КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження: № 11-кп/824/5511/2025 Доповідач у суді апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: ч. 2 ст. 111 КК України
У Х В А Л А

15 вересня 2025 року суддя-доповідач - суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_2 , отримавши апеляційні скарги захисника ОСОБА_3 та обвинуваченого ОСОБА_4 на вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 16 липня 2025 року щодо останнього у кримінальному провадженні № 220 242 200 000 000 27 від 05.01.2024, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 16.07.2025 ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 111 КК України на 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві власності.

Ухвалено строк відбування покарання обраховувати з 01.05.2024.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили у виді тримання під вартою - залишено без змін.

У провадженні вирішена доля речових доказів.

Не погоджуючись з вироком суду, захисник ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 подали апеляційні скарги.

Виходячи з положень п. 1 ч. 1 ст. 392 КПК України, вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 16.07.2025 стосовно ОСОБА_4 може бути оскаржений і захисник та обвинувачений, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 393 КПК України, - мають право на подачу апеляційних скарг.

Передбачені ст. 395 КПК України порядок та строк подачі апеляційних скарг захисником та обвинуваченим дотримані.

Приписами п. 4 ч. 2 ст. 396 КПК України задекларовано, що в апеляційній скарзі повинні бути викладені вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування з зазначенням того, в чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення, з вказівкою рішення, яке може ухвалити суд апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду за скаргою, що входить до переліку ч. 1 ст. 407 КПК України, а також шляхи вирішення апеляційного провадження на підставі ч. 3 ст. 404 КПК України.

Захисник ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 даних вимог закону не дотрималися.

Так, як видно з апеляційної скарги захисника ОСОБА_3 , вона просить вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 16.07.2025 стосовно ОСОБА_4 скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_4 невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 111 КК України у зв`язку з відсутністю в його діях цього складу кримінального правопорушення.

Однак, таке прохання захисника ОСОБА_3 не узгоджуються з положеннями п. 3 ч. 1 ст. 407, ч. 1 ст. 420, ч. 1 ст. 421 КПК України, що визначають можливість ухвалення нового вироку лише за апеляційною скаргою прокурора, потерпілого чи його представника і саме прохання захисника про визнання ОСОБА_4 невинуватим у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, не відповідає вимогам ч. 1 ст. 407, ч. 1 ст. 409 КПК України, а у разі встановлення відсутності в діях ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення - і нормі ст. 417 КПК України.

Водночас, є незрозумілою позиція захисника, яка, вважаючи, що в діях ОСОБА_4 відсутність склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, посилається на суворість призначеного йому покарання.

Що стосується апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_4 , то вона відрізняється від апеляційної скарги захисника лише за викладенням резолютивної частини, в якій він просить скасувати вирок щодо нього, визнати невинуватим та кримінальне провадження закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 111 КК України, що також не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, оскільки при закритті провадження в порядку ст. 417 КПК України при встановленні обставин, передбачених ст. 284 КПК України, суд апеляційної інстанції не визнає особу невинуватою.

За підсумками, слід визнати, що апеляційні скарги захисника ОСОБА_3 та обвинуваченого ОСОБА_4 містять такі недоліки, які перешкоджають відкриттю апеляційного провадження, адже суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг за нормою ч. 1 ст. 404 КПК України, за наданими йому цим Кодексом повноваженнями як випливає з ч. 3 ст. 26 КПК України, які виключають за власним розсудом вирішувати питання, що не знайшли свого відтворення в апеляційній скарзі, у тому числі щодо шляхів вирішення апеляційних вимог за приписами ч. 3 ст. 404 КПК України, а тому апеляційні скарги вказаних осіб необхідно залишити без руху та надати захиснику та обвинуваченому достатній строк для усунення недоліків апеляційних скарг, виходячи з розумності строків апеляційного провадження.

Керуючись ст.ст. 398, 399 КПК України, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_3 та обвинуваченого на вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 16 липня 2025 року щодо останнього у кримінальному провадженні № 220 242 200 000 000 27 від 05.01.2024 ОСОБА_4 - залишити без руху.

Встановити захиснику та обвинуваченому строк для усунення недоліків апеляційних скарг терміном в 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Копію ухвали направити захиснику та обвинуваченому.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду ОСОБА_2