Провадження № 1-кс/201/5100/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2025 року м. Дніпро

Соборний районний суд міста Дніпра у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Соборного районного суду міста Дніпра клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №2 Дніпровського районного управління поліції №1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0001387, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 08.10.2025, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

У судовому засіданні брали участь:

прокурор ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_6 ,

підозрюваний ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №2 Дніпровського районного управління поліції №1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0001387, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 08.10.2025, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 08.10.2025 року приблизно о 02:00 год. перебував за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, біля буд. 35м в компанії раніше знайомого потерпілого - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, внаслідок словесного конфлікту у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Далі, ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, перебуваючи за вищевказаною адресою у вищевказаний час, обійшов потерпілого, який в цей час сидів на лавочці та знаходячись за спиною останнього наніс один удар стопою правої ноги прикладаючи силу, у праву частину спини під лопаткою, через що потерпілий впав з лавки на асфальтне покриття на праву частину спини, після чого перевернувся на спину.

Обійшовши лавочку з лівої сторони ОСОБА_5 підійшов до лежачого на спині потерпілого, з правої сторони, та почав наносити стопою правої ноги удари по корпусу тіла не менше 10 (десяти) разів. Після чого підійшов зі сторони голови, нахилившись над лежачим на спині потерпілим та почав наносити не менше 10 (десяти) ударів по голові кулаками правої та лівої руки.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу ОСОБА_5 , підняв з асфальту дерев`яну трость потерпілого та тримаючи її в правій руці наніс потерпілому ОСОБА_7 не менше 10 (десяти) ударів по голові, в подальшому ОСОБА_5 перехватив трость в ліву руку та продовжив наносити нею удари по голові потерпілого не менше 10 (десяти) ударів.

Не зупиняючись на цьому ОСОБА_5 кинув трость на асфальт та взяв своєю лівою рукою пляшку з-під горілки, яка стояла на асфальті біля лавочки та вдарив нею по голові потерпілого, від удару пляшка розбилась, тим самим ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_7 тяжкі тілесні ушкодження несумісні с життям, від яких останній помер на місці.

Після чого, ОСОБА_5 вчинивши всі дії, які він вважав необхідними для доведення свого кримінального правопорушення до кінця, а саме позбавлення життя потерпілого ОСОБА_7 , переконавшись, що потерпілий перебуває без ознак життя, безперешкодно покинув місце вчинення злочину, тим самим вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 115 КК України, а саме: вбивство тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Умисні дії ОСОБА_5 які виразились у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіяння смерті іншій людині, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

У вчинені зазначеного кримінального правопорушення 08 жовтня 2025 року старшим слідчим СВ ВП №2 Дніпровського РУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області за погодженням з прокурором Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 115 КК України вручено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Продовження відносно підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слід розглядати як крайню необхідність, оскільки всі інші, більш м`які запобіжні заходи, не будуть сприяти належній процесуальній поведінці підозрюваного та не зможуть запобігти вищевказаним ризикам, тому слідчий просить продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в межах строку досудового розслідування, тобто до 08.01.2026 року.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, посилався на викладені в ньому доводи.

Захисник у судовому засіданні не заперечував проти задоволення поданого клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав думку свого захисника.

Вислухавши думку учасників, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до таких висновків.

Розглядом клопотання встановлено, що у провадженні СВ відділу поліції №2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР №0001387 від 08.10.2025 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

08.10.2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст. 208, ст. 615 КПК України.

08.10.2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України

Обґрунтованість врученої ОСОБА_5 підозри повністю підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме:

- Рапортом повідомлення на лінію «102» про вчинене кримінальне правопорушення від 08.10.2025;

- Протоколом огляду місця події від 08.10.2025;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 08.10.2025;

- Протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_8 ;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 08.10.2025;

- Протоколом затримання особи в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 від 08.10.2025;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 08.10.2025;

- Протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 08.10.2025;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 08.10.2025;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 08.10.2025;

- Медичною документацією щодо стану здоров`я ОСОБА_5 ;

- Протоколом допиту підозрюваного від 08.10.2025;

- Протоколом слідчого експерименту від 08.10.2025;

- Повідомленням про підозру ОСОБА_5 від 08.10.2025;

-іншими зібраними доказами по кримінальному провадженню в їх сукупності.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Отже, слідчий суддя на стадії досудового розслідування для вирішення питання, зокрема, щодо обґрунтованості підозри не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи/осіб у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи/осіб до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування відносно такої особи запобіжного заходу, зокрема, у вигляді тримання під вартою.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні, долученими доказами, обґрунтованість підозри щодо вчинення інкримінованого кримінального правопорушення є підтвердженою.

При цьому, стороною захисту не зазначено обставин та не надано доказів на підтвердження існування таких обставин, які б очевидно та беззаперечно свідчили про непричетність підозрюваного до кримінального правопорушення, у вчиненні якого йому повідомлено про підозру, або вказували на необґрунтованість повідомленої підозри.

Ухвалою слідчого судді Соборного районного суду м. Дніпра від 09.10.2025 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою у ДУ «Дніпровська установа виконання покарань № 4» строком на 60 днів, тобто до 07.12.2025 включно, без визначення розміру застави.

Постановою в.о. керівника Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра від 01.12.2025 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001387 від 08.10.2025 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, до трьох місяців, тобто до 06.01.2026 року.

Строк дії ухвали слідчого судді Соборного районного суду міста Дніпра від 09.10.2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спливає 07.12.2025 року, втім у вказаний час завершити досудове розслідування у кримінальному провадженні не є можливим, оскільки склад кримінального правопорушення, за яким проводиться досудове розслідування, згідно з ч. 5 ст.12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна у випадку, передбаченому пунктом 6 частини другої цієї статті, а для завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні, з урахуванням отриманих матеріалів, необхідно виконати певний обсяг слідчих та процесуальних дій.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК України).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (частина 2 статті 177 КПК України).

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Слідчий вказує на існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України

Як передбачено ст. 177 КПК України, підставою як для застосування, так і для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Суд вважає встановленим наявність ризику переховування підозрюваним від органів досудового розслідування та/або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України). Так, відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, мають враховуватись вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення. Інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України, карається позбавленням волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна у випадку, передбаченому пунктом 6 частини другої цієї статті. При цьому, суворість покарання беззаперечно може слугувати приводом до переховування підозрюваного від слідства та суду. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Про наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може здійснити спробу вплинути на зазначених осіб, з метою примушування їх до надання неправдивих свідчень чи висновків з метою уникнення кримінальної відповідальності. ОСОБА_5 було вручено клопотання з додатками, серед яких є протоколи допиту свідків, у яких вказані їхні анкетні відомості, та підозрюваному вони стали відомі (місце проживання, контактні дані). Враховуючи те, що підозрюваний може знати місце проживання свідків та може здійснювати психологічний тиск та погрози на адресу осіб, які надали показання, які підтверджують вчинення ним кримінального правопорушення, що може вплинути на їх покази у разі перебування підозрюваного на волі та спробам останнього вплинути на свідків шляхом вмовляння до дачі завідомо неправдивих показів чи відмови від дачі показів в судовому засіданні взагалі.

У п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України прямо вказано, що при оцінці відповідних ризиків (перелічених у ч. 1 ст. 177 КПК) слід враховувати й, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною в інкримінованому правопорушенні. Подібна орієнтація законодавців та правозастосувачів зустрічається й у міжнародному праві. Так, у ст. 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 року «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Отож, важливим критерієм, орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу, повинна бути санкція за вчинений злочин. Тобто, чим більш сувора санкція передбачена за злочин, поставлений обвинуваченому в вину, тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо нього.

Отже слідчим суддею встановлено ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п. 1, 3 частини 1 статті 177 КПК України.

Вирішуючи питання про доцільність продовження запобіжного заходу суд враховує те, що досудове слідство у строки тримання під вартою підозрюваного завершити неможливо, так як необхідно провести ще ряд слідчих дій, а також суд враховує дані про особу підозрюваного, що підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, а також вид та ступінь встановлених ризиків, тяжкість злочину.

На виконання вимог частин 3 та 5 ст. 199 КПК України слідчий та прокурор довели, що заявлені раніше при обранні запобіжного заходу ризики не зменшились і є обставини, що перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії ухвали слідчого судді про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З урахуванням викладених ризиків, які існують, особи підозрюваного, обставин вчинення і суспільної небезпеки кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає, що жоден інший більш м`який запобіжний захід, передбачений ст. 176 КПК України, окрім як тримання під вартою, не забезпечить належну поведінку підозрюваного, оскільки на початковій стадії слідства, коли вважливий максимально швидкий збір доказів, в тому числі за участі підозрюваного, уникнення слідства підозрюваним може призвести до втрати доказової бази, а інтереси суспільної небезпеки на даному етапі превалюють над правом особи на свободу.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Відповідно до ч.1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Положеннями ч. 3 ст. 197 КПК України визначено, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Тому, оскільки постановою в.о. керівника Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра від 01.12.2025 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001387 від 08.10.2025 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, до трьох місяців, тобто до 06.01.2026 року, саме в межах строку досудового розслідування, слідчий суддя може продовжити строк дії запобіжного заходу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №2 Дніпровського районного управління поліції №1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0001387, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 08.10.2025, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, задовольнити.

Продовжити строк дії застосованого підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 08.01.2026 року без визначення розміру застави.

Ухвала щодо продовження запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а підозрюваним який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Повний текст ухвали суду складений і оголошений 05.12.2025 року о 12:30 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1