Справа № 749/1370/25
Номер провадження 1-кс/749/181/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2025 року м. Сновськ

Слідчий суддя Сновського районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

підозрюваного: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сновськ клопотання слідчого СВ ВП № 2 (м. Сновськ) Корюківського РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_6 , погодженого прокурором Корюківської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000171 від 15.09.2025 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Красний Луч, Луганської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, маючого на утриманні малолітніх дітей ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 , працюючого фізична особа-підприємець, депутатом не являється, відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимого,

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ ВП № 2 (м. Сновськ) Корюківського РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000171 від 15.09.2025 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання вмотивоване тим, що відповідно до ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» Національна поліція це центральний орган виконавчої влади.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» Національна поліція є правоохоронним органом.

Наказом Головного управління Національної поліції в Чернігівській області № 209 о/с від 17.04.2024 «По особовому складу» ОСОБА_8 призначено на посаду інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 (м. Сновськ) Корюківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області.

Наказом Головного управління Національної поліції в Чернігівській області № 575 о/с від 17.11.2023 «По особовому складу» ОСОБА_9 призначено на посаду поліцейського з реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 (м. Сновськ) Корюківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області.

Згідно з посадовими інструкціями інспектора та поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 (м. Сновськ) Корюківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області ОСОБА_8 та ОСОБА_9 здійснюють превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень, вживають заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняють виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; складають протоколи про адміністративні правопорушення, здійснюють провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймають рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечують їх виконання; вживають заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку на вулицях, площах, у парках, скверах, на стадіонах, вокзалах, в аеропортах, морських та річкових портах, інших публічних місцях; регулюють дорожній рух та здійснюють контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі, а також застосовують поліцейські превентивні заходи, визначені ст. 31 41 Закону України «Про національну поліцію».

Відповідно до абзацу 1 п. 1 ч. 1 ст. 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення уповноважені на те посадові особи органів Національної поліції мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення.

Таким чином, інспектор та поліцейський сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 (м. Сновськ) Корюківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , є представниками влади та працівниками правоохоронного органу.

Близько 10 год. 10 хв., 15.09.2025, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , котрі здійснювали патрулювання на службовому автомобілі марки «RenaultDuster», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в екіпажі «Вогонь - 100», виконуючи службові обов`язки з охорони громадського порядку та дотримання правил дорожнього руху в м. Сновськ, Корюківського району, Чернігівської області, згідно книги нарядів відділення поліції № 2 (м. Сновськ) Корюківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області та відповідно до розстановки нарядів на 15.09.2025, будучи у форменому одязі із знаками розрізнення, рухаючись на службовому автомобілі по вул. Затишній в с. В. Щимель, Корюківського району, Чернігівської області помітили автомобіль марки «AudiA 6», реєстраційний номер НОМЕР_2 на підставі статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану»та Постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 № 1456, якою затверджено «Порядок перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану», з метою перевірки документів, що посвідчують особу по вул. Затишна біля буд. № 44 в с. В. Щимель, Корюківського району, Чернігівської області зупинено вищевказаний автомобіль марки «AudiA 6», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 . Після цього, відповідно до ч. 2 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію», інспектор сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 (м. Сновськ) Корюківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області ОСОБА_8 законно пред`явив вимогу надати для перевірки військово-обліковий документ разом з документом, що посвідчує особу, проте ОСОБА_4 , усвідомлюючи законність вимоги працівника поліції, умисно відмовився надати документи.

У подальшому, ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою заподіяння працівнику правоохоронного органу тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням ним своїх службових обов`язків, близько 10 год. 25 хв., 15.09.2025, знаходячись за кермом автомобіля марки «AudiA 6», реєстраційний номер НОМЕР_2 , здійснив наїзд, за допомогою вищевказаного автомобіля, який є джерелом підвищеної небезпеки, на інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 (м. Сновськ) Корюківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області ОСОБА_8 , спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді саден передніх поверхонь середніх третин обох гомілок, загальною кількістю чотири та один синець передньо-зовнішньої поверхні середньої третини лівої гомілки, які відповідно до висновку експерта № 67 від 16.09.2025 відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили розлад здоров`я.

Слідчим, 16.09.2025 на підставі ст. 208 КПК України ОСОБА_4 затримано за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Слідчим, за погодженням із прокурором, 16.09.2025 ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

У вчиненні зазначеного злочину підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України.

В обґрунтування підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, органом досудового розслідування надано наступні матеріали:

-протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 15.09.2025;

-протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 15.09.2025;

-протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 15.09.2025;

-протокол допиту потерпілого ОСОБА_8 від 15.09.2025;

-протокол дослідження інформації отриманої при застосуванні технічних засобів від 15.09.2025;

-протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 16.09.2025;

-матеріальні носії з відеофайлами з місця події та слідчими експериментами;

-висновок судово-медичної експертизи від 16.09.2025;

-протокол слідчого експерименту проведеним з свідком ОСОБА_10 від 16.09.2025;

-протокол слідчого експерименту проведеним з потерпілим ОСОБА_8 від 16.09.2025;

-протокол слідчого експерименту проведеним з свідком ОСОБА_9 ;

-протокол обшуку від 16.09.2025;

-повідомленням про підозру ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

У клопотанні орган досудового розслідування посилається на наявність наступних ризиків, передбачених, п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, за який передбачене покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк, що може підштовхнути підозрюваного до втечі, таким чином існують обґрунтовані підстави вважати, що підозрюваний може розпочати переховуватись від органу досудового розслідування та суду,зокрема, органом досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 після вчинення злочину з метою переховування від органів досудового розслідування викликав швидку медичну допомогу з метою госпіталізації до Сновської ЦРЛ, водночас по прибуттю до лікарні вийшов з карети швидкої допомоги та пішов у невідомому напрямку з невстановленими особами, що підтверджується показами свідка ОСОБА_11 . В подальшому в ході оперативно-розшукових заходів місцезнаходження останнього було встановлено, зокрема за місцем його проживання, де в ході проведення невідкладного обшуку 16.09.2025у житловому приміщенні, що за адресою: АДРЕСА_1 виявлено ОСОБА_4 , котрий ймовірно, намагався ухилитися від слідчих дій та переховувався на горищі. Дружина ОСОБА_4 повідомила, що не знає, як відчиняються двері до горища, та що її чоловік протягом дня вдома не з`являвся. Під час спроби відкрити двері до горища чоловік перебував безпосередньо біля дверей і, можливо, навмисно залишався на цьому місці для уникнення виявлення. Його поведінка та факт схованки під час обшуку свідчать про можливість ухилення від слідчих дій і навмисного переховування від органів досудового розслідування.

Наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовано можливістю підозрюваного ОСОБА_4 незаконно впливати на свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та потерпілого ОСОБА_8 , у цьому кримінальному провадженні, з якими підозрюваний, як місцевий житель наочно знайомий і може підбурювати їх, шляхом умовлянь або погроз до зміни свідчень на його користь, особливо негативний вплив може здійснювати на ОСОБА_8 , який являється потерпілим у даному кримінальному провадженні, зокрема на його сім`ю: дружину, дітей та батьків.

У клопотанні наявність ризику передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, обґрунтовано можливістю підмовляння осіб до надання неправдивих свідчень по справі, з метою викривлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення для уникнення відповідальності за скоєне діяння.

Ризик, передбачений ч. 1 п. 5 ст. 177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється ОСОБА_4 , обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_4 , після нанесення тілесних ушкоджень інспектору сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 (м. Сновськ) Корюківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області ОСОБА_12 продовжував поводити себе зухвало відносно працівників поліції та погрожував подальшій розправі відносно потерпілого ОСОБА_8 .

Крім того, стороною обвинувачення оцінено репутацію підозрюваного, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, але на даний час в силу ст. 89 КК України судимість погашена, та притягувався до адміністративної відповідальності, за вчинення адміністративного правопорушення. Зокрема, постановою Менського районного суду Чернігівської області від 29.04.2025, ОСОБА_4 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП,судом встановлено, що ОСОБА_4 вчинив злісну непокору вимозі працівникам поліції при виконанні ними службових обов`язків, а саме 01 березня 2025 року о 12 годині 16 хвилин, перебуваючи по вулиці Чернігівський шлях, 85В в місті Мена Корюківського району Чернігівської області відмовився назватися та представити документи, що посвідчують особу працівнику поліції, в подальшому упирався ногами, чинив фізичний опір після повідомлення про затримання.

З огляду на викладене, орган досудового розслідування посилається на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У клопотанні слідчий посилається на неможливість запобігання вказаним ризикам, шляхом обрання більш м`яких запобіжних заходів, виходячи з наступних підстав:

1) запобіжний захід у виді особистого зобов`язання не забезпечить виконання покладених на підозрюваного обов`язків, оскільки, як зазначено вище, останній може ухилитися від органів досудового розслідування і суду, а також вчиняти перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема не з`являтися за викликами до слідчого прокурора, слідчого судді та суду.

2) запобіжний захід у виді особистої поруки не можливо обрати, оскільки, не встановлено осіб, яких би орган досудового розслідування і суд розцінювали, як таких, що заслуговують на довіру, окрім того, жодна особа не звернулась до органу досудового розслідування, прокуратури, суду із заявою щодо передачі їй підозрюваного ОСОБА_4 на поруки;

3) запобіжний захід у вигляді застави також не забезпечить покладених на підозрюваного обов`язків, оскільки досудовим розслідуванням не встановлено джерело доходу ОСОБА_4 , а також відсутня інформація про заставодавців, які б могли внести кошти на спеціальний рахунок, з метою забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків.

4) запобіжний захід у вигляді домашнього арешту також не забезпечить покладених на підозрюваного обов`язків, оскільки ОСОБА_4 буде мати можливість покинути місце свого проживання з метою ухилення від відповідальності та мати можливість чинити негативний вплив на свідків і потерпілого, також на їх близьких осіб, що може призвести до зміни в подальшому їх показів та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

За доводами клопотання, запобіжний захід тримання під вартою у даному випадку є єдиним запобіжним заходом, який може забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та виконання завдань кримінального провадження, котрими є захист особи, суспільства та держави, а в даному випадку саме мешканців територіальної громади м. Сновськ, від кримінальних правопорушень, враховуючи зухвалість, механізм та мотивацію протиправної діяльності з боку підозрюваного, а тому слідчий просить застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор підтримала клопотання з підстав викладених у ньому.

Підозрюваний ОСОБА_13 заперечував проти задоволення клопотання. Зазначив, що він є фізичною-особою підприємцем з 2017 року, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_7 , 07.12.2017 року, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Просив застосувати будь-який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, просив обрати більш м`який запобіжний захід, посилаючись на недоведеність ризиків вказаних у клопотанні.

Слідчий суддя перевіривши матеріали клопотання, заслухавши думку учасників судового засідання, дійшов до наступних висновків.

Відповідно до частини 2 статті 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

ЄСПЛ у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Так, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи з наявних в наданих суду матеріалах клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин.

Слідчий суддя вважає, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України, за який передбачено покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк. Але сам факт того, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України, не може бути підставою для обрання найсуворішого запобіжного заходу так як обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не може оцінюватися виключно на підставі можливості винесення суворого рішення. Встановлено, що ОСОБА_4 має дружину, двох малолітніх дітей, роботу, тому не доведено підстав вважати, що існує ризики, передбачені п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема переховуватись від органів досудового розслідування.

Водночас не доведено ризики, передбачені п.3 ч.1 ст. 177 КПК України щодо можливості впливати на свідків і потерпілого, оскільки вони є працівниками поліції, що фактично позбавляє можливості здійснювати тиск на них, оскільки вірогідність у такому випадку фіксування ними протиправних дій є дуже високою, так як наслідок притягнення підозрюваного до кримінальної відповідальності.

Суд критично ставиться до обґрунтування стороною обвинувачення ризиків, передбачених п.4 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки в матеріалах клопотання відсутні докази які підтверджують, що підозрюваний має намір перешкоджати кримінальному провадженню.

Наявність ризиків має бути обґрунтованою, тобто базуватися на наявних доказах та даних. Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає, що органом досудового розслідування доведено наявність ризиків, передбачених п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України, що відповідно до положень ч. 1, ч. 2 ст. 177 КПК України є підставою для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу.

Разом з тим, вирішуючи питання щодо застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд виходить з наступного.

Як вбачається з вимог ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 року у справі «Харченко проти України» при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Обґрунтовуючи неможливість застосування до підозрюваного домашнього арешту орган досудового розслідування посилається на те, що ОСОБА_4 буде мати можливість покинути місце свого проживання та мати можливість чинити негативний вплив на свідків і потерпілого, також на їх близьких осіб, що може призвести до зміни в подальшому їх показів та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

З такими доводами сторони обвинувачення погодитися не можна з огляду на те, що обставин, які б свідчили про те, що ОСОБА_4 перебуваючи під цілодобовим домашнім арештом під контролем органу поліції, яке це передбачено у ч. 5 ст. 181 КПК України, буде залишати місце свого проживання та чинитиме вплив на свідків та потерпілого, які є працівниками поліції, вчиняти інші криімнальні правопорушення, слідчим суддею не встановлено.

Відтак, дослідивши матеріали кримінального провадження та вислухавши доводи учасників судового засідання, слідчий суддя бере до уваги те, що підозрюваний на даній стадії досудового розслідування не порушував процесуальні обов`язки, згідно матеріалів клопотання докази обставин, які б вказували на те, що підозрюваний перешкоджатиме досудовому розслідуванню не встановлено, а також відсутні підстави вважати, що обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 не забезпечить виконання ним покладених на нього процесуальний обов`язків та не забезпечить запобігання вищевказаним ризикам, оскільки запобіжний захід до підозрюваного застосовується вперше.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

У відповідності до ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Аналіз наведених обставин та вимог закону з урахуванням практики Європейського суду з прав людини дозволяє зробити висновок про можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, заборонивши підозрюваному залишати місце свого проживання цілодобово, на думку слідчого судді застосування домашнього арешту буде достатнім й необхідним заходом забезпечення виконання ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню певним ризикам, а також достатнім стримуючим засобом від можливого ухилення підозрюваного від правосуддя.

На виконання вимог ч. 5 ст. 194 КПК України, на підозрюваного слід покласти наступні обов`язки: цілодобово не залишати місце свого проживання; прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою їх вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання та роботи.

Відповідно до ч. 6 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 КПК України, у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваний, обвинувачений, який був затриманий негайно доставляється до місця проживання і звільняється з-під варти, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло цілодобово.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183,193-196,202,369-372 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання слідчого СВ ВП № 2 (м. Сновськ) Корюківського РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_6 , погодженого прокурором Корюківської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Красний Луч, Луганської області, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово строком на 60 діб до 17.11.2025 року.

Відповідно до ч.5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- цілодобово не залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням оголошення у зазначений період повітряної тривоги у Корюківському районі Чернігівської області для переходу у спеціально обладнане приміщення (укриття);

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою їх вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання та роботи.

Строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_4 визначити до 17.11.2025.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що у разі невиконання покладених на нього ухвалою слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обов`язків до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Строк дії ухвали визначити до 17.11.2025 року включно.

Негайно звільнити підозрюваного ОСОБА_4 з-під варти та доставити до місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвалу передати для виконання до ВП №2 Корюківського РВП ГУНП в Чернігівській області, за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 .

Ухвалу передати до Корюківської окружної прокуратури для здійснення контролю за її виконанням.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 22 вересня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1