Провадження № 1-кс/734/42/26 Справа № 734/238/26
У х в а л а

іменем України

16 січня 2026 року селище Козелець

Слідчий суддя Козелецького районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , секретар судових засідань ОСОБА_2 , із участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернігові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_4 , що винесене в кримінальному провадженні № 0000301, відомості про яке внесені 05 липня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про дозвіл на затримання підозрюваного з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, військовослужбовця Збройних Сил України, військове звання солдат, зареєстрованого і жителя АДРЕСА_1 , не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

в с т а н о в и в:

старший слідчий П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернігові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_4 , за погодженням прокурора Деснянської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , звернувся у Козелецький районний суд Чернігівської області з клопотанням щодо ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, про дозвіл на затримання підозрюваного з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Клопотання обґрунтоване тим, що правовими нормами ст.ст. 17, 65 і 68 Конституції України визначено, що оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Положення ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 17 Закону України «Про оборону України» визначають, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України введено воєнний стан із 05.30 години 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово продовжувався і діє до цього часу. 27 травня 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 призвано на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий періоду, та направлено для подальшого проходження військової служби. Згідно з ч. 6 ст. 2, п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» одним з видів військової служби є військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період. Початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Із 27 травня 2024 року ОСОБА_5 почав проходити військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, і набув статусу військовослужбовця Збройних Сил України. Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 29 травня 2024 року № 150 військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 солдата ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу прикомандированих військової частини НОМЕР_1 та на продовольче забезпечення. У подальшому, 25 червня 2024 року солдата ОСОБА_5 у супроводі санітарного інструктора 4 навчальної роти військової частини НОМЕР_1 сержанта ОСОБА_6 доставлено до Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь» на консультацію до лікаря-хірурга, після якої останній повинен був повернутися до військової частини НОМЕР_1 , що дислокується у АДРЕСА_2 . Будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, солдат ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст.ст. 11, 16, 127 і 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2 і 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, додержуватися військової дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг завдань, доручених йому за посадою, не допускати негідних вчинків, у разі потреби відлучитися питати дозволу в командира, а після повернення доповідати йому про прибуття. Напередодні 25 червня 2024 року у солдата ОСОБА_5 виник кримінально-протиправний умисел, спрямований на нез`явлення вчасно на службу без поважних причин із лікувального закладу, в умовах воєнного стану, який реалізував за наступних обставин. Для виконання кримінально-протиправного умислу солдат ОСОБА_5 , у порушення вказаного законодавства, будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасового незаконного ухилення від виконання обов`язків військової служби, в умовах воєнного стану, без поважних причин та дозволу відповідних командирів, 26 червня 2024 року не з`явився вчасно на службу з лікувального закладу до військової частини НОМЕР_1 , що дислокується у АДРЕСА_2 , після чого проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, не вживаючи жодних заходів для повернення до місця служби, за наявності реальної можливості для цього, та по даний час до розташування військових частин НОМЕР_1 та НОМЕР_2 не повернувся. У подальшому, 22 жовтня 2024 року солдат ОСОБА_5 прибув до слідчого П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернігові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві та заявив про вчинене ним кримінальне правопорушення. Старшим слідчим П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернігові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_4 заявлені вимоги про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 вимоги клопотання підтримав.

Згідно з ч. 2 ст. 176 КПК України затримання особи є тимчасовим запобіжним заходом.

Згідно зі ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ст. 187 КПК України слідчий суддя, суд після одержання клопотання про застосування запобіжного заходу до підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває на свободі, призначає дату судового засідання і здійснює судовий виклик. Якщо слідчий, прокурор подав разом із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, слідчий суддя, суд приймає рішення згідно зі статтею 189 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1 і 4 ст. 189 КПК України слідчий суддя, суд не має права відмовити в розгляді клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного, обвинуваченого, навіть якщо існують підстави для затримання без ухвали суду про затримання з метою приводу. Слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що: 1)підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; 2)одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

22 жовтня 2024 року слідчим у кримінальному провадженні ОСОБА_4 , за погодженням прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_3 , винесене повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_5 за ч. 5 ст. 407 КК України, - у нез`явленні військовослужбовцем вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану. 22 жовтня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України. За постановою від 26 листопада 2024 року слідчого у кримінальному провадженні ОСОБА_4 військовослужбовець ОСОБА_5 , підозрюваний у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, оголошений у розшук. У кримінальному провадженні виникли ризики, передбачені: п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, - ризик переховування від органу досудового розслідування та суду; п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, - ризик продовження вчинення кримінального правопорушення.

Вислухавши позицію прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_3 , дослідивши надані докази, враховуючи те, що військовослужбовець ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, за вчинення якого кримінальним законом передбачене покарання у виді позбавлення волі, зазначені у клопотанні обставини вказують на наявність підстав (наявність ризиків, передбачених п.п. 1 і 5 ч. 1 ст. 177 КПК України) для надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 із метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 188, 189 і 190 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

клопотання старшого слідчого П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернігові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_4 задовольнити.

Надати дозвіл на затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Ухвала слідчого судді втрачає чинність із моменту: приводу підозрюваного до суду; закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали (16 липня 2026 року); відкликання ухвали прокурором.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя