клопотання слідчим дотримано.

Нормами ст. 22 КПК України врегламентовано, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до норм ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Стороною обвинувачення доведено, що зазначене в клопотанні прокурора майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження. Не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню.

На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

На даний час не спростовано підставність клопотання про арешт, що в подальшому не унеможливлює ставити питання про скасування арешту майна в порядку, визначеному ст. 174 КПК України.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту у вказаний спосіб відповідатиме належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження, не суперечитиме його загальним засадам.

Відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій серед низки іншого зазначає порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 22, 23, 131-132, 170-175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Клопотання задоволити.

Накласти арешт шляхом заборони права на відчуження, розпорядження та користування майном, яке було вилучено 19.09.2025 в ході особистого обшуку під час затримання підозрюваного ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме:

-грошовими коштами (спеціальним імітаційним засобом) у сумі 12 100 доларів США, які мають серію та номер LG04727792;

-грошовими коштами у сумі 800 доларів США;

-грошовими коштами у сумі 310 ЄВРО;

-мобільним телефоном HUAWEI Model JLN-LX1, який перебуває у власності ОСОБА_11 з сім-картами «Київстар» НОМЕР_5 , «Водафон» НОМЕР_6 .

Зберігання майна, зазначеного у другому абзаці, визначити відповідно до «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», який затверджено постановою КМ України від 19.11.2012 № 1104, та «Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду», затвердженої наказом № 51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час проголошення ухвали в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1