ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 688/4609/25

Провадження № 11-сс/820/524/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря с/з ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференцзв`язку матеріали справи за апеляційними скаргами прокурора та захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 30 вересня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду від 30 вересня 2025 року відмовлено в задоволені клопотання слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_8 , погоджене з начальником Білогірського відділу Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Семенів Білогірського району Хмельницької області, громадянина України, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимого,

та застосовано відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_2 , заборонивши підозрюваному цілодобово покидати місце його проживання.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:

1)прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;

2)не відлучатися, без дозволу слідчого, прокурора чи суду з місця свого постійного проживання - АДРЕСА_2 цілодобово;

3)повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4)утриматися від спілкування із потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні;

5)здати за наявності на зберігання ДМС України за місцем проживання свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Визначено строк дії ухвали слідчого судді до 27 листопада 2025 року включно.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.09.2025 в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №1202524^000001694 зареєстровано дане кримінальне правопорушення, правова кваліфікація ч.4 ст.189 КК України.

29вересня 2025 року ОСОБА_6 затримано на підставі ст. 208 КПК України.

30вересня 2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, а саме про те, що у невстановлену слідством дату та час, але не пізніше 10 вересня 2025 року, ОСОБА_6 , з метою швидкого протиправного збагачення, розробив злочинний план, направлений на вимагання грошових коштів у потерпілої ОСОБА_9 в сумі 250 000 грн. З метою реалізації задуманого плану, достовірно знаючи, що на території України діє воєнний стан, який введений в дію Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», що затверджений Законом України №2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, строк дії якого востаннє продовжено згідно Указу Президента України №478/2025 від 14 липня 2025 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 4524-ІХ від 26 липня 2025 року, переслідуючи корисливий мотив, мету вимагання вимогу передачі чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, їх наслідки щодо позбавлення можливості особи на власний розсуд володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном, діючи умисно, усвідомлено посягаючи на чужу власність, передбачаючи спричинення матеріальної шкоди і бажаючи завдати таку шкоду, 10 вересня 2025 року близько 11 години 30 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні Семенівського МПТБ КП КНП «Білогірський центр первинної медико-санітарної допомоги» Білогірської селищної ради Шепетівського району Хмельницької області, який знаходиться по вул. Центральна, 38, в с. Семенів Шепетівського району Хмельницької області, висунув вимогу ОСОБА_9 продати земельну ділянку площею 6.18 га, кадастровий номер :03:003:0120, що належить її сину ОСОБА_10 за 500 000 гривень та 250 000 гривень передати ОСОБА_6 , при цьому, усвідомлюючи, що вказане майно йому не належить, та висловив погрозу застосування фізичного насильства щодо ОСОБА_9 та її дітей, у разі невиконання поставленої ним вимоги, які ОСОБА_9 сприймала як реальні, побоюючись за своє життя та здоров`я. В подальшому ОСОБА_6 , продовжуючи свої протиправні дії щодо вимоги передачі чужого майна, 24 вересня 2025 року, перебуваючи в приміщенні Семенівського МПТБ КП КНП «Білогірський центр первинної медико- санітарної допомоги» Білогірської селищної ради Шепетівського району Хмельницької області, який знаходиться по вул. Центральна, 38, в с. Семенів Шепетівського району Хмельницької області, знову зустрівся із ОСОБА_9 та висунув останній вимогу про продаж зазначеної вище земельної ділянки та передачі ОСОБА_6 200 000 гривень, при цьому висловив погрозу застосування фізичного насильства щодо ОСОБА_9 та її дітей, у разі невиконання поставленої ним вимоги, які ОСОБА_9 сприймала як реальні, побоюючись за своє життя та здоров`я.

29 вересня 2025 року близько 12 годині 56 хвилин ОСОБА_6 зустрівся із ОСОБА_9 в приміщенні Семенівського МПТБ КП КНП «Білогірський центр первинної медико-санітарної допомоги» Білогірської селищної ради Шепетівського району Хмельницької області, вул. Центральна, 38, в с. Семенів Шепетівського району Хмельницької області, де, виконуючи незаконну вимогу ОСОБА_6 щодо передачі грошових коштів, ОСОБА_9 , побоюючись за своє життя та здоров`я, передала ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 200 000 гривень.

Своїми умисними діями які виразились у вимаганні (вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим та його близькими родичами), що вчинене в умовах воєнного стану, ОСОБА_6 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 189 КК України.

Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого та обираючи запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що слідчим та прокурором під час розгляду клопотання про обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не наведено достатніх доказів, які дають підстави вважати, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя вважав, що слідчим та прокурором не наведено доказів, які б давали суду беззаперечні підстави вважати, що ОСОБА_6 має намір переховуватися від органів досудового розслідування та суду, адже лише тяжкість можливого покарання при можливому визнанні підозрюваного винним, не може свідчити про існування вказаного ризику відповідно до вимог закону.

Будь-яких відомостей про вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень, окрім інкримінованого, матеріали клопотання не містять, що зменшує імовірність існування ризику вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Отже, достатніх доказів, які б вказували на наявність зазначених у клопотанні ризиків, слідчому судді не надано, а сама по собі тяжкість злочину не може бути підставою для обрання виняткового запобіжного заходу тримання під вартою.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.

Свої вимоги аргументує тим, що рішення слідчого судді є незаконним, а висновки суду не відповідають обставинам справи.

Вказує, що слідчим суддею не враховано, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту не зможе запобігти ризику вчинення підозрюваним іншого злочину та незаконного впливу на потерпілу.

Стверджує, що при обранні запобіжного заходу слідчим суддею не надано належної оцінки тому, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років. Не виключається, що з метою уникнення вказаного покарання, у випадку не застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного, він, усвідомлюючи усю суворість потенційного покарання, може покинути своє місце проживання і переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

На думку прокурора, помилковими є висновки суду, що застосування до ОСОБА_6 домашнього арешту буде достатнім для уникнення ризиків, передбачених ст. 177 КГІК України, адже даний запобіжний захід не взмозі унеможливити спроби підозрюваного покинути своє місце проживання, переховуючись від досудового розслідування та суду, та в подальшому вчиняти інші кримінальні правопорушення, в тому числі пов`язані з можливістю незаконного впливу на потерпілу, з метою зміни її показань в сторону покращення свого становища.

Вважає, що вищевказані обставини достатньо переконують, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти наведеним ризикам та забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків під час досудового розслідування та в подальшому судового розгляду справи по суті обвинувачення.

Захисник в своїй апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді змінити. Застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною покидати житло за адресою: АДРЕСА_2 з 22 години до 06 години наступного дня.

Вказує, що слідчим суддею не враховано, що згідно наказу № 32 від 01.05.2025 року ОСОБА_6 прийнятий на посаду тракториста-машиніста сільськогосподарського виробництва в СФГ «Лан» на основне місце роботи, а цілодобовий домашній арешт позбавляє підозрюваного можливості працювати на займаній посаді й відповідно отримувати заробітну плату для забезпечення гідних умов існування як його самого, так і його сім`ї.

Вважає, що достатнім для забезпечення виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків є запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період з 22 години до 06 години наступного дня.

В запереченні на апеляційну скаргу прокурора, захисник просить залишити її без задоволення, а ухвалу слідчого судді змінити, задовольнивши його апеляційну скаргу.

Заслухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення з коротким викладом доводів апеляційної скарги, пояснення прокурора на підтримку поданої апеляційної скарги та безпідставність доводів сторони захисту, підозрюваного та його захисника на підтримку власної апеляційної скарги та безпідставність доводів сторони обвинувачення, перевіривши судове рішення та обговоривши доводи апеляційних скарг, вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає апеляційні скарги такими, що задоволенню не підлягають, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу.

Відмовляючи в обранні ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя правильно врахував, що обставин переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та намагання ним будь-яким іншим чином перешкодити кримінальному провадженню не встановлено, а наявність підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, де санкція статті передбачає максимальну межу покарання у виді позбавлення волі строком на 12 років, не дає підстави вважати про бажання підозрюваного змінити місце проживання з метою уникнення відповідальності.

Органи досудового розслідування в клопотанні та прокурор у поданій апеляційній скарзі не навели виняткових і достатньо переконливих підстав, які б дали можливість вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 буде намагатися ухилитися від досудового розслідування та суду. Крім того, з часу повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_6 в розшук не оголошувався, даних про те, що він переховується від слідства не має, в матеріалах кримінального провадження відсутні і будь-які офіційні дані про те, що підозрюваний незаконно впливає на свідків та потерпілу.

Проте прокурором не враховано дані про особу підозрюваного, про що правильно зазначив слідчий суддя та з чим погоджується суд апеляційної інстанції, який раніше в силу ст.89 КК України не судимий, має постійне місце проживання, офіційно працює, покладені на нього процесуальні обов`язки не порушує, про що підтвердив прокурор, а отже обраний забіжний захід зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку та виконання покладених на нього обов`язків.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.3 постанови Пленуму Верховного Суду № 4 від 25 квітня 2003 року «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» (з змінами і доповненнями, внесеними постановами Пленуму Верховного Суду України від 11 червня 2004 року № 10, від 24 жовтня 2008 року № 15), взяття під варту визначається найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим він обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи не зможуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Беручи до уваги дані, які характеризують особу підозрюваного, а саме те, що він має місце проживання та міцні соціальні зв`язки, що слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні не спростовано, колегія суддів приходить до висновку про законність, обґрунтованість та вмотивованість ухвали слідчого судді про обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

Судова колегія погоджується також із тим, що вказаний вид запобіжного заходу із покладеними на підозрюваного процесуальними обов`язками, відображеними в ухвалі слідчого судді, у повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку ОСОБА_6 під час досудового розслідування кримінального провадження та запобіжить ризикам, визначеним в ст.177 КПК України.

Водночас колегія суддів не погоджується з доводами захисника стосовно зміни запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту на домашній арешт в нічний час, так як, на думку колегії суддів, саме цілодобовий домашній арешт з покладенням на підозрюваного відповідних обов`язків, зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку та запобігти встановленим ризикам.

За таких обставин, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді законною, обґрунтованою та вмотивованою, порушень норм чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування чи зміни судового рішення по справі, не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 30 вересня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, до 27 листопада 2025 року включно, залишити без змін, а апеляційні скарги прокурора та захисника без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її постановлення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3