Справа №: 400/1047/15-к
провадження №: 1-кп/398/7/25
УХВАЛА

Іменем України

"10" жовтня 2025 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

в ході судового розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000312 від 16.06.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.392 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000312 від 16.06.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.392 КК України.

Згідно обвинувального акта, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи засудженим за вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області від 06.12.2011 року до 5 років позбавлення волі, відбуваючи покарання з 02.02.2012 року в Петрівській виправній колонії Управління Державної пенітенціарної служби України в Кіровоградській області № 49, розташованій за адресою: с. Новий Стародуб, вул. Польова, 1, Петрівського району Кіровоградської області, допустив сімдесят одне порушення вимог режиму відбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи так і правами начальника відділення, в тому числі був поміщений до ДІЗО, ПТК та переводився до ДПК. Стягнення не зняті та не погашені, на шлях виправлення не став та скоїв злочин за наступних обставин:

15.06.2015 року близько 19 години 30 хвилин на території Петрівської ВК №49, яка розташована по вул. Польова, 1, в с. Новий Стародуб, Петрівського району, Кіровоградської області, між засудженими ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 виникла сварка, в ході якої останні ображали один одного нецензурною лайкою, та яка в подальшому переросла у бійку.

Молодшим інспектором ВНБ ОСОБА_8 було зроблено численні зауваження засудженим ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , на які останні не відреагували, почали поводити себе агресивно, висловлюючись нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_8 , при цьому закликали інших засуджених до непокори законним вимогам адміністрації установи. Після чого, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 направилися до промислової зони установи, де продовжували вигукувати заклики іншим засудженим до непокори та руйнування державного майна Петрівської ВК№ 49.

Відреагувавши на заклики ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , основна маса засуджених пошкодивши ворота локальних дільниць № 4.5.6 та № 7.8.9 вийшла із них, та вигукували різного роду заклики, висловлюючись нецензурною лайкою на адресу адміністрації. В процесі цього, старший інспектор ВНБ ОСОБА_9 , інспектор ВНБ ОСОБА_8 та інспектор ВНБ ОСОБА_10 намагалися припинити протиправні дії засуджених, в ході яких ОСОБА_6 підійшов до останніх, і висловлюючись в їх адресу нецензурною лайкою, наніс один удар кулаком лівої руки в область щелепи молодшому інспектору ВНБ ОСОБА_8 . Від отриманого удару ОСОБА_8 не втримався на ногах і впав на асфальтоване покриття, при цьому втратив свідомість.

Близько 20:00 години із засудженими було проведено профілактично-роз`яснювальні бесіди з метою припинення протиправних дій і деякі засуджені повернулися до локальних дільниць. Засуджені ОСОБА_4 та ОСОБА_6 продовжували підбурювати основну масу засуджених до пошкодження державного майна та побиття засуджених. Після чого, останніх було локалізовано до чергової частини установи.

Таким чином, дії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кваліфікуються як активна участь в організації групи з метою нападу на адміністрацію установи відбування покарань, вчинене особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ст.392 КК України.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 просив звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строку притягнення до кримінальної відповідальності за вищевказаним кримінальним правопорушенням та закрити провадження у справі за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.392 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Судом роз`яснено обвинуваченому наслідки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності та закриття кримінального провадження, в тому числі і те, що звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності не має реабілітуючого характеру. Після цього обвинуваченим надано згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття із зазначених підстав кримінального провадження.

Прокурор погодився із клопотанням захисника про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження відносно нього на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строку давності.

Потерпілий ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщається шляхом направлення судової повістки поштовим зв`язком (том4 а.с.14).

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.392 КК України, санкцією якої передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років.

Відповідно до ст. 12 КК України, інкриміноване обвинуваченому ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, як на час його вчинення так і на теперішній час, класифікується, як тяжкий злочин.

Згідно з обвинувальним актом та матеріалами кримінального провадження, інкриміноване ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, вчинене останнім 15.06.2015 року, отже з вказаної дати пройшло вже більше ніж десять років.

Відповідно до ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Крім того, ст. 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.3 ст.288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У відповідності до положень ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

- десять років - у разі вчинення тяжкого злочину (п.4 цієї частини).

Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

В силу вимог п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23.12.2005 р. № 12 встановлено, що особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Дотримання умов, передбачених ст. 49 КК України, є підставою для звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності.

Враховуючи наведене, зокрема те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, з моменту вчинення якого станом на день ухвалення судового рішення минуло більше десяти років, не ухилявся від слідства та суду, не вчинив нового злочину (кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.296 КК України, за яке ОСОБА_4 засуджено 13.05.2025 року відноситься до категорії нетяжкого), погоджується на звільнення від кримінальної відповідальності, потерпілий не висловив свої заперечення проти клопотання захисника, суд приходить до висновку про необхідність звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.392 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності та закриття щодо нього кримінального провадження.

Долю речових доказів по справі необхідно вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлено.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. 49 КК України, ст. 284, 285 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000312 від 16.06.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.392 КК України, закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Речові докази по кримінальному провадженню:

- вилучений в ході огляду місця події компакт-диск з записом з камери відеоспостереження адміністративної будівлі Петрівської ВК №49 (том4 а.с.32, на обкладинці CD-RW) зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1