Справа № 650/6309/25
провадження №1-кс/650/1163/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2025 року селище Велика Олександрівка

Слідчий суддя Великоолександрівського районного суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Бериславської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0002105 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Степне Бериславського району Херсонської області, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей чи інших осіб, такого, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого.

за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 289 КК України,

в с т а н о в и в :

Прокурор звернувся до суду із вказаним клопотанням, в якому просить продовжити дію застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що обвинувачений обґрунтовано обвинувачується у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, у зв`язку з чим, за наявності ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, застосований до нього запобіжний захід у виді тримання під вартою підлягає продовженню.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити. Пояснив, що зібрані на даному етапі кримінального провадження матеріали свідчать про обґрунтованість пред`явленого обвинувачення, а наявні ризики є достатніми для продовження застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою та не обрання іншого, більш м`якого, запобіжного заходу.

У судовому засіданні обвинувачений заперечив проти продовження строку дії застосованого стосовно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зазначивши про необхідність застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу.

У судовому засіданні захисник підтримав позицію обвинуваченого та просив суд застосувати до нього більш м`який запобіжний захід.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку осіб, які беруть участь у справі, слідчий суддя встановив наступне.

Метою застосування запобіжного заходу (частина перша статті 177 КПК України) є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Згідно з частиною другою статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з частиною першою статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 КПК України.

Згідно з частиною першою статті 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Згідно з частиною третьою статті 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Згідно з частиною третьою статті 199 КПК України строк клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно з частиною п`ятою статті 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Слідчий суддя встановив, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 289 КК України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002105 від 16 вересня 2025 року, повідомленням про підозру від 31 липня 2025 року, яке було вручене останньому.

Відповідно до вказаної підозри ОСОБА_4 підозрюється у тому, що 24 липня 2025 року близько 21 год 40 хв, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, за попередньою змовою з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , знаходячись на вул. Нова в с. Степне Бериславського району Херсонської області, діючи умисно, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, шляхом зняття замикаючого пристрою у вигляді петлі із металевого дроту відкрили дерев`яні ворота та проникли на огороджену по периметру парканом територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , після чого, не маючи законного права володіти та керувати транспортним засобом, прокотили автомобіль декілька метрів та, привівши двигун у дію за допомогою ключа запалювання, який перебував у замку запалювання, незаконно заволоділи автомобілем марки «Mitsubishi» моделі «Galant», 1991 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартістю 83 797,50 грн, що перебуває у фактичному володінні ОСОБА_8 , після чого поїхали у с. Урожайне Бериславського району Херсонської області, а згодом повернулися до с. Степне та залишили вказаний автомобіль без нагляду на узбіччі вул. Перемоги неподалік будівлі магазину за адресою: вул. Перемоги, 20, с. Степне Бериславського району Херсонської області.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за частиною другою статті 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб з проникненням у інше сховище.

Обґрунтованість підозри підтверджується: протоколами огляду місця події від 24 липня 2025 року; показаннями потерпілого ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , а також показаннями підозрюваних ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 ; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25 липня 2025 року; висновком експерта № 1858 від 25 липня 2025 року; протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 30 липня 2025 року; протоколом огляду відеозаписів від 01 серпня 2025 року; протоколами слідчих експериментів із підозрюваними ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від 12 вересня 2025 року; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Не вдаючись до детальної оцінки дій та винуватості особи, на даній стадії кримінального провадження слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення, у якому її підозрюють.

При цьому, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак мають створювати у слідчого судді реальне враження про причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.

З врахуванням вищевказаних письмових доказів, що були додані до клопотання, здійснюючи їх оцінку за своїм внутрішнім переконанням, слідчий суддя дійшов висновку, що повідомлена підозрюваному підозра у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення є обґрунтованою, а докази, надані стороною обвинувачення на цьому етапі, є вагомими, щоб свідчити про можливу причетність останнього до кримінального правопорушення, що йому інкримінується.

З ухвали слідчого судді Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 28 жовтня 2025 року встановлено, що стосовно підозрюваного було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, з метою запобігти ризикам, передбаченим пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 196 КПК України слідчим суддею встановлені такі обставини щодо заявлених стороною обвинувачення ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає доведеним ризик, передбачений пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України, а саме ризик переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Наявність даного ризику вбачається з того, що раніше до підозрюваного застосовувався запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, однак ОСОБА_4 покинув місце проживання, у зв`язку з чим 16 вересня 2025 року його було оголошено в розшук, а 27 жовтня 2025 року затримано у м. Києві. Такі обставини свідчать про реальну схильність підозрюваного ухилятися від органів досудового розслідування та суду, а також про наявність підстав вважати, що у разі звільнення з-під варти він може продовжити переховування, зважаючи й на тяжкість інкримінованого злочину та можливе покарання у виді позбавлення волі на строк від 05 до 08 років.

Слідчий суддя вважає доведеним ризик, передбачений пунктом 3 частини першої статті 177 КПК України, а саме ризик незаконно впливати на потерпілого, свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні.

Наявність даного ризику вбачається з того, що у кримінальному провадженні є потерпілий та свідки, а також інші підозрювані, показання яких мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Перебуваючи на волі, підозрюваний може, з метою уникнення відповідальності, впливати на них шляхом умовлянь, підкупу, погроз чи іншими способами, схиляючи до зміни показань або відмови від їх надання.

Слідчий суддя вважає доведеним ризик, передбачений пунктом 5 частини першої статті 177 КПК України, а саме ризик вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наявність даного ризику вбачається з того, що підозрюваний є непрацюючим, не має сталого законного доходу, а також наявні відомості про перебування щодо нього на розгляді іншого кримінального провадження за обвинуваченням за ч.4 стаття 185 КК України, що у сукупності вказує на реальність ризику повторної протиправної поведінки.

Також з матеріалів кримінального провадження вбачається, що з метою встановлення усіх обставин, що підлягають з`ясуванню, проведено низку процесуальних дій та прийнято процесуальні рішення, зокрема обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002105 04 листопада 2025 року направлено до Великоолександрівського районного суду Херсонської області для розгляду по суті.

Проте, підготовче судове засідання у вказаному кримінальному провадженні не призначене, а до його проведення строк дії попередньої ухвали про тримання під вартою спливає, у зв`язку з чим продовження запобіжного заходу здійснюється слідчим суддею у порядку, передбаченому частиною шостою статті 199 КПК України.

Зважаючи на викладене та враховуючи, що наведені вище ризики, які були підставою для обрання стосовно підозрюваного запобіжного заходу, продовжують існувати та не зменшилися, а забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного іншим, більш м`яким запобіжним заходом, з урахуванням встановлених обставин (у тому числі факту попереднього переховування), є недостатнім, слідчий суддя дійшов висновку, що подальше тримання підозрюваного під вартою є виправданим.

При продовженні вказаного запобіжного заходу слідчий суддя, відповідно до частини першої статті 178 КПК України, оцінює в сукупності такі обставини: вагомість наданих доказів; тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення та можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від 05 до 08 років; вік підозрюваного та відсутність даних про стан здоров`я, який би перешкоджав триманню під вартою; відсутність у підозрюваного утриманців; відсутність офіційного працевлаштування та сталих доходів; встановлений факт порушення попереднього запобіжного заходу та переховування від органів досудового розслідування, що свідчить про недостатність більш м`яких заходів для досягнення мети, визначеної статтею 177 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 309, 369, 371, 372 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб.

Строк дії ухвали до 05 січня 2026 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається до Херсонського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 12 листопада 2025 року.

Слідчий суддя __________________ ОСОБА_1