УХВАЛА

05.12.2025 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні №0000060 від 10.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 364 та ч. 2 ст. 369-2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий за погодженням з процесуальним прокурором звернувся до суду з клопотання, в якому зазначено, що другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000060 від 10.10.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 369-2 та ч. 1 ст. 369 КК України.

З матеріалів вказаного кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, організувала незаконну схему одержання неправомірної вигоди за зловживання впливом на службових осіб за оформленні груп інвалідності особам, які насправді не мали відповідних підстав для їх оформлення.

З цією метою, ОСОБА_4 вступила у попередню змову з окремими лікарями та службовими особами медичних установ, зокрема із лікарями КНП «Лікарня №1» Житомирської міської ради, КНП «Обласний медичний центр спортивної медицини» Житомирської обласної ради, КНП «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського» Житомирської обласної ради та ін.

Учасники змови спільно узгоджували ролі та дії, необхідні для реалізації злочинної схеми, що включало безпідставне направлення пацієнтів на обстеження до вказаних медичних закладів, формування фіктивних результатів лабораторних та інструментальних досліджень, які створювали видимість наявності тяжких захворювань, оформлення історій хвороб із завідомо неправдивими відомостями, що в подальшому використовувались для подання на МСЕК (експертні комісії), координацію госпіталізацій і створення штучних підстав для призначення групи інвалідності.

Окрім цього, встановлено, що ОСОБА_4 діяла як посередник в передачі неправомірної вигоди між особами, які бажали оформити інвалідність, та медичними працівниками, які забезпечували оформлення фіктивної документації. Так, в ході проведення контролю за вчиненням злочину в рамках вказаного кримінального провадження, задокументовано 4 епізоди отримання від громадянина ОСОБА_5 ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та інших осіб неправомірної вигоди, загальна сума якої становить 88 000 гривень.

У той же час слід відмітити, що ОСОБА_4 безпосередньо контактувала з широким колом лікарів, посадових осіб медичних установ, а також інших осіб, за грошову винагороду яких здійснювала зловживання впливом на службових осіб за оформлення груп інвалідності особам, які насправді не мали відповідних підстав для їх оформлення, в тому числі й з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючим за адресою: АДРЕСА_1 , його сестрою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованою та проживаючою за адресою: АДРЕСА_2 , яка користується номерами телефонів НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , а також її чоловіком ОСОБА_10 , який користується номерами телефонів НОМЕР_3 та НОМЕР_4 .

09.07.2025 ОСОБА_4 повідомлено про те, що вона підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, тобто в одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Крім цього у кримінальному провадженні проведено обшуки в установах охорони здоров`я, а також за місцем роботи та проживання лікарів та ОСОБА_4 , у результаті яких виявлено та вилучено речі та медичні документи, за допомогою яких встановлюються обставини, які у відповідності до ст. 94 КПК України підлягають доказуванню.

Однак, під час проведених слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні не відшукано медичні документи, в тому числі медичну карту стаціонарного хворого та інші медичні документи ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які містять завідомо недостовірні відомості, що можуть бути використані як докази у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до інформації Управління стратегічних розслідувань в Житомирській області, медичні документи, в тому числі медична карта стаціонарного хворого та інші медичні документи ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які містять завідомо недостовірні відомості, засоби зв`язку, з використанням яких ОСОБА_11 та ОСОБА_10 спілкувалися з ОСОБА_4 щодо оформлення фіктивних медичних документів, в тому числі на ім`я ОСОБА_8 , ймовірно знаходяться за місцем проживання ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 .

02.12.2025 на підставі ухвали слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено та вилучено мобільний телефон Iphone в корпусі чорного кольору, який належить ОСОБА_10 , оскільки в ході досудового розслідування здобуто докази спілкування ОСОБА_10 з ОСОБА_13 , однак під час обшуку ОСОБА_10 відмовився розблокувати вказаний телефон, або назвати його реквізити чи абонентський номер сім-карти, яка міститься у зазначеному телефоні.

Вилучений під час обшуку мобільний долучені до матеріалів кримінального провадження №0000060.

Зазначений у даній постанові мобільний телефон має важливе значення для проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000060, оскільки є підтвердженням спілкування ОСОБА_4 з ОСОБА_10 , а також може бути використаний, як доказ факту та обставин вчиненого злочину, а тому являються речовими доказами у кримінальному провадженні.

02.12.2025 виявлений та вилучений під час обшуку мобільний телефон Iphone в корпусі чорного кольору, який належить ОСОБА_10 , визнаний речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

В судове засідання слідчий не з`явився, в прохальній частині клопотання просить проводити розгляд справи без його участі та без участі власника майна, клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Згідно з ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно вимог ст. 107 КПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 25.11.2025 у справі № 295/16685/25 надано дозвіл слідчим слідчої групи та прокурорам групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000060 від 10.10.2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 369-2 КК України, на проведення обшуку у домоволодінні за місцем проживання ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , розташованому на земельній ділянці з кадастровим номером: :08:001:0383, що належить на праві власності ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , з метою відшукання та вилучення медичних документів, у тому числі - медичної карти стаціонарного (амбулаторного) хворого та інших медичних документів щодо лікування, обстеження, надання інвалідності ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , документів щодо військового обліку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також інших осіб, які, серед іншого, можуть містити завідомо недостовірні відомості; засобів зв`язку ОСОБА_11 , у тому числі - мобільних телефонів ОСОБА_11 з сім-картами операторів зв`язку з абонентськими номерами телефонів НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , за допомогою яких вона спілкувалася з ОСОБА_4 ; засобів зв`язку ОСОБА_10 , у тому числі - мобільних телефонів ОСОБА_10 з сім-картами операторів зв`язку з абонентськими номерами телефонів НОМЕР_3 та НОМЕР_4 ; особистих записів з інформацією про лікування, обстеження, встановлення групи інвалідності та військовий облік ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також інших осіб, у тому числі - щодо одержання медичних послуг, дат та сум грошових коштів, переданих ОСОБА_4 та іншим особам, як неправомірної вигоди, а також щодо дат та сум грошових коштів, переданих ОСОБА_4 та іншим особам, як неправомірної вигоди; комп`ютерної техніки, флеш-накопичувачів, карт пам`яті та інших цифрових носіїв інформації з відомостями, що мають значення для встановлення всіх обставин кримінального правопорушення та інших осіб, пов`язаних з протиправною діяльністю ОСОБА_4 , засобів зв`язку, через які координувалася злочинна схема, інших носіїв інформації з відомостями, що мають значення для встановлення всіх обставин кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При вирішення питання про наявність підстав для застосування арешту майна як заходу забезпечення кримінального провадження судом враховано практику Європейського суду з прав людини, а саме ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини спрямована не тільки на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, але також зобов`язує державу вживати необхідних заходів, спрямованих на захист права власності. Зазначена правова позиція сформульована ЄСПЛ у справі «Броньовський проти Польщі» від 22.06.2004 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 2 ст. 170 КПК України).

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою

Згідно п.п. 1, 2, 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого іде воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, користування, розпорядження) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Наявні у клопотання матеріали свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання відчуження, знищення чи пошкодження майна, що може перешкодити кримінальному провадженню.

З урахуванням викладеного, оскільки майно, на яке слідчий просить накласти арешт, може бути використане як доказ на підтвердження обставин, що підлягають встановленню під час кримінального провадження, взявши до уваги стадію досудового розслідування, мету та підстави застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, слідчий суддя вважає за можливе задовольнити клопотання та накласти на вказане майно арешт.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на речовий доказ, вилучений під час проведення 02.12.2025 обшуку у кримінальному провадженні №0000060 за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено та вилучено мобільний телефон Iphone в корпусі чорного кольору, який належить ОСОБА_10 .

Тимчасово, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавити власника можливості користування, відчуження та розпорядження вказаним майном.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала про арешт майна підлягає до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1