Справа № 404/3505/25
Номер провадження 1-кп/404/130/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2025 року Фортечний районний суд м.Кропивницького в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Кропивницькому в залі суду кримінальне провадження №0000450 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Нікополя, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, востаннє:

- 17.05.2020 року вироком Ленінського районного суду м.Кіровограда за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.361 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

1. 13.02.2025 близько 15 години 00 хвилин, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_3 разом з потерпілою ОСОБА_5 перебували біля магазину «Червоний маркет», який знаходиться за адресою: вул.Вокзальна, буд.84, м.Кропивницький, де проводили своє дозвілля. Під час спілкування потерпіла ОСОБА_5 повідомила ОСОБА_3 про те, що їй потрібно до туалету, залишивши йому свою жіночу сумку зі штучної шкіри чорного кольору, відійшла на декілька метрів. У цей час, розуміючи те, що в сумці, яка належить потерпілій ОСОБА_5 , може бути майно, яке складає матеріальну цінність, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення майна, яке належить ОСОБА_5 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на крадіжку чужого майна, ОСОБА_3 , діючи таємно, цілеспрямовано, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільну небезпеку та протиправність своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, користуючись тим, що потерпіла відійшла на певну відстань та не контролює його дії, шляхом вільного доступу, тримаючи в руках жіночу сумку зі штучної шкіри чорного кольору, в якій перебувало майно належне потерпілій ОСОБА_5 , а саме: грошові кошти в сумі 1500 гривень, мобільний телефон марки ZTE Blade A75 (Z2359) 4/256 GB Green, imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , вартістю 3719 гривень 54 копійки, в якому перебувала сім-картка мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_3 , пішов у бік зупинки, де сів до маршрутного таксі та поїхав в бік мікрорайону «Ковалівка» м.Кропивницького, тобто з місця скоєння злочину зник.

У подальшому ОСОБА_3 викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 5219 гривень 54 копійки.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України.

2. Крім того, 13.02.2025 близько 15 годин 30 хвилин, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_3 перебував за адресою: вул.Івана Похитонова, 4/1, м.Кропивницький. У цей час, побачивши, що у викраденому раніше у ОСОБА_5 мобільному телефоні марки ZTE Blade A75 встановлено додаток мобільного банкінгу «Приват24», який згідно з Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» є електронним платіжним засобом та відповідно до Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах» є інформаційною (автоматизованою) системою, у ОСОБА_3 виник умисел на несанкціоноване втручання в роботу інформаційної (автоматизованої) системи, а саме мобільного банкінгу «Приват24» з метою заволодіння у подальшому грошовими коштами потерпілої.

Реалізовуючи свій злочинний умисел на несанкціоноване втручання у роботу автоматизованої системи, керуючись корисливим мотивом, з метою власного матеріального збагачення, знаходячись за вказаною адресою, ОСОБА_3 зустрів свою знайому ОСОБА_8 та, не повідомляючи останню про те, що раніше він викрав мобільний телефон марки ZTE Blade A75 (Z2359) 4/256 GB Green, imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 , попросив допомогти перерахувати грошові кошти, які знаходяться на банківському рахунку, відкритому у АТ КБ «Приватбанк» на іншу картку за допомогою мобільного банкінгу «Приват24», встановленому на даному мобільному телефоні. Не будучи обізнаною про те, що телефон ОСОБА_3 не належить, ОСОБА_8 вказала останньому на необхідність натиснути на позначку мобільного банкінгу «Приват24», яка розташовувалась на головному екрані мобільного телефону, після чого ОСОБА_3 , скориставшись повідомленням про використання збереженого у пам`яті телефону пароля, здійснив вхід до мобільного банкінгу «Приват24», тобто діючи умисно, з корисливих мотивів, не маючи права доступу, без дозволу власника, всупереч п.2.3.2 «Умов та правил надання банківських послуг», несанкціоновано втрутився у роботу автоматизованої системи Інтернет-банку «Приват24», який є програмно-апаратним комплексом банку, що дозволяє здійснювати віддалений доступ та забезпечує здійснення клієнтом операцій по рахунках/картках/вкладах і містить інформацію про клієнта, достатню для його ідентифікації та аутентифікації відповідно до договору і який згідно Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» є програмно-технічним комплексом та відповідно до Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах» є інформаційною і автоматизованою системою, що призвело до витоку інформації про стан рахунку клієнта ОСОБА_5 , незаконно використавши при цьому персональні дані потерпілої ОСОБА_5 у виді її абонентського номеру НОМЕР_3 оператора мобільного зв`язку «Vodafone Україна», який являється фінансовим номером карткового рахунку АТ КБ «Приват Банк», який був пов`язаний з належними ОСОБА_5 банківськими картками та паролями до них, отримав доступ до банківських рахунків потерпілої НОМЕР_4 та НОМЕР_5 .

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) мереж, а саме кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.361 КК України.

3. Крім того, в період часу з 15 годин 33 хвилин 13.02.2025 до 04 годин 26 хвилин 14.02.2025, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_3 перебував за адресою: вул.Івана Похитонова, 4/1, м.Кропивницький, де достовірно знаючи про те, що на банківських рахунках потерпілої ОСОБА_5 за номерами НОМЕР_4 та НОМЕР_5 знаходяться грошові кошти, у останнього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

У подальшому, реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , діючи умисно, таємно, в умовах воєнного стану, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, за допомогою раніше викраденого мобільного телефону потерпілої ОСОБА_5 марки ZTE Blade A75 (Z2359) 4/256 GB Green, imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , в якому перебувала сім-картка мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_3 , здійснив несанкціонований вхід до особистого кабінету клієнта АТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_5 в мобільному додатку «Приват24». Після цього, шляхом перерахування грошових коштів потерпілої на інші рахунки таємно викрав грошові кошти з банківського рахунку, відкритого в АТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_4 , на загальну суму 2190 гривень та з банківського рахунку, відкритого в АТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_5 , на загальну суму 71 280 гривень.

Викраденими грошовими коштами розпорядився на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду на суму 73 470 гривень 00 копійок.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України.

4. Крім того, 06.05.2025 близько 16 години 00 хвилин, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_3 разом з потерпілою ОСОБА_6 перебували біля ринку «Босфор», який знаходиться за адресою: вул.Вокзальна, буд.39А, м.Кропивницький, де проводили своє дозвілля. Під час спілкування та розпивання спиртних напоїв потерпілій ОСОБА_6 стало погано та вона відійшла в сторону на декілька метрів, залишивши таким чином свій мобільний телефон Xiaomi RedmiNote 11 Pro 6/128 GB GraphiteGray, який перед цим добровільно надавала ОСОБА_3 для здійснення дзвінків, повідомивши графічний ключ. У цей момент, користуючись безпорадним станом потерпілої ОСОБА_6 , у ОСОБА_3 винник злочинний умисел на таємне викрадення майна, яке належить ОСОБА_6 .

У подальшому, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на крадіжку чужого майна, ОСОБА_3 , діючи таємно, умисно та цілеспрямовано, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів та прямим умислом, усвідомлюючи суспільну небезпеку та протиправність своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, користуючись, тим, що потерпіла відійшла на певну відстань та не контролює його дії, шляхом вільного доступу, таємно викрав мобільний телефон марки Xiaomi RedmiNote 11 Pro 6/128 GB GraphiteGray, вартість якого становить 4459 гривень.

З викраденим майном ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 4459 гривень.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України.

5. Крім того, 20.05.2025 близько 15 години 00 хвилин, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_3 перебував біля магазину «Копійочка», який знаходиться за адресою: вул.Вокзальна, буд.33б, м.Кропивницький, де побачив на лавці потерпілого ОСОБА_9 , який в той момент спав та біля нього знаходився належний йому мобільний телефон Motorola XT 2235-2 moto G32 6/128 GB. У цей момент, користуючись безпорадним станом потерпілого ОСОБА_9 , у ОСОБА_3 винник злочинний умисел на таємне викрадення майна, яке належить ОСОБА_9 .

У подальшому, реалізовуючи свій раніше виниклий злочинний умисел, направлений на крадіжку чужого майна, ОСОБА_3 , діючи таємно, умисно та цілеспрямовано, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливою метою, усвідомлюючи суспільну небезпеку та протиправність своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, користуючись тим, що потерпілий відійшов на певну відстань, та не контролює його дії, шляхом вільного доступу, таємно викрав мобільний телефон марки Motorola XT 2235-2 moto G32 6/128 GB вартість якого становить 3739 грн. 67 коп.

З викраденим майном ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 3739 грн. 67 коп.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у викраденні майна потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_9 за обставин, вказаних в обвинуваченні, визнав повністю. При цьому ОСОБА_3 надав суду показання, в яких повідомив обставини вчинення крадіжки майна вказаних потерпілих щодо часу, місця, характеристик викрадених телефонів та їх вартості, що абсолютно аналогічні, викладеним у висунутому йому обвинуваченні за ч.4 ст.185 КК України, повністю підтвердивши його. Вказує, що щиро розкаюється у вчиненому.

Під час судового розгляду судом з`ясовано, що обвинуваченому ОСОБА_3 , потерпілим та іншим учасникам судового провадження правильно зрозумілі суть обвинувачення та обставини кримінального провадження за ч.4 ст.185 КК України за четвертим та п`ятим епізодами обвинувачення, які ніким не оспорюються. Як показав ОСОБА_3 у судовому засіданні дає покази правдиво та добровільно, оскільки повністю визнає провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

У зв`язку з цим після роз`яснення всім учасникам судового провадження наслідків, передбачених ч.3 ст.349 КПК України, та за їх згодою при дослідженні доказів у кримінальному провадженні в частині висунутого обвинувачення та обставин вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, по епізодам крадіжки стосовно потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_9 суд обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_3 , так як немає жодного сумніву в добросовісності та істинності його позиції, а також усі учасники судового провадження згодні та не оспорюють обставини вчинення вказаного кримінального правопорушення та його кваліфікацію, вказані в обвинувальному акті.

Таким чином, проводячи судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідного до вимог ст.337 КПК України, обвинувачення, висунуте ОСОБА_3 відповідно до обвинувального акта за ч.4 ст.185 КК України визнається судом доведеним, воно ніким не оспорюється. У зв`язку з цим суд кваліфікує дії ОСОБА_3 по епізодам крадіжки майна потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_9 за ч.4 ст.185 КК України, оскільки він при цьому скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену потворно, в умовах воєнного стану.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.361 КК України, за 1-3 епізодами обвинувачення визнав повністю та показав, що за часу, способу та обставин, вказаних в обвинуваченні, вчинив таємне викрадення вищезазначеного майна, яким розпорядився на власний розсуд, а також вчинив несанкціоноване втручання в роботу інформаційної (автоматизованої) мережі, а саме мобільного банкінгу «Приват24» з метою заволодіння у подальшому грошовими коштами потерпілої ОСОБА_5 . Повністю підтверджує та погоджується із усіма обставинами вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.361 КК України, встановленою сумою викрадених грошових коштів та майна, визнає цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 , жалкує про вчинене, просить суворо не карати.

Крім показань обвинуваченого ОСОБА_3 , його вина у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.361 КК України, стосовно потерпілої ОСОБА_5 доводиться дослідженими судом такими доказами:

- показаннями потерпілої ОСОБА_5 у суді, згідно з якими вона повідомила обставини викрадення її майна обвинуваченим, а також використання її телефону і додатку «Приват24» у подальшому без її згоди і надання необхідних відомостей (паролю та логіну), під час якого було перераховано кошти з належного їй банківського рахунку, які повністю відповідають обставинам, встановленим судом. Крім цього, ОСОБА_5 повністю підтримала заявлений нею у кримінальному провадженні позов, зазначивши, що крім повернення поліцейськими викраденого у неї мобільного телефону в іншому обсязі їй заподіяні майнові збитки не відшкодовані;

- показаннями свідка ОСОБА_8 у суді, відповідно до яких вона підтвердила обставини, вказані в обвинуваченні ОСОБА_3 , про звернення до неї останнього, за яких вона за допомогою телефону, наданого обвинуваченим, допомогла йому у використанні мобільного банкінгу «Приват24» з метою перерахування грошових коштів з банківського рахунку, після чого ОСОБА_3 залишив їй вказаний мобільний телефон, який вона видала працівникам поліції;

- рапортами старшого інспектора-чергового Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області від 13.02.2025, 18.02.2025 року, протоколами про прийняття заяви ОСОБА_5 від 13.02.2025, 18.02.2025, 24.03.2025 року про вчинене кримінальне правопорушення, які підтверджують повідомлення потерпілою органи поліції про обставини вчинення стосовно неї кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, а також кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.361 КК України (т.1 а.п.15, 17, 123, 124, 143-145);

- протоколом огляду місця події від 13.02.2025 року, під час якого встановлено та оглянуто за участю потерпілої ОСОБА_5 місце вчинення першого епізоду кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України (т.1 а.п.125-127);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.02.2025 року, згідно з яким потерпіла ОСОБА_5 впізнала ОСОБА_3 як особу, яка 13.02.2025 року викрала її майно (т.1 а.п.25-27);

- заявою потерпілої ОСОБА_5 від 19.02.2025 року, згідно з якою долучено копії банківської картки, довідку про рух належних їй коштів на банківському рахунку, копії документів,які підтверджують придбання викраденого мобільного телефону та коробку від нього (т.1 а.п.32-42);

- висновком судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/112-25/2428-ТВ від 20.02.2025 року, відповідно до якого ринкова вартість мобільного телефону ZTE Blade A75 (Z2359) 4/256 GB Green, imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 складає 3719 гривень 54 копійки (т.1 а.п.48-52);

- протоколом тимчасового доступу до речей і документів із додатками від 21.03.2025 року, згідно з яким в АТ КБ «ПриватБанк» вилучено копії документів та відомостей з приводу відкриття банківських рахунків та руху грошових коштів ОСОБА_5 , які підтверджують обставини, встановлені судом, які оглянуто згідно з протоколом та визнано речовими доказами (т.1 а.п.61-62, 63, 65-82, 83-84, 85-87);

- випискою по банківському рахунку картки ОСОБА_8 АТ «АКЦЕНТ-БАНК», якою підтверджено перерахунок коштів на її рахунок, яку оглянуто згідно з протоколом та визнано речовим доказом (т.1 а.п.94-98, 99, 100-102);

- протоколом огляду місця події від 26.02.2025 року з фотознімками, під час якого у ОСОБА_8 у приміщенні Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області виявлено викрадений у ОСОБА_5 мобільний телефон, який оглянуто згідно з протоколом та визнано речовим доказом (т.1 а.п.103-106, 107, 108).

Аналізуючи зібрані у кримінальному провадженні та досліджені під час судового розгляду докази, надані сторонами, що стосуються обвинувачення за ч.4 ст.185, ч.1 ст.361 КК України по епізодам викрадення майна потерпілої ОСОБА_5 , а також несанкціонованого втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) мереж, оцінюючи їх з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у скоєнні як по першому епізоду, так і по третьому епізоду кримінальних правопорушень - таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненої повторно, в умовах воєнного стану, кваліфікуючи вказані дії за ч.4 ст.185 КК України, та по другому епізоду - у несанкціонованому втручанні в роботу інформаційних (автоматизованих) мереж, кваліфікуючи вказані дії за ч.1 ст.361 КК України.

При цьому, суд бере до уваги також показання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно з якими він у судовому засіданні повністю визнав вину у вчиненні злочину та обставини його вчинення стосовно потерпілої ОСОБА_5 , оскільки вони повністю узгоджуються із раніше вказаними показаннями останньої, свідка ОСОБА_8 , документами, протоколами слідчих дій та висновком експерта.

З огляду на викладене, аналізуючи сукупність доказів, взятих судом до уваги, суд знаходить із достовірністю встановленими та доведеними викладені у вироку фактичні обставини кримінального провадження, та вважає доведеною вину ОСОБА_3 у вчиненні стосовно потерпілої ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.361 КК України.

При призначенні ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення, віднесені до категорії кримінального проступку та умисних тяжких злочинів, характеризується позитивно, неодружений, офіційно не працює, на обліку в закладі з надання психіатричної допомоги не перебуває, знаходиться під наглядом лікаря-нарколога з 2018 року, осудний, раніше неодноразово судимий за аналогічні кримінальні правопорушення.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає повне визнання вини у вчиненні кримінальних правопорушень та наявність тяжкого хронічного захворювання.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення правопорушення щодо особи похилого віку, якою є потерпіла ОСОБА_5 .

Із врахуванням всіх обставин провадження та особи обвинуваченого, який офіційно непрацевлаштований, неодружений, раніше неодноразово судимий за умисні корисливі злочини, вчинив кримінальний проступок та умисний корисливий тяжкий злочин протягом двох років після звільнення з місць позбавлення волі, суд вважає за можливе попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та виправлення ОСОБА_3 у разі призначення йому покарання у межах санкцій ч.4 ст.185, ч.1 ст.361 КК України, визначивши остаточне покарання згідно з ч.1 ст.70 КК України у виді позбавлення волі з його реальним відбуванням тільки в умовах ізоляції від суспільства, а тому підстави для застосування положень ст.ст.69, 75 КК України судом не встановлені.

Оскільки судом призначається покарання у виді позбавлення волі з реальним відбуванням, за відсутності виняткових обставин, передбачених ч.3 ст.377 КПК України, враховуючи встановлені та викладені раніше обставини, у тому числі визначені ст.ст.177, 178 КПК України, до набрання вироком законної сили суд залишає запобіжним заходом обвинуваченому ОСОБА_3 тримання під вартою.

Цивільний позов цивільного позивача - потерпілої ОСОБА_5 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 74 970 грн. на відшкодування майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, поданий нею як власником викраденого майна, який повністю та безумовно визнаний обвинуваченим, із врахуванням вимог ч.1 ст.1166, ч.1 ст.1167 ЦК України, ч.4 ст.206 ЦПК України підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки вина обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень та заподіянні ним майнової шкоди доведена.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні, розмір яких складає 6048 грн. 80 коп.

Долю речових доказів суд вирішує згідно з вимогами ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.361 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч.4 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років;

- за ч.1 ст.361 КК України - у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_3 визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту затримання, тобто з 03 липня 2025 року.

До набрання вироком законної сили ОСОБА_3 залишити запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_3 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_6 ) на користь ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_7 ) 74970 грн. в рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експертів для проведення експертиз у розмірі 6048 грн. 80 коп.

Речові докази:

- коробку від мобільного телефону та мобільний телефон «ZTE Blade A75» (т.1 а.п.42, 108) - залишити потерпілій ОСОБА_5

- мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 11 Pro» (т.2 а.п.83) - залишити потерпілій ОСОБА_6

- оптичні диски та роздруковані копії документів (т.1 а.п.85-87, 100-102, т.2 а.п.100, 108, 161, 181) - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляція до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Фортечний районний суд м.Кропивницького, а обвинуваченим, який тримається під вартою, у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя Фортечного районного суду

м.Кропивницького ОСОБА_1