Житомирський апеляційний суд
Справа №285/2820/24 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-кп/4805/933/25
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2025 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 (дистанційно), ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі клопотання прокурора Звягельської окружної прокуратури ОСОБА_10 про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000378 за апеляційними скаргами прокурора Звягельської окружної прокуратури ОСОБА_10 та обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 03 вересня 2025 року щодо ОСОБА_9 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

встановив:

В провадженні Житомирського апеляційного суду перебуває кримінальне провадження №0000378 за апеляційними скаргами прокурора Звягельської окружної прокуратури ОСОБА_10 та обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 03 вересня 2025 року, яким ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, та призначено йому покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.

22 жовтня 2025 року до Житомирського апеляційного суду надійшло клопотання від прокурора Звягельської окружної прокуратури ОСОБА_10 про продовження обвинуваченому ОСОБА_9 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів.

В обгрунтування клопотання прокурор зазначив, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання до 10 років позбавлення волі, та наявні ризики, передбачені п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість переховування від суду, та вчинення іншого кримінального правопорушення, а тому інший більш м`який запобіжний захід не забезпечить його належної процесуальної поведінки.

Заслухавши доводи прокурора в підтримання зазначеного клопотання, думку обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_8 в заперечення клопотання прокурора, перевіривши доводи клопотання, колегія суддів вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про : наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, яке є тяжким злочином, не судимий, має молодий вік, за місцем проживання характеризується посередньо, працює.

Судом також враховано, дані про майновий стан, міцність соціальних зв`язків, які не змінились з часу застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а також наявність ризиків, передбачених п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість переховування від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, які не зменшились, а тому інший більш м`який запобіжний захід не забезпечить його належну процесуальну поведінку.

Ризик можливого переховування обгрунтований тим, що під тяжкістю покарання, яке загрожує обвинуваченому, останній може вчиняти такі спроби. Крім того, після події злочину залишив місце події.

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, обгрунтований тим, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення у вечірню пору доби, вчиненого шляхом вибивання двох дверей домоволодіння загиблого, що вказує про його негативне ставлення до встановлених в суспільстві правил та норм поведінки.

Отже, колегія суддів вважає, що прокурором доведено наявність ризиків, передбаченого п.п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які не зменшились, та неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу до обвинуваченого ОСОБА_9 ніж тримання під вартою.

Відповідно до п. 1 ч.4 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні зокрема, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, вчиненого із застосуванням насильства, колегія суддів не вбачає підстав для визначення розміру застави відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України.

Оскільки апеляційному суду потрібен певний час для розгляду апеляційних скарг прокурора та обвинуваченого на вирок Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 03 вересня 2025 року, колегія суддів вважає необхідним продовжити обвинуваченому ОСОБА_9 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 21 грудня 2025 включно, без визначення розміру застави.

Керуючись ст. ст. 331, 405 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Клопотання прокурора Звягельської окружної прокуратури ОСОБА_10 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 21 грудня 2025 року включно, без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали до 21.12.2025 включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: