Справа № 461/4516/25
Провадження № 1-кс/461/6849/25
УХВАЛА
05.11.2025 року м. Львів
Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2
Слідчий зазначає, що 08 липня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 302, ч. 2 ст. 303 КК України та 05.11.2025 останній повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 302, ч. 2 ст. 303 КК України.
Слідчий вказує, що з урахуванням ризиків та особи підозрюваної, обставин вчинення та суспільної небезпеки кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_4 , орган досудового розслідування просить застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Підозрювана у судове засідання не з`явилася, належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Подала до суду заяву про розгляд клопотання у її відсутності, щодо задоволення такого не заперечує.
Дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, суд приходить до наступного висновку.
Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам ст. 184 КПК України. Розгляд клопотання згідно з вимогами ч. 2 ст. 184 КПК України проведений більш ніж через 3 години після отримання підозрюваним копії клопотання та матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання. Підозрювана органами досудового розслідування не затримана.
Згідно з ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.
Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Частина 2 вказаної статті покладає обов`язок на слідчого суддю постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд зобов`язані оцінити, в тому числі вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, а також дані, що характеризують особу підозрюваного, обвинуваченого (ст. 178 КПК України).
Особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу (ч. 1 ст. 179 КПК України).
08 липня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 302, ч. 2 ст. 303 КК України та 05.11.2025 останній повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 302, ч. 2 ст. 303 КК України.
При цьому, поняття "обґрунтована підозра" визначена в рішенні Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", відповідно до якої цей термін означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182).
Відповідно до клопотання слідчий зазначає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 302, ч. 2 ст. 303 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема:
- протоколом про результати проведення НСРД від 04.06.2025;
- протоколом огляду та ідентифікації грошових коштів від 06.03.2025;
- протоколом проведення контролю за вчиненням злочину від 10.03.2025;
- показами свідка ОСОБА_9 від 07.03.2025;
- протоколом про результати проведення НСРД від 25.04.2025;
- протоколом про результати проведення НСРД від 01.03.2025;
- протоколом огляду та ідентифікації грошових коштів від 27.06.2025;
- протоколом проведення контролю за вчиненням злочину від 30.06.2025;
- протоколом про хід проведення НСРД від 01.07.2025;
- протоколом обшуку від 08.07.2025 (салон еротичного масажу «Мажор»);
- показами підозрюваної ОСОБА_4 від 08.07.2025;
- протоколами пред`явлення особи для впізнання від 08.07.2025;
- показами підозрюваної ОСОБА_5 від 08.07.2025;
- протоколом огляду від 14.07.2025;
- речовими доказами.
Однак, як вбачається з матеріалів клопотання, стороною обвинувачення не надано слідчому судді доказів на підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 302, ч. 2 ст. 303 КК України. При матеріалах клопотання відсутні будь-які дані, які б підтверджували причетність ОСОБА_4 до кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 302, ч. 2 ст. 303 КК України.
Відтак, у слідчого судді відсутні підстави вважати, що прокурором доведено обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 302, ч. 2 ст. 303 КК України.
Відтак, слідчий суддя приходить до переконання про недоведеність слідчим, прокурором всупереч вимогам п. 1 ч. 3 ст. 132, п. 3 ч. 1 ст. 184, п. 1 ч. 3 ст. 184, 178 КПК України не доведено обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 302, ч. 2 ст. 303 КК України.
Крім того, в порушення вимог п.2 ч.1 ст. 194 КПК України слідчим та прокурором не доведено суду достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього КПК України.
На думку сторони обвинувачення, існують ризики того, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні.
Разом з тим, суд зважає на те, що підозрювана протягом усього часу здійснення досудового розслідування не переховувалася від органів досудового розслідування, не ухилялася від явки до органу досудового розслідування та суду, не чинила тиск на свідків у кримінальному провадженні.
У клопотанні слідчого відсутні будь-які докази чи обґрунтування того, що існують ризики спроб підозрюваної переховуватися від органів досудового розслідування; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні. З приводу цих ризиків прокурор в судовому не надав жодного мотивування. При цьому, слідчий суддя також не вбачає жодного з цих ризиків з клопотання та доданих до нього матеріалів.
Отже, за таких обставин, ризики впливу на свідків та переховування від органів досудового розслідування, на думку суду, на сьогодні не існує.
З тих самих підстав відсутня будь-яка необхідність для покладання на підозрювану обов`язків: - прибувати до старшого слідчого в ОВС СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 або іншого слідчого, у провадженні якого перебуватиме дане кримінальне провадження, прокурора, та суду за першим викликом; - не відлучатись із території Львівської та Одеської областей без дозволу слідчого, прокурора або суду; - повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; - утримуватися від спілкування зі свідками у провадженні; - здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Подібні обов`язки підозрюваного визначені в ч. 7 ст. 42 КПК України і не потребують для цього обрання запобіжного заходу.
За таких обставин завдання, для виконання якого слідчий звертається із клопотанням не може бути виконане і потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу не доведено наявність обставин, передбачених п.п. 1, 2 ч.1 ст. 194 КПК України, що є підставою для відмови у задоволенні клопотання.
Керуючись ст.ст. 234-236, 369, 376 КПК України, слідчий суддя
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1