Справа №949/2017/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2025 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Дубровиця клопотання прокурора Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, по кримінальному провадженню, внесеному в ЄРДР за №0000297 від 13 грудня 2024 року на підставі ч. 5 ст. 401 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 21 листопада 2022 року був призваний на військову службу за призовом під час мобілізації відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 21 листопада 2022 року №269 ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу вказаної військової частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду командира відділення кулеметного взводу 2 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , визнано таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 12 березня 2024 року №74 старшого сержанта ОСОБА_4 призначено на посаду головного сержанта-командира відділення кулеметного взводу 2 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , визнано таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків.

Згідно ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону. України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Частиною 2 статті 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» визначено, що у разі прийняття рішення щодо необхідності введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях Президент України видає указ про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях і негайно звертається до Верховної Ради України щодо його затвердження та подає одночасно відповідний проект закону.

24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану»№ 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, введено воєнний стан на всій території України строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та діє і на даний час.

Під час проходження військової служби старший сержант ОСОБА_4 у відповідності до вимог ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно дотримуватися Конституції та Законів України, виконувати свої службові обов`язки, що визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку майстерність, сумлінно вивчати військову справу, знати й утримувати готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно, бути дисциплінованим, пильним, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців.

Проте, старший сержант ОСОБА_4 достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, свідомо допустив їх порушення та вчинив військовий злочин проти встановленого порядку проходження військової служби за наступних обставин.

Старший сержант ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації та проходячи військову службу на посаді головного сержанта-командира відділення кулеметного взводу 2 стрілецької роти НОМЕР_2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, із метою тимчасово ухилитися від військової служби, в умовах воєнного стану, за відсутності поважних причин, 13 жовтня 2024 року о 08.00 год. без поважних причин не з`явився із відпустки, яку проводив за місцем свого проживання у АДРЕСА_1 , до розташування військової частини НОМЕР_1 , що тимчасово знаходилася: АДРЕСА_2 , та перебував поза межами вказаної військової частини за своїм місцем проживання, у зв`язку із цим час проводив на власний розсуд та обов`язки військової служби не виконував до 27 серпня 2025 року, після чого самостійно прибув до військової частини НОМЕР_3 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , припинивши вчинення кримінального правопорушення та повідомив про намір в подальшому проходити військову службу у лавах Збройних Сил України.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 5 ст. 407 КК України, як нез`явлення військовослужбовцем вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах воєнного стану.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив подане ним клопотання задоволити у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 раніше за ст.ст. 407, 408 КК України до кримінальної відповідальності не притягувався, виявив намір повернутися до військової частини для продовження проходження військової служби та командування військової частини НОМЕР_3 не заперечує проти продовження проходження ним військової служби в Збройних Силах України.

Водночас, просив зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 невідкладно, але не пізніше 72 годин, прибути до військової частини НОМЕР_3 , яка знаходиться в АДРЕСА_3 , для продовження проходження ним військової служби.

Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні зазначене клопотання підтримав. При цьому вказав, що вперше вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 407 КК України, надає добровільну згоду на його звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України, оскільки має намір повернутися до військової частини та продовжувати нести військову службу.

Суд, дослідивши клопотання та надані матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового провадження, дійшов наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 44 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом і таке звільнення здійснюється виключно судом.

Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Положеннями ч. 2 ст. 314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 286 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Згідно ч. 8 ст. 284 КПК України, закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Як зазначено в ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

У разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 401 КК України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Згідно ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом, що визначено ч. 1 ст. 286 КПК України.

У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 401 КК України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

24 лютого 2022 року Президентом України видано Указ №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", який було затверджено Законом України 2102-IX від 24 лютого 2022 року "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні", у відповідності до якого в Україні введено воєнний стан. Також Президентом України було видано Указ №69/2022 "Про загальну мобілізацію", яким постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

Воєнний стан в Україні неодноразово продовжувався та діє на даний час.

Відповідно до вимог Закону України "Про оборону України", особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Частиною 5 ст. 401 КК України визначено, що особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Так, в ході досудового розслідування кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_4 звернувся до прокурора із заявою та надав добровільну письмову згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Із письмової згоди, яка надійшла від командира військової частини НОМЕР_3 підполковника ОСОБА_5 , вбачається, що командування військової частини надає згоду на продовження проходження військової служби в Збройних Силах України старшим сержантом ОСОБА_4 , який скоїв самовільне залишення військової частини НОМЕР_3 .

Отже, у підготовчому судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, у вчиненому розкаявся, раніше за ст. 407, 408 КК України до кримінальної відповідальності не притягувався, у вчиненому обвинувачений розкаявся та став на шлях виправлення, оскільки на даний час виявив бажання на продовження проходити військову службу у Збройних Силах України і командир військової частини НОМЕР_3 надав згоду на продовження несення ним військової служби в Збройних Силах України.

Крім цього, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 розуміє підстави та наслідки закриття провадження відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що обвинуваченого ОСОБА_4 на підставі ч. 5 ст. 401 КК України необхідно звільнити від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України, а кримінальне провадження відносно нього закрити.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Цивільний позов не заявлявся, процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 401, 407 КК України, ст.ст. 284-286, 288 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, по кримінальному провадженню, внесеному в ЄРДР за №0000297 від 13 грудня 2024 року на підставі ч. 5 ст. 401 КК України - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_4 , українця, громадянина України, освіти середньої, раніше несудимого, неодруженого, військовослужбовця Збройних Сил України, головного сержанта - командира відділення кулеметного взводу 2 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні "старший сержант" від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000297 від 13 грудня 2024 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України - закрити.

Зобов`язати ОСОБА_4 невідкладно, але не пізніше 72 годин, після набрання даною ухвалою суду законної сили, прибути до військової частини НОМЕР_3 , яка знаходиться в АДРЕСА_3 , для продовження проходження військової служби.

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_3 , після набрання ухвалою суду законної сили, невідкладно прийняти/поновити ОСОБА_4 на військовій службі.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Дубровицький районний суд Рівненської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: підпис.

Згідно з оригіналом.

Суддя Дубровицького

районного суду ОСОБА_1