Справа № 386/2262/25
Провадження № 1-кп/386/129/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2025 року селище Голованівськ

Голованівський районний суд Кіровоградської області

В складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000487 від 25.09.2025 за обвинуваченням:

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Грузьке Голованівського району Кіровоградської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною світою, не працюючого, не одруженого, дітей та утриманців не маючого, інвалідності не маючого, військовозобов`язаного, пільг не маючого, не депутата, закордонного паспорта не маючого, раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,

встановив:

ОСОБА_5 вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом, за таких обставин.

24 вересня 2025 року близько 12 год. 30 хв. ОСОБА_5 , знаходячись неподалік ставка, розташованого в с. Ковалівка Голованівського району Кіровоградської області, на узбіччі дороги побачив мотоцикл марки "Lifan" моделі "LF150-2E", 2021 року випуску, р.н. " НОМЕР_1 ", який належить ОСОБА_4 , після чого, у нього виник злочинний умисел, направлений на протиправне заволодіння транспортним засобом. Далі, діючи невідкладно, реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи відкрито з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, всупереч волі власника мотоцикла ОСОБА_4 , який знаходився поруч, шляхом запуску двигуна, ОСОБА_5 заволодів транспортним засобом та поїхав до місця свого проживання, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 34410 грн, згідно висновку експерта від 02.10.2025.

Такі дії ОСОБА_5 стороною обвинувачення кваліфіковані за ч. 1 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, про що складено обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні.

28 листопада 2025 року між обвинуваченим та потерпілим була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст. 471 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) та разом з обвинувальним актом подана до суду.

Відповідно до умов вищезазначеної угоди, сторони угоди у кримінальному провадженні №0000487 у відповідності до ст.ст. 468, 469, 471 КПК України виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 289 КК України, яка ніким не оспорюється. Зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, зокрема те, що ОСОБА_5 під час судового розгляду повністю визнав свою вину у вчиненні вищезазначеного злочину і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому засіданні; потерпілий від висунення вимог та претензій матеріального характеру до обвинуваченого у рамках даного кримінального провадження відмовився, у зв`язку з тим, що завдані збитки йому відшкодовані у повному обсязі шляхом повернення викраденого майна. При цьому, обвинувачений та потерпілий між собою узгодили покарання, яке повинен понести обвинувачений за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України у виді трьох років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням з встановленням 1 року іспитового строку. Сторони угоди домовились покласти на обвинуваченого обов`язки відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України. Крім цього, у даній угоді зазначені роз`яснені потерпілому та обвинуваченому наслідки укладення та затвердження угоди, а також наслідки її невиконання, що в разі невиконання угоди потерпілий має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутись до суду з клопотанням про скасування вироку, а умисне невиконання умов угоди, буде підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої Законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 469 КПК України укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Перевіривши угоду про примирення на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить усі необхідні реквізити, визначені ст. 471 КПК України.

В судовому засіданні обвинувачений та потерпілий наполягали на затвердженні угоди, вказавши, що вона укладена добровільно, наслідки укладення угоди, передбачені ч. 1 ст. 473, ч. 5 ст. 474 КПК України їм роз`яснені та зрозумілі, крім того, обвинувачений зазначив, що повністю визнає вину у кримінальному правопорушенні, вказаному у висунутому обвинуваченні згідно з обвинувальним актом, щиро кається у скоєному.

Прокурор та захисник в судовому засіданні вважали за можливе затвердити угоду про примирення, зазначивши, що вона відповідає вимогам КПК України та КК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, яке згідно зі ст. 12 цього Кодексу, є нетяжким злочином.

ОСОБА_5 15.10.2025, тобто до укладення угоди про примирення, повідомлено про підозру у вчиненні незаконному заволодінні транспортним засобом, а саме у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

При цьому судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє права та наслідки укладення і затвердження відповідної угоди з потерпілим, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 та ч. 5 ст. 474 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпілий також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

В судовому засіданні суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди та узгоджена між сторонами міра покарання відповідають вимогам КПК України і КК України, зокрема вимогам ст. 65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості. Разом з цим, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії нетяжких злочинів; особу винного ОСОБА_5 , який вперше вчинив, характеризується позитивно, проживає з батьками, неповнолітніх дітей не має, не має інвалідності, його матеріальний стан, який не працює, доходу не має; обставину, яка пом`якшує покарання, до якої відносить щире каяття; відсутність обставин, які обтяжують покарання, а тому узгоджена між обвинуваченим та потерпілим міра покарання є необхідною і достатньою для досягнення мети виправлення і попередження вчинення нових злочинів.

Обвинувачений погоджується на призначення узгоджених між ним та потерпілим виду та міри покарання.

Підстав для відмови в затвердженні угоди судом не встановлено.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами виду та міри покарання.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Відповідно до ст. 124 КПК України, процесуальні витрати у кримінальному провадженні за проведення судової експертизи від 02.10.2025 в розмірі 2674 грн 20 коп. підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Підстави до вжиття заходів забезпечення кримінального провадження відносно обвинуваченого відсутні і такі заходи згідно реєстру матеріалів досудового розслідування не застосовувались.

Питання про долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376, 469, 475 КПК України, суд -

ухвалив:

Затвердити угоду про примирення, укладену 28 листопада 2025 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000487 зареєстрованому у Єдиному реєстрі досудових розслідувань від 25 вересня 2025 року.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік.

У відповідності до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні за проведення судової експертизи в розмірі 2674 (дві тисячі шістсот сімдесят чотири) грн 20 коп.

Речовий доказ по справі, а саме мотоцикл марки "Lifan" моделі "LF150-2E", 2021 року випуску, р.н. " НОМЕР_1 ", який переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_4 - залишити йому як власнику.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Кропивницького апеляційного суду через Голованівський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя: ОСОБА_1