Справа № 369/182/26
Провадження № 1-кс/369/9/26
УХВАЛА

03.01.2026 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання т.в.о. заступника начальника СВ ВП № 1 Фастівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області майора поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000001 від 01.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Києво-Святошинського районного суду Київської області з вказаним клопотанням звернувся слідчий, в якому просив застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів та не визначати альтернативний запобіжний захід у виді застави.

В обґрунтування вимог клопотання слідчий посилався на те, що у провадженні СВ ВП № 1 Фастівського РУП ГУНП в Київській області знаходяться матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000001 від 01.01.2026 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 114 від 23.04.2024 солдата ОСОБА_4 призначено розпорядженням Генерального штабу Збройних Сил України від 18.04.2024 року №4973дск та наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 23.04. 2024 року №29-PC на посаду оператора-номера обслуги 2 спеціального відділення 1 спеціального взводу 2 спеціальної роти військової частини НОМЕР_1 , який прибув із військової частини НОМЕР_2 .

Будучи військовослужбовцем старший солдат ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.ст. 11, 49, 56 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, під час перебування поза розташуванням військової частини поводитися з гідністю і честю, не допускати порушень громадського порядку та негідних вчинків.

Так, 01.01.2026 приблизно о 14:00 год більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, солдат, оператор 1 відділення розмінування взводу розмінування інженер саперної роти військової частини НОМЕР_1 - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуваючи у кімнаті в пункті дислокації підрозділу за адресою: АДРЕСА_1 , разом із солдатом, сапером 1 інженерно-саперного відділення 1 інженерно-саперного взводу інженерно-саперної роти військової частини НОМЕР_1 - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який на той час перебував на добовому чергуванні зі зброєю АК-74 серійний номер НОМЕР_3 , та під час спільного вживання алкогольних напоїв відбувся конфлікт, у ході якого в ОСОБА_4 виник прямий умисел, спрямований на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_4 , перебуваючи у тому ж місці, у той же час, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді смерті потерпілого та бажаючи їх настання, з метою умисного вбивства ОСОБА_7 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вихватив з рук ОСОБА_7 автомат АК-74, серійний номер НОМЕР_3 , споряджений магазином з 30 патронами калібру 5,45 мм., та, перебуваючи у положенні стоячи навпроти ОСОБА_7 , який стояв біля нього, здійснив один постріл в черевну порожнину, чим заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого вогнепального поранення черевної порожнини з пошкодженням тонкого та товстого кишківника, крижових кісток. Гемоперитонеум, каловий перитоніт, травматичний шок. При цьому, виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак не зміг завершити злочин із причин, які не залежали від його волі.

У вчиненні кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Городище, Березнівського району, Рівненської області, українець, громадянин України, маючий середню-спеціальну освіту, неодружений, оператор 1 відділення розмінування взводу розмінування інженерно-саперної роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», інвалідності немає, статусу депутата немає, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , тимчасово проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

01.01.2026 о 18:25 год ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

02.01.2026 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Підозра ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, повністю обґрунтована і підтверджується матеріалами кримінального провадження, які долучені до клопотання, а саме:

-електронним рапортом від 01.01.2026;

-протоколами огляду місця події від 01.01.2026, в ході якого влучено знаряддя вчинення злочину (автомат АК-74, серійний номер НОМЕР_3 ), фрагмент кулі та гільзу;

-показами свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , та ОСОБА_11 , які надали покази обставин вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення відносно ОСОБА_7 ;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02.01.2026 за участю свідка ОСОБА_9 ;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02.01.2026 за участю свідка ОСОБА_11 ;

-іншими доказами, наявними у матеріалах кримінального провадження в їх сукупності.

Підозрюваний ОСОБА_4 у випадку не застосування відносно нього запобіжного заходу може переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, підставою для звернення до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 є згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому звернутися з клопотанням до слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з тим, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У сторони обвинувачення є підстави вважати, що існує ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме що підозрюваний ОСОБА_4 , не будучи ізольованим від суспільства, може переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду, про що свідчить те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, за яке передбачено покарання від 7 до 15 років позбавлення волі. Знаючи про міру покарання якому загрожує, останній може ухилятись від слідства та суду.

Крім того, даний ризик обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_4 не одружений, осіб на утриманні не має, не має місця роботи або навчання, що свідчить про відсутність у нього стримуючих факторів від переховування від органу досудового розслідування та суду.

Окрім цього, тяжкість інкримінованого правопорушення та усвідомлення можливості засудження до тривалого терміну позбавленні волі вже само по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного до втечі.

Крім того, органом досудового розслідування встановлено існування ризику передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що в разі обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, підозрюваний ОСОБА_4 з метою уникнення кримінальної відповідальності може незаконно шляхом підбурювання, вмовляння, залякування впливати на показання потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, з якими він особисто знайомий та разом проходять військову службу в одній військові частині НОМЕР_1 , та у разі незастосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою може перебувати з ними в одній кімнаті, підрозділі та зможе незаконно впливати на них з метою зміни ними своїх показань.

Про можливість незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні свідчить також і насильницький характер кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 .

Крім того, органом досудового розслідування встановлено існування ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, те що варто врахувати, що підозрюваний ОСОБА_4 під час вчинення кримінального правопорушення перебував в стані алкогольного сп`яніння, обставинами, які характеризують підозрюваного ОСОБА_4 , а саме те, що він не одружений, не має на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, не працюючий, за місцем реєстрації Рівненська область, Рівненський район в с. Городище, не проживає, останній скоїв злочин із застосуванням насильства до потерпілого, що свідчить про те, що він не має стійких соціальних зв`язків, тому окрім тримання під вартою, до нього застосувати не можливо.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, будучи раніше не судимою особою, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад десять років, ОСОБА_4 підпадає під категорію осіб, до яких можливо застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив суд його задовольнити. Стверджував про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 , у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та наявність ризиків, які продовжують існувати та не зменшились, строк досудового розслідування не завершився.

Підозрюваний та захисники в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись на необґрунтованість підозри, а також на те, що ОСОБА_4 має стійкі соціальні зв`язки. В зв`язку з чим сторона захисту просила не обирати запобіжний захід у виді тримання під вартою, а обмежтися домашнім арештом.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши докази, подані на їх підтвердження, суд дійшов висновку про необхідність задовольнити клопотання слідчого з таких підстав.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України за ступенем тяжкості є особливо тяжким злочином, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі до п`ятнадцяти років. 02.01.2026 ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Судом встановлено, що до клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу були долучені докази, які з достатньою достовірністю можуть свідчити про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 Кримінального кодексу України, а отже про обґрунтованість підозри.

Суд вважає обґрунтованим посилання прокурора на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема те, що підозрюваний може переховатись від органу досудового розслідування та/або суду та незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 може переховуватися з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення злочину, в якому підозрюється, у разі, якщо суд дійде висновку про винуватість останнього у вчиненні тяжкого злочину, за яке законом, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, тому наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнані ним менш небезпечними, ніж кримінальне переслідування.

Доводи захисника про те, що стійкі соціальні зв`язки зможуть запобігти ризику переховування підозрюваного від досудового розслідування та суду, суд відхиляє, адже незважаючи на те, що ОСОБА_4 має четверо неповнолітніх дітей, стороною захисту до суду не були надані докази на підтвердження того, що ОСОБА_4 перебуває в шлюбі, проживає з родиною та утримує цих дітей. Водночас згідно з даними про притягнення особи до відповідальності у 2019 році ОСОБА_4 притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства.

Про наявність ризику того, що підозрюваний може впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, свідчить те, що на даний час з такими особами проведені не всі необхідні слідчі дії у кримінальному провадженні, вказані особи не були допитані судом безпосередньо, тож, з урахуванням обставин вчинення злочину, підозрюваний може впливати на них з метою зміни ними своїх показань або неявки в подальшому у судові засідання, в тому числі зважаючи на те, що потерпілий та підозрюваний повідомили різні версії події, що відбулася.

Ризик того, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, обґрунтовується тим, що він раніше притягувався до адміністративної відповідальності та підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, скоєного в стані алкогольного сп`яніння під час проходження військової служби, що може свідчити про його стійку схильність до вчинення вказаних кримінальних правопорушень.

Оцінюючи можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, суд дійшов висновку про те, що, зважаючи на обставини вчинення кримінального правопорушення, саме обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зможе запобігти усім вищевказаним ризикам, а застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, зокрема, домашнього арешту, є недостатнім для їх запобігання, зважаючи на ступень встановлених ризиків та наявних доказів, що характеризують підозрюваного у цій справі.

Ураховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність обрати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що, зважаючи на крайню ступінь втручання в право підозрюваного на свободу та особисту недоторканість, відповідатиме інтересам суспільства.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування (ч. 4 ст. 183 КПК України).

Зважаючи на обставини вчинення кримінального правопорушення та його тяжкість, суд не визначає розмір застави у цьому кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 331, 376 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання т.в.о. заступника начальника СВ ВП № 1 Фастівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області майора поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000001 від 01.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_3 строком на 60 днів в межах строку досудового розслідування, починаючи з моменту фактичного затримання 01 січня 2026 року о 18 год 25 хв, - до 01 березня 2026 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складений 05 січня 2026 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1