Справа № 496/7539/25
Провадження № 1-кс/496/1989/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2025 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області

у складі слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000534 від 26.06.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 звернулася з клопотанням, в якому просить суд скасувати арешт, накладений ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 11.06.2025 року по справі №496/2861/25, якою накладено арешт на майно, вилучене під час обшуку 05.06.2025 року за місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки «Iphone» належний ОСОБА_4 , який має логічний пароль захист, який було вилучено та поміщено в спеціальний пакет №RIC2000359.

В обґрунтування клопотання зазначено, що ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 11.06.2025 року клопотання слідчого СВ ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_5 про арешт майна, за матеріалами кримінального провадження №0000389 від 14.05.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України - задоволено. Накладено арешт із забороною користування, розпорядження та відчуження на вилучене під час обшуку 05.06.2025 року майно, яке могло зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, а саме: мобільний телефон марки «Iphone» належний ОСОБА_4 , який має логічний пароль захист, який було вилучено та поміщено в спеціальний пакет №RIC2000359; грошові кошти належні ОСОБА_4 у загальній кількості тисяча триста доларів США (тринадцять купюр номіналом сто доларів США кожна).

16.06.2025 року представник власника майна ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_6 , подала апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 11.06.2025 року про арешт майна в кримінальному провадженні №0000389 від 14.05.2025 року.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 04.08.2025 року апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 - задоволено частково:

-ухвалу слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 11.06.2025 року, якою в рамках кримінального провадження №0000389 від 14.05.2025 року, накладено арешт на майно ОСОБА_4 , вилучене 05.06.2025 року в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки «Iphone», який має логічний пароль захист; грошові кошти у загальній кількості тисяча триста доларів США (тринадцять купюр номіналом сто доларів США кожна) - скасовано в частині накладення арешту на грошові кошти;

-постановлено нову ухвалу, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ ОРУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Біляївської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_7 про накладення арешту на грошові кошти у загальній кількості 1300 (одна тисяча триста) доларів США (тринадцять купюр номіналом сто доларів США кожна);

-в іншій частині ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 11.06.2025 року, щодо накладення арешту на майно, вилучене під час проведення обшуку 05.06.2025 року за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 в кримінальному провадженні №0000389 від 14.05.2025 року залишено без змін.

09.10.2025 року представник власника майна ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_6 ,

подала до Біляївського районного суду Одеської області клопотання про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 11.06.2025 року по справі №496/2861/25.

Ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 10.10.2025 року клопотання адвоката ОСОБА_3 було повернуто у зв`язку з тим, що слідчим було зазначено, що 27.06.2025 року прокурором Біляївської окружної прокуратури Одеської області направлений обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні №0000389 від 14.05.2025 року відносно ОСОБА_8 до Біляївського районного суду Одеської області (справа №496/3914/25, суддя ОСОБА_9 ), а тому слідчий суддя позбавлений повноважень розглядати клопотання про скасування арешту майна, оскільки стадію досудового розслідування завершено, та після надходження матеріалів кримінального провадження д осуду воно підлягає розгляду судом.

Оскільки клопотання про скасування арешту майна повернуто, представником власника майна ОСОБА_4 - адвокатом ОСОБА_3 було направлено адвокатський запит №1 від 21.10.2025 року на ім`я прокурора Біляївської окружної прокуратури ОСОБА_7 з метою отримання інформації, що стосується відповідного кримінального провадження.

29.10.2025 року було отримано відповідь на адвокатський запит №1 від 21.10.2025 року, у якій зазначено, що слідчим відділом ОРУП №2 ГУНП в Одеській області проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000389 від 14.05.2025 року, у якому вилучений телефон, який належить ОСОБА_4 . Зазначений мобільний телефон марки «Iphone» виділений в окреме кримінальне провадження №0000534 від 26.06.2025 року, у межах якого він визнаний речовим доказом відповідно до ст. 98 КПК України. Телефон оглянуто на необхідні слідчі дії проведено, у зв`язку із чим подальша необхідність у арешті зазначеного мобільного телефону відсутня.

Враховуючи вищевикладене адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 просила задовольнити клопотання.

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , у судове засідання не з`явилася, надіслала клопотання, в якому просила провести розгляд справи без її участі.

Слідчий СВ Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області у судове засідання не з`явився, надіслав заяву, в якій зазначив, що орган досудового розслідування не заперечує щодо зняття арешту з мобільного телефону марки «Iphone», який належить ОСОБА_4 .

Відповідно до ч.3 ст. 174 КПК України арешт може бути скасований лише у разі відпадіння підстав для його накладення. Оскільки вказані підстави не відпали, а потреба у збереженні речових доказів є актуальною, клопотання є передчасним і таким, що не підлягає задоволенню.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється, згідно з ч.4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, а також письмові заперечення слідчого, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 11.06.2025 року клопотання слідчого СВ ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_5 про арешт майна, за матеріалами кримінального провадження №0000389 від 14.05.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України - задоволено. Накладено арешт із забороною користування, розпорядження та відчуження на вилучене під час обшуку 05.06.2025 року майно, яке могло зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, а саме: мобільний телефон марки «Iphone» належний ОСОБА_4 , який має логічний пароль захист, який було вилучено та поміщено в спеціальний пакет №RIC2000359; грошові кошти належні ОСОБА_4 у загальній кількості тисяча триста доларів США (тринадцять купюр номіналом сто доларів США кожна).

Згідно ст. 94 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Стаття 94 КПК України містить припис щодо оцінки доказів у кримінальному процесі, який зобов`язує слідчого суддю за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінювати кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для ухвалення відповідного процесуального рішення. При цьому для останнього жоден доказ не має наперед установленої сили.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку необхідності збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що вказане майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Із аналізу наведеної норми вбачається, що прийняття рішення про скасування арешту майна за клопотанням вищенаведених осіб можливе за таких умов: доведення, що в подальшому застосуванні цього заходу минула потреба; доведення, що арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя наголошує, що під час розгляду клопотання щодо скасування арешту майна, суд розглядає лише обставини та підстави які були наявні на момент надання такого клопотання, всі інші слідчі дії та документи які були складені чи отриманні після подання клопотання, не можуть бути взяти до уваги при розгляді клопотання.

Аналіз приписів закону про підстави для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, які мають наслідком найбільше обмеження прав і свобод людини, засвідчує, що обов`язковими умовами їх ужиття є доведення належним представником сторони обвинувачення наявності:

1) обґрунтованої підозри щодо вчинення особою кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреб досудового розслідування, що виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) виконання завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається з клопотанням (ч. 3 ст. 132 КПК).

Водночас під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази, що доводять обставини, на які вони посилаються. Кожну з визначених обставин, приводів, підстав потрібно доводити окремо з посиланням на конкретні матеріальні докази. Бездоказову констатацію існування певної обставини слідчий суддя повинен розглядати як припущення.

Узагальнюючи всі дослідженні обставини, доводи учасників розгляду клопотання, суд дійшов до висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання у володіння заявником майном стосовно користування вказаним в клопотанні мобільним телефоном, доводи клопотання про скасування арешту є обґрунтованими, встановлено, що, в подальшому, застосуванні арешту мобільного телефону відпала потреба, у зв`язку з чим вважає за доцільне скасувати арешт, оскільки подальше застосування такого виду заходу забезпечення кримінального провадження може порушити право заявника на вільне розпорядження належним йому майном та не може бути підставою для порушення права особи передбаченого ст. 41 Конституції України.

Частиною 1 ст. 100 КПК України встановлено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути як найшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160 - 166,170-174 цього Кодексу.

Таким чином, дослідивши надані матеріали, приймаючи до уваги те, що накладений арешт перешкоджає законному праву ОСОБА_4 користуватися своїм майном а також те, що ризиків для застосування такого виду заходу забезпечення не має, слідчий суддя приходить до висновку, що в подальшому застосуванні арешту на мобільний телефон марки «Iphone», який має логічний пароль захист, відпала потреба, а відтак арешт накладений ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 11.06.2025 року підлягає скасуванню, з метою недопущення необґрунтованого порушення прав, свобод та охоронюваних законом інтересів осіб, яким належить майно, а також осіб, у фактичному володінні яких воно знаходиться.

Враховуючи викладене, клопотання про скасування арешту майна, підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 132, 174 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000534 від 26.06.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України - задовольнити.

Арешт накладений ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 11.06.2025 року по справі №496/2861/25, якою накладено арешт на майно, вилучене під час обшуку 05.06.2025 року за місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки «Iphone» належний ОСОБА_4 , який має логічний пароль захист, який було вилучено та поміщено в спеціальний пакет №RIC2000359 - скасувати.

Попередити власника майна про кримінальну відповідальність за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт, передбачену ст. 388 КК України.

Зобов`язати власника надати вищевказаний мобільний телефон для проведення слідчих дій, експертиз - за першою вимогою слідчого, прокурора.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1