Справа № 342/293/25
Провадження № 1-кп/342/114/2025
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2025 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Городенка матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000014 від 21.01.2025 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Городниця, зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, розлученого, на утриманні нікого немає, раніше несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч.4 ст.185 КК України,

прокурор ОСОБА_5

обвинувачений ОСОБА_4

захисник ОСОБА_6

в с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану.

Так, 24.02.2022 року Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено воєнний стан у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України та Законом України про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 21 квітня 2022 року №2212-ІХ продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 строком на 30 діб; востаннє строк дії воєнного стану продовжено з 14.01.2025 строком на 90 діб.

Житель с.Городниця, який проживає по АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 , починаючи з січня 2025 року перебував у лісовому масиві неподалік свого господарства в особистих потребах, та знайшов земельну ділянку із лісонасадженнями в урочищі «Кухонька». В подальшому, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме лісонасадження у вказаному лісовому масиві, в умовах воєнного стану.

З цією метою ОСОБА_4 , маючи злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливою метою, з метою особистого збагачення, знаходячись на землях комунальної власності Городенківської територіальної громади (дані згідно геолокації за координатами 48.6984054, 25.6300269), діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільну небезпеку та свідомо бажаючи настання негативних наслідків, в умовах воєнного стану, враховуючи сприятливу для нього обстановку, а саме, що його дії ніким не помічені та за ним ніхто не спостерігає, за допомогою саморобної пили зрізав 44 сироростучих дерева породи «Акація» різного діаметру, 12 сироростучих дерева породи «Клен» різного діаметру, 9 сироростучих дерева породи «Ясень» різного діаметру, після чого стовбури дерев порізав на колоди задля подальшого їх перенесення за місцем проживання.

Продовжуючи злочинний умисел у невстановлений час, ОСОБА_4 , шляхом вільного доступу, таємно викрав із ділянки лісового масиву урочища «Кухонька» комунальної власності Городенківської територіальної громади 44 колоди сироростучого дерева породи «Акація» діаметром 1,9 см, 2,11 см, 3.10 см, 4.10 см, 5.4 см, 6.4 см, 7.9 см, 8.10 см, 9.13 см, 10.9 см, 11.11 см, 12.8 см, 13.14 см, 14.9 см, 16.10 см, 17.3 см, 20.9 см, 24.12 см, 26.9 см, 27.12 см, 30.11 см, 40.12 см, 42.10 см, 43.10 см, 45.13 см, 46.8 см, 47.10 см, 49.8 см, 50.16 см, 51.12 см, 52.7 см, 53.14 см, 54.13 см, 55.14 см, 56.10 см, 57.8 см, 58.9 см, 59.9 см, 60.9 см, 61.4 см, 62.10 см, 63.12 см, 64.11 см, 65.4 см вартістю 13 712 гривень; 12 колод сироростучого дерева породи «Клен» діаметром 15.8 см, 18.4 см, 21.7 см, 22.16 см, 23.10 см, 25.9 см, 29.9 см, 35.14 см, 38.10 см, 39.13 см, 41.10 см, 44.15 см вартістю 3892 гривні; 9 колод сироростучого дерева породи «Ясень» діаметром 19.9 см, 28.9 см, 31.18 см, 32.7, 33.14 см, 34.14 см, 36.13 см, 37.13 см, 48.4 см вартістю 3027 гривень.

В результаті злочинних дій ОСОБА_4 комунальній власності Городенківської міської ради завдано майнової шкоди на суму 20 631 грн.

Таким чином, своїми діями обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України.

Прокурор у судовому засіданні висловив думку щодо недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Просив визнати обвинуваченого ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та застосувати щодо нього покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, стягнути процесуальні витрати та вирішити долю речових доказів.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вважав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Свою вину у вчиненому визнав повністю, вказавши, що засуджує свої дії, погоджується зі всіма обставинами кримінального правопорушення, які зазначені в обвинувальному акті, щиро розкаюється. Свої дії пояснив скрутним матеріальним становищем. Запевнив, що більше такого не повторить. Просив суворо не карати.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_6 вважав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Просив врахувати обставини життя, за яких обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, та призначити йому покарання за ч.4 ст.185 КК України із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком.

Представник потерпілої особи Городенківської міської ради ОСОБА_7 у судове засідання не з`явилася, 02.07.2025 подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, щодо міри покарання покладається на розсуд суду.

Учасники справи не заперечували щодо судового розгляду справи за відсутності представника потерпілої особи.

Згідно ч.3 ст.349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 22 березня 2018 року в справі № 521/11693/16-к, щодо застосування ч. 3 ст. 349 КПК, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Однак ця норма не звільняє суд від обов`язку встановити обставини, які підлягають доказуванню в кримінальному провадженні та визначені ст. 91 КПК. Тобто законодавець зобов`язує суд встановити усі обставини, що мають значення для кримінального провадження, а ст. 349 КПК лише визначає обсяг та порядок дослідження доказів на підтвердження цих обставин.

Суд зазначає, що незважаючи на те, що розгляд справи здійснюється у порядку ч.3 ст.349 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Враховуючи показання обвинуваченого ОСОБА_4 щодо повного визнання вини у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення за ч.4 ст.185 КК України, те, що він не оспорює фактичні обставини кримінального провадження, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та правдивості його позиції, вислухавши думку інших учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, у зв`язку з чим суд обмежив їх допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого, та досудової доповіді.

Суд, вислухавши учасників кримінального провадження та дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні за обставин, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю і його дії вірно кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) в умовах воєнного стану.

За вчинення злочину, передбаченого санкцією ч.4 ст.185 КК України, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, а також призначення покарання нижчого, ніж передбачене санкцією статті (частини статті), завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

При цьому повноваження суду (його права та обов`язки), надані державою, щодо обрання між альтернативними видами покарань у встановлених законом випадках та інтелектуально-вольова владна діяльність суду з вирішення спірних правових питань, враховуючи цілі та принципи права, загальні засади судочинства, конкретні обставини справи, дані про особу винного, справедливість обраного покарання тощо, визначають поняття «судова дискреція» (судовий розсуд) у кримінальному судочинстві.

Дискреційні повноваження суду повинні відповідати принципу верховенства права з обов`язковим обґрунтуванням обраного рішення у процесуальному документі суду, про що зазначив Верховний Суду у постанові від 13.08.2020 року у справі № 716/1224/19.

Відповідно до ст. 65 КК України суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

Згідно матеріалів кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_4 по місцю проживання характеризується позитивно, не перебуває на диспансерному обліку у наркологічному та психіатричному кабінетах Городенківської БЛІЛ.

Обставиною, що відповідно до ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненому кримінальному правопорушенні є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Згідно з досудовою доповіддю Коломийського районного сектору №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області ризик повторного вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб середній; орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі можливе та він не становить високої небезпеки для суспільства чи окремих осіб.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до положень ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину, його наслідки, які не є тяжкими, а також вимоги ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, та вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 призначити йому покарання у межах санкції ч.4 ст.185 КК України, яка передбачає відповідальність за вчинене.

Разом з тим, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, засудження обвинуваченим свого вчинку та його бажання надалі вести законослухняний спосіб життя, що свідчить про те, що він став на шлях виправлення, те, що обвинувачений раніше несудимий, пом`якшуючі покарання обставини (щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення) та відсутність обставин, що обтяжують покарання, беручи до уваги наявність у обвинуваченого постійного місця проживання, суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, та до обвинуваченого підлягає застосуванню положення ст.75 КК України, що передбачає звільнення від відбування покарання з випробуванням та покладання відповідних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

На переконання суду, призначене покарання забезпечує дотримання балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Щодо цивільного позову прокурора Городенківського відділу Коломийської окружної прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_5 в інтересах держави в особі Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області, цивільний позивач просить стянути з ОСОБА_4 шкоду, завдану злочином, у розмірі 20 631 грн на користь Городенківської міської ради Коломийського району.

Позов обґрунтований тим, що внаслідок злочинних дій ОСОБА_4 , які виразились у крадіжці 65 колод сиро ростучих дерев порід «акація», «клен», «ясень» у лісовому масиві урочища «Кухонька» в адміністративних межах с.Городниця Коломийського району Івано-Франківської області та відноситься до комунальної власності Городенківської ТГ, навколишньому природному середовищу заподіяно майнову шкоду на загальну суму 20 631 грн.

У судовому засіданні цивільний позивач прокурор Городенківського відділу Коломийської окружної прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_5 в інтересах держави в особі Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області позов підтримав, просив задовольнити.

Представник потерпілої особи Городенківської міської ради ОСОБА_7 у поданій 02.07.2025 року заяві цивільний позов підтримала у повному обсязі.

Цивільний відповідач ОСОБА_4 у судовому засіданні щодо цивільного позову зазначив, що коштів на відшкодування шкоди немає.

Захисник ОСОБА_6 при вирішення цивільного позову поклався на розсуд суду.

Дослідивши зміст цивільного позову, заслухавши пояснення учасників провадження, суд дійшов такого висновку.

Пунктом 3 частини 2 статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Під способом захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається у статті 16 Цивільного кодексу України. За статтею 16 ЦК України одним із способів захисту порушеного права є відшкодування шкоди.

У відповідності до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення (ст.1166 ЦК України), необхідними елементами якого є: шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина.

Судом встановлено, що шкода, завдана потерпілій особі - Городенківській міській раді, заподіяна злочинними діями ОСОБА_4 , підтверджена матеріалами справи, а тому цивільний позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Крім того, суд приймає до уваги ту обставину, що під час досудового розслідування щодо обвинуваченого ОСОБА_4 слідчим суддею Городенківського районного суду було обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, та в подальшому, за відсутністю клопотань учасників процесу, заходи забезпечення кримінального провадження під час судового провадження не застосовувалися.

Питання щодо скасування арешту майна, суд приймає на підставі ч.4 ст.174 КПК України, відповідно до положень якої, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Згідно з частиною 1 статті 96-1 КК спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 96-2 КК спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні за проведення судової експертизи відповідно до ч.2 ст.124 КПК України слід покласти на обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 12, 96-1, 96-2, ч.4 ст.185 КК України, ст.ст. 349, 369-371, 373-374, 394 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до положень п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов прокурора Городенківського відділу Коломийської окружної прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_5 в інтересах держави в особі Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави в особі Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області (р/р UA0009632, отримувач - ГУК в Івано-Франківській області/ ТГ Городенка 24062100 "Грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності", код 37951998 шкоду, завдану внаслідок вчинення кримінального правопорушення, у розмірі 20 631 (двадцять тисяч шістсот тридцять одна) гривня.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 23.01.2025 року на 46 стовбурів дерев породи «Акація», 12 стовбурів дерев породи «Ясень», 9 стовбурів дерев породи «Клен», що передано на відповідальне зберігання старості Городницького старостинського округу ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жит. АДРЕСА_2 ; саморобну пилку з дерев`яною ручкою, що передана на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_4 , жит. АДРЕСА_1 до вирішення питання про долю речових доказів відповідно до положень КПК України скасувати.

Речові докази: 46 стовбурів дерев породи «Акація», 12 стовбурів дерев породи «Ясень», 9 стовбурів дерев породи «Клен», що передано на відповідальне зберігання старості Городницького старостинського округу ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жит. АДРЕСА_2 залишити у розпорядженні Городницького старостинського округу Городенківської територіальної громади Коломийського району Івано-Франківської області;

саморобну пилку з дерев`яною ручкою, що передана на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_4 , жит. АДРЕСА_1 конфіскувати в дохід держави.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення судової інженерно-екологічної експертизи та товарознавчої експертизи у розмірі 4560,36 гривень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1