Справа №: 343/2120/23
Провадження №: 1-кп/343/32/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2025 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Долина Івано-Франківської області матеріали кримінального провадження 1-кп/343/30/24, справа № 343/2120/23, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, який є особою з інвалідністю ІІ групи, непрацюючого, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, згідно зі ст. 89 КК України, несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

за участю: прокурорів Долинського відділу Калуської окружної прокуратури ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілої - ОСОБА_7 ,

законної представниці потерпілої - ОСОБА_8 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_10 ,

В С Т А Н О В И В :

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, форми вини і мотивів, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення:

ОСОБА_3 , будучи особою, яка керує транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що заподіяло потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Кримінальне правопорушення вчинене при таких обставинах.

18 березня 2023 року, приблизно о 14 годині в денну пору доби, в ясну погоду, без опадів, водій ОСОБА_3 керував транспортним засобом - автомобілем "Mazda 6", реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись дорогою по вулиці Обліски у м. Долина Калуського району Івано-Франківської області, яка має асфальтне, чисте, без вибоїн та пошкоджень покриття, у напрямку смт Вигода.

В той час у районі розташування будинку № 34 по вулиці Обліски, зліва на право відносно напрямку руху вказаного транспортного засобу, проїзну частину дороги по пішохідному переході, позначеному на асфальтному покритті дорожньою розміткою 1.14.1 та дорожнім знаком 5.35.1 "Пішохідний перехід", перетинали неповнолітні пішоходи, серед яких ішла ОСОБА_7 . При наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебували пішоходи, водій ОСОБА_3 , маючи об`єктивну можливість виявити небезпеку для руху, проявив неуважність, не зменшив швидкість, не зупинився, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_7 .

Таким чином, водій ОСОБА_3 порушив ряд вимог Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, а саме:

підпункту "б" пункту 2.3, згідно з яким для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним та стежити за дорожньою обстановкою;

пункту 12.3, який вказує, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;

пункту 18.1, згідно з яким водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

У результаті порушення ОСОБА_3 Правил дорожнього руху відбулась дорожньо-транспортна пригода, у ході якої пішохід ОСОБА_7 отримала ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з забоєм головного мозку легкого ступеню, садном, синцем і травматичним набряком м`яких тканин в ділянці обличчя, закритого відламкового перелому обох кісток правої гомілки у верхній третині зі зміщенням, що, відповідно до висновку експерта № 30 від 17.06.2023, відноситься до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, що спричинили тривалий розлад здоров`я, і не є небезпечними для життя у момент спричинення.

ІІ. Позиція сторін кримінального провадження:

в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав, не заперечив, що вчинив ДТП, яке мало місце 18.03.2023 в м. Долина, внаслідок якого пошкодив дитині ногу. Він їхав з невеликою швидкістю. Перед пішохідним переходом водій зустрічного транспортного засобу подав сигнал дітям, щоб вони ішли, і, мабуть, вони вибігли, не подивившись, чи є транспортний засіб з іншої сторони. Не побачив дітей і він у зв`язку з наявною на узбіччі огорожею, а також через яскраве сонячне світло. Вчинив наїзд із необережності, тому просить його не карати суворо та не позбавляти права керувати транспортними засобами, бо, можливо, вони йому знадобляться, коли його стан здоров`я покращиться. Станом здоров`я потерпілої в даний час не цікавився, однак в межах своїх можливостей частково відшкодував завдану їй шкоду.

Потерпіла ОСОБА_7 , у присутності її законного представника - мами ОСОБА_8 та адвоката ОСОБА_9 , у судовому засіданні вказала, що вона 18 березня 2023 року разом з братом ОСОБА_11 та сестрою ОСОБА_12 у м. Долина переходила пішохідний перехід, під час чого на неї наїхав автомобіль. Вона втратила свідомість і прийшла до тями тільки в лікарні. Її нога тривалий час (ціле літо) була в гіпсі, вона не могла гуляти, проводити час з друзями. Наслідки наїзду відчуваються досі. Вона не ходить до школи самостійно, її туди підвозять. Їй дискомфортно через велику гулю на нозі.

Законний представник неповнолітньої потерпілої ОСОБА_7 ОСОБА_8 суду вказала, що внаслідок отриманих травм її дочка ціле літо не могла виходити з дому, продовжує лікуватись і в даний час, тому змушена пропускати навчання, а потім наздоганяти все самостійно. Крім того, їй важко самостійно ходити, а також вона дуже комплексує через зовнішній вигляд ноги після перенесених операцій. Зважаючи на поведінку обвинуваченого, який не вживав заходів з метою зупинки перед пішохідним переходом, на якому були пішоходи, автомобіля, яким керував, та наїзду на дитину, його байдужість до її стану після ДТП та тривалий час невідшкодування шкоди, з метою запобігання в майбутньому таких порушень з його сторони, просила позбавити обвинуваченого права керування транспортним засобом.

ІІІ. Докази на підтвердження обставин, які встановив суд:

крім визнання вини обвинуваченим, показів неповнолітньої потерпілої, винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доводиться також показаннями свідків, письмовими та речовими доказами.

Так, із рапортів працівників поліції від 18.03.2023 встановлено, що 18.03.2023 о 14:25 по телефону до чергової частини надійшло повідомлення про те, що навпроти "Ватри" водій транспортного засобу марки "Мазда 6", д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, вчинив наїзд на дитину, 10 років, яка рухалась по пішохідному переході (т. 1 а.п. 107). А 18.03.2023 о 16:44 надійшло повідомлення зі служби 102 від лікаря, який повідомив, що о 14 год у м. Долина по вул. Обліски відбулося ДТП, під час якого дитину на пішохідному переході збив автомобіль. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , доставлена ШМД з діагнозом: закрита черепно-мозкова травма, закритий перелом верхньої третини велико-гомілкової правої кістки зі зміщенням відламків та госпіталізована в реанімацію (т. 1 а.п. 109).

Свідок ОСОБА_13 , який був допитаний в присутності його законного представника ОСОБА_14 , показав, що він у той день був у бабусі. Вони з сестрами ОСОБА_15 (потерпілою) та ОСОБА_12 вийшли погуляти, також хотіли піти в аптеку. Коли вони були вже біля дороги, то мали намір її перейти по пішохідному переході. Він був спереду, ОСОБА_15 посередині, а ОСОБА_12 позаду. Перед пішохідним переходом вони зупинились, подивились в обидві сторони і переконались в тому, що можуть переходити дорогу. Справа був автомобіль, водій якого дав зрозуміти, що можна переходити дорогу. Тому він рушив першим. Коли вже її переходив, то почув удар, повернувся, а ОСОБА_15 лежить на дорозі. Водій, який їм зупинився, намагався їй допомогти, викликав ШМД. Натомість водій, який її збив, не допомагав. Останній був на автомобілі сірого кольору. Коли сестра прийшла до тями, вона кричала від болю.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_16 , яка на час розгляду провадження досягла повноліття, вказала, що 18.03.2023 вона з братом ОСОБА_11 та сестрою ОСОБА_17 йшли гуляти. Рухалися вони по вул. Обліски. Коли підійшли до пішохідного переходу, щоб перейти по ньому, зупинились, переконались, чи не має на дорозі автомобілів. Водій транспортного засобу, який рухався зі сторони смт Вигода, почав пригальмовувати та махнув рукою, щоб вони переходили дорогу. З іншої сторони десь в районі 200 м автомобілів не було. Вона вийшла на дорогу першою, за нею йшла ОСОБА_15 , а позаду був ОСОБА_11 . Але посередині дороги останній пришвидшив хід і обігнав їх. ОСОБА_15 також десь на крок її випередила. При цьому вони рухалися середньою ходою. В цей час над`їхав транспортний засіб, який збив її сестру, також він і її зачепив, мабуть, своїм бампером. На її штанах залишилася фарба, було пошкоджено коліно. Вони з братом підбігли до сестри. Вона почала надавати їй медичну допомогу, намагалася виміряти пульс. Прийшли й інші люди. Вона зателефонувала до мами і повідомила, що сталося. Коли мама приїхала, ОСОБА_15 прийшла до тями. Але ще в лікарні в м. Івано-Франківськ вона не могла її впізнати. З автомобіля, який збив її сестру, вийшло двоє людей. Водій мовчав, а його пасажирка насміхалася. Вона з мамою та сестрою поїхали в лікарню. Там її оглянув лікар, помастив коліно йодом та маззю, наклав бинт. З часом коліно почало боліти сильніше, вона кульгала.

Свідок ОСОБА_18 показав, що 18.03.2023 він рухався зі сторони смт Вигода на НП. Погода була добра, сонячна. Перешкод для руху не було. Біля пішохідного переходу побачив групу людей, тому пригальмував, щоб їх пропустити. Перед ним нікого не було. Вони переходили дорогу зі сторони суду в сторону "Ватри". Зупинившись, він побачив, що переходять дорогу діти, які вже майже перетнули його сторону. Він відволікся, після чого почув удар, а тоді побачив як летить тіло. Самого ж удару він не бачив. Транспортний засіб обвинуваченого був першим з іншої сторони. Він (свідок) відразу вибіг із автомобіля та направився до потерпілої. Вийшов і обвинувачений. Дитина лежала від автомобіля, яким керував ОСОБА_3 , на відстані біля 6 метрів. Вона була без свідомості. Він викликав ШМД. Дитина була непритомною і до приїзду ШМД.

Свідок ОСОБА_19 у судовому засіданні зазначив, що 18.03.2023 біля 14-15 години він виїжджав із вул. Чорновола на вул. Обліски в сторону кільця. Пішохідний перехід залишався справа. Він бачив, що біля пішохідного переходу стояло троє дітей. Автомобіль, що був справа зі сторони смт Вигода, почав зупинятися, щоб пропустити пішоходів. Не бачив, щоб діти бігли, вони дорогу переходили. Зліва дорога була чиста, тому він розпочав свій маневр. Коли він проїхав біля 20-30 м, побачив автомобіль сірого кольору, який їхав йому на зустріч. На його думку, він рухався з перевищенням швидкості. Знаючи, що на пішохідному переході мали б у цей час переходити дорогу діти, він поглянув у дзеркало задного виду і побачив дитину, яка була в повітрі. Самого удару не бачив. Він став на обочину. Хтось викликав поліцію та ШМД. Дівчинка була без свідомості. Коли вона прийшла до тями, вони не піднімали її, чекали на приїзд лікарів. Водій сірого автомобіля "Мазда" був у шоковому стані, нічого не говорив, його автомобіль перебував за межами пішохідного переходу. Після прибуття бригади ШМД, дівчинку забрали в лікарню. На місці залишалися працівники поліції, які опитували водія сірого автомобіля, свідків події. Вважає, що будь-яких перешкод у водія "Мазди" не було, погода була пасмурна, без дощу, сонце його не могло засліплювати, бо в той час не в тій стороні було.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_20 указав, що 18.03.2023 йому зателефонувала сестра ОСОБА_21 , яка попросила його приїхати та забрати її автомобіль, оскільки вона з дівчатами ОСОБА_12 та ОСОБА_15 поїхала в лікарню. Коли він приїхав, на місці події був ОСОБА_22 і обвинувачений та його автомобіль. Їх запросили в автомобіль працівників поліції і почали розпитувати. Тоді ОСОБА_11 розповідав при яких обставинах сталося ДТП: він з дівчатами переходили дорогу і коли він вже майже перейшов дорогу, то почув удар. Згодом він (свідок) спілкувався зі ОСОБА_12 , яка розповіла, що коли збили ОСОБА_15 , вони дорогу не перебігали, а переходили.

Підтвердженням спричинення потерпілій середньої тяжкості тілесних ушкоджень слугують такі докази:

згідно з довідкою від 18.03.2023, виданою лікарем травматологічного пункту КНП "ІФОДКЛ ІФ ОР", ОСОБА_7 доставлена в травматологічний пункт із діагнозом: забій головного мозку, перелом правої велико-гомілкової кістки (т. 1 а.п. 110);

відповідно до висновка експерта № 30 від 17.06.2023, на підставі медичних документів: завіреної світлокопії карти виїзду швидкої медичної допомоги № 232, медичної картки стаціонарного хворого № 3354/23 КНП "ІФОДКЛ ІФ ОР", історії розвитку дитини № 12/15 Рожнятівської ЦРЛ, рентгенограм на ім`я ОСОБА_7 , які оглянуті в судовому засіданні та повернуті законній представниці потерпілої для продовження лікування, експерт зробила такі висновки: у ОСОБА_7 мались тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма із забоєм головного мозку легкого ступеню, садном, синцем і травматичним набряком м`яких тканин в ділянці обличчя; садно на передній черевній стінці; закритий відламковий перелом обох кісток правої гомілки у верхній третині зі зміщенням. Описані ушкодження спричинені дією тупих твердих предметів. Закрита черепно-мозкова травма із забоєм головного мозку легкого ступеню, садном, синцем і травматичним набряком м`яких тканин в ділянці обличчя, закритий відламковий перелом обох кісток правої гомілки у верхній третині зі зміщенням відносяться до ушкоджень середнього ступеню тяжкості, які спричинили тривалий розлад здоров`я, і не є небезпечним для життя в момент спричинення. Садно відноситься до тегких тілесний ушкоджень (т. 1 а.с. 157-162).

Місце та обставини вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення суд встановив на підставі таких доказів:

із протоколу огляду місця події від 18.03.2023 та долучених до нього схеми й фототаблиць, суд установив, що місцем події є ділянка дороги Р-21 сполученням Долина-Хуст в м. Долина по вул. Обліски в районі розташування будинку № 34. Дорожнє покриття асфальто-бетонне у сухому стані з двома напрямками руху по одній смузі руху в кожному напрямку. Зустрічні потоки розділені відповідною дорожньою розміткою. На місці ДТП наявна дорожня розмітка «Пішохідний перехід», а також є дорожній знак "Пішохідний перехід". … На смузі руху у напрямку до смт Вигода за дорожньою розміткою "Пішохідний перехід" розташований автомобіль марки "Mazda", р.н. НОМЕР_1 . … На проїзній частині дороги у напрямку до смт Вигода перед пішохідним переходом беруть свій початок два прямолінійні сліди гальмування шин коліс, які ведуть до задніх коліс згаданого автомобіля… На вказаному транспортному засобі наявні пошкодження у вигляді деформації капоту спереді з лівої сторони, деформація бампера в районі розташування лівої фари, потертості на капоті та розбиття рітрового скла з лівої сторони в нижній частині, пошкодження склоочисників. З місця події вказаний автомобіль вилучено на арештмайданчик (т. 1 а.п. 111-128) та на підставі постанови про визнання речовим доказом від 19.03.2023 визнано речовим доказом (т. 1 а.с. 129);

Відповідно до висновка експерта № СЕ-19/109-23/3871-ІТ від 26.04.2023, на момент експертного огляду та дослідження робоча гальмівна система та рульове керування автомобіля марки "Mazda", р.н. НОМЕР_1 , знаходилась у працездатності стані (т. 1 а.п. 136-139).

Згідно з висновком експерта № СЕ-19/109-23/3873-ІТ від 11.04.2023, при заданому комплексі вихідних даних, величина швидкості руху технічно справного автомобіля "Mazda", р.н. НОМЕР_1 , виходячи з довжини зафіксованих слідів гальмування становила біля 61…63 км/год в залежності від коефіцієнту зчеплення його коліс із дорожнім покритям проїзної частини (т. 1 а.п. 141-142).

З висновка експерта № СЕ-19/109-23/8030-ІТ від 20.07.2023 суд установив, що в умовах даної дорожньо-транспортної ситуації водій автомобіля марки "Mazda", р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 повинен був з технічної точки зору керуватися вимогами п. 12.4, 18.1 ПДР. У відповідності до вимог вказаних пунктів ПДР України, повинен був із технічної точки зору рухатися даною ділянкою дороги зі швидкістю, яка не перевищує 50 км/год, а при наближенні до нерегульованого пішоходного переходу зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, які перебувають на нерегульованому пішохідному переході та для яких може бути створена перешкода чи небезпека. В діях водія автомобіля марки "Mazda", р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 вбачаються невідповідності з вимогами п. 18.1 ПДР, які перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з настанням даної ДТП. При заданому комплексі вихідних даних, водій марки «Mazda», р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_7 шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування. При заданому слідством комплексі вихідних даних, причиною настання даної ДТП наїзду на пішохода з технічної точки зору були обставини, які пов`язані з невідповідністю дій ОСОБА_3 вимогам п. 18.1 ПДР (т. 1 а.п. 144-147).

Дані відеозапису з камер відеонагляду (т. 1 а.п. 152), який визнано речовим доказом (т. 1 а.п. 150-151), та протоколу огляду до нього від 08.04.2023 (т. 1 а.п. 153), підтверджують, що 18.03.2023 о 15:17:40 перед пішохідним переходом знаходиться група дітей із трьох чоловік, перша з яких у час о 15:17:44 виходить на проїзну частину дороги, а за нею двоє інших, які почали переходити проїзну частину дороги, перетнувши вже її одну половину, де на другій її половині о 15:17:50 на них вчиняє наїзд автомобіль сірого кольору марки "Mazda", який рухається по смузі руху в напрямку смт Вигода.

Оцінюючи описані вище докази, які зібрані у встановленому законом порядку та досліджені в судовому засіданні, суд уважає їх достатніми, так як вони послідовно та об`єктивно відображають обставини вчинення протиправних дій обвинуваченим.

ІV. Стаття Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений:

аналізуючи здобуті в судовому засіданні докази, показання обвинуваченого, суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України, оскільки він будучи особою, яка керує транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що заподіяло потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження. При цьому суд враховує, що порушення водієм підпункту 18.1 ПДР України перебували у причинному зв`язку з настанням наслідків у вигляді середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілої.

V. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання:

обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , передбаченою ст. 66 КК України, є визнання вини.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_3 , згідно зі ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини.

VІ. Мотиви призначення покарання:

призначаючи покарання, суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу винного, наявність обставин, що пом`якшує та обтяжує покарання.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_3 установлено, що він до нарколога та психіатра консультативно-діагностичного центру КНП "Прикарпатський наркологічний центр Івано-Франківської обласної ради" не звертався (т. 1 а.п. 178-180). Є особою з інвалідністю ІІ групи (т. 1 а.п. 166), хворіє (т. 1 а.п. 167, 168).

Відповідно до даних, які містяться в досудовій доповіді органу пробації про обвинуваченого у кримінальному провадженні ОСОБА_3 , останній проживає у АДРЕСА_1 з матір`ю. На даний час офіційно не працевлаштований, є особою з інвалідністю з дитинства ІІ групи. Отримує пенсію. Матеріальне становище задовільне. Раніше до адміністративної відповідальності не притягувався. Притягувався 20.12.2018 до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 263 КК України, призначене покарання - штраф, який оплачений. За місцем проживання скарг на його поведінку не поступало. Характеризується з позитивної сторони. Хворіє розсіяним склерозом з лютого 2014 року. Потребує постійного лікування. На даний час отримує превентивну терапію в м. Кракові (Польща). Священник, бабуся, інші родичі, сусіди характеризують обвинуваченого позитивно, вказують, що він є доброю, відкритою людиною, завжди готовий прийти на допомогу. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як середній. Орган пробації дійшов висновку про те, що виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства (т. 1 а.п. 48-51).

При призначенні покарання суд бере до уваги положення ст. 50 КК України, якою встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також положення ст. 65 КК України, згідно з якою, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Суд також ураховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах "Бакланов проти Росії" (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі "Фрізен проти Росії" (рішення від 24 березня 2005 року), згідно із якими досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу "законності» і воно не було свавільним". У справі "Ізмайлов проти Росії" (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити "особистий надмірний тягар для особи".

Таким чином, призначаючи покарання, суд ураховує наведені вище обставини, зважає на наявність обставини, яка як пом`якшує, так і обтяжує покарання, дані про особу обвинуваченого, який є особою з інвалідністю ІІ групи, потребує постійного лікування, позитивно характеризується за місцем проживання, обставини вчинення кримінального правопорушення та його ставлення до нього, його матеріальне становище (отримання соціальних виплат у зв`язку з інвалідністю), вжиття заходів із метою часткового відшкодування шкоди, а також те, що під час вчинення ДТП він не перебував у стані алкогольного сп`яніння (т. 1 а.п. 163-164), і вважає за необхідне призначити покарання у виді штрафу в розмірі три тисячі сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян із позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки. Суд зазначає, що підстав для призначення показання у виді виправних робіт та обмеження волі нема, оскільки ОСОБА_3 відповідно не працює, є особою з інвалідністю ІІ групи. З огляду на стан здоров`я обвинуваченого, необхідність у постійному медичному супроводі, суд уважає покарання у виді арешту надмірним. Разом із тим, зазначає, що застосування до останнього додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами на 3 роки, з огляду на його ж стан здоров`я, зважаючи на всі обставини кримінального правопорушення в їх сукупності, причини ДТП та наслідки, які настали, не буде становити "особистий надмірний тягар для особи" та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, що є складовим елементом принципу верховенства права відповідно до практики Європейського суду з прав людини (справа «Скополла проти Італії» від 17.09.2009). При цьому суд звертає увагу на те, що підстав для не призначення додаткового покарання, що передбачене в санкції ч. 1 ст. 286 КК України, як обов`язкове, про що клопотав захисник, немає. Оскільки, як відсутні декілька обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, так і зважаючи на санкцію ч. 1 ст. 286 КК України та покарання, яке обрав суд, тому що ч. 2 ст. 69 КК України визначено, що на підставах, передбачених у ч. 1 цієї статті, суд може не призначати додаткового покарання, що передбачене в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу як обов`язкове, за винятком випадків призначення покарання за вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, із урахуванням указаного вище покарання у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами відповідає принципу індивідуалізації, є справедливим, необхідним та достатнім для виправлення останнього та попередження вчинення нових злочинів, у тому числі в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

VІІ. Цивільний позов у даному кримінальному провадженні.

ОСОБА_8 в інтересах малолітньої ОСОБА_7 пред`явила до ОСОБА_3 цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, вимоги якого уточнила (збільшила) та просила стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на її ( ОСОБА_8 ) користь майнову шкоду (збитки) в розмірі 15419,00 гривень, моральну (немайнову) шкоду в розмірі 150000,00 гривень, а також витрати на правничу допомогу в розмірі 12000,00 гривень (т. 1 а.п. 22-26, 181). Надалі потерпіла сторона подала позовну заяву в новій редакції, в якій вимоги заявила також і до ТОВ «КОМПАНІЯ М-БРОК», в якій просила стягнути зі ОСОБА_3 та ТОВ «КОМПАНІЯ М-БРОК» майнову шкоду в розмірі 35419,00 грн, моральну шкоду в розмірі 100000,00 грн, а також витрати на правничу допомогу в розмірі 12000,00 гривень (т. 2 а.п. 27-32).

В судовому засіданні представник потерпілої - цивільної позивачки - адвокат ОСОБА_9 до початку дослідження цивільного позову просив залишити його без розгляду, про що подав відповідну заяву (т. 2 а.п. 88), а також не вирішувати питання понесених судових витрат. Зазначив, що оскільки страхова компанія не отримує повідомлень та на даний час неможливо встановити, як її місцезнаходження, так і відповідальну особу, тому вони звернулися в МТСБУ з відповідним листом, на який отримали відповідь, що після встановлення винуватої особи, останнє розгляне питання відшкодування шкоди потерпілій. Тому у разі неврегулювання спірних питань після ухвалення вироку, вони будуть вирішувати їх у порядку цивільного судочинства. Крім того потерпіла продовжує лікування перенесених травм у Німеччині, тому на даний час неможливо визначити розмір матеріальної шкоди.

Цивільний відповідач обвинувачений ОСОБА_3 та захисник ОСОБА_10 не заперечили проти залишення цивільного позову без розгляду. Представник ТОВ «КОМПАНІЯ М-БРОК» у судове засідання не з`явився.

Відповідно до ч. 5, 7 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Зважаючи на те, що від представника потерпілої - цивільної позивачки адвоката ОСОБА_9 до початку дослідження цивільного позову надійшла заява про залишення цивільного позову без розгляду, згідно з принципом диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до положень п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, цивільний позов ОСОБА_8 в інтересах малолітньої ОСОБА_7 до ОСОБА_3 , ТОВ «КОМПАНІЯ М-БРОК» про відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, підлягає залишенню без розгляду.

VІІІ. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд:

запобіжний захід до обвинуваченого не обирався, клопотань про його обрання не поступало.

На автомобіль "Mazda 6", р.н. НОМЕР_1 , ухвалою слідчого судді Долинського районного суду Івано-Франківської області від 21.03.2023 було накладено арешт (т. 1 а.п. 130 -131), який скасовано згідно з ухвалою слідчого судді Долинського районного суду Івано-Франківської області від 28.08.2023 (т. 1 а.п. 132-133). Транспортний засіб передано ОСОБА_3 (т. 1 а.п. 134). А відтак питання арешту вирішено на стадії досудового розслідування.

Долю речових доказів та документів суд вирішує згідно з вимогами ст. 100 КПК України.

В даному кримінальному провадженні понесено витрати на проведення інженерно-транспортних експертиз у розмірі 5057,12 гривень, що підтверджується відповідними довідками (т. 1 а.п. 135, 140, 143). Вказану суму слід стягнути з обвинуваченого в дохід держави, оскільки, відповідно до ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів.

Керуючись ст. 100, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі три тисячі сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 52700,00 (п`ятдесят дві тисячі сімсот) гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Цивільний позов ОСОБА_8 в інтересах малолітньої ОСОБА_7 до ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ М-БРОК» про відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення експертиз у розмірі 5057 (п`ять тисяч п`ятдесят сім) гривень 12 копійок.

Речові докази та документи після набрання вироком законної сили, а саме:

автомобіль "Mazda 6", р.н. НОМЕР_1 , який переданий ОСОБА_3 , вважати повернутим ОСОБА_3 ;

DVD-диск із записами з камери відеонагляду, який зберігається при матеріалах кримінального провадження № 343/2120/23, залишити при матеріалах кримінального провадження № 343/2120/23;

копію карти виїзду швидкої медичної допомоги № 232 від 18.03.2023, яка повернута прокурору, зберігати при матеріалах кримінального провадження № 0000118;

медичну картку стаціонарного хворого, історію розвитку дитини № 12/15, рентгенограми на ім`я ОСОБА_7 , які передані ОСОБА_8 , вважати повернутими представнику потерпілої ОСОБА_7 - ОСОБА_8 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя: ОСОБА_1