Провадження № 1-кс/202/8773/2025
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
УХВАЛА

04 грудня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпра ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено із прокурором у кримінальному провадженні заступником керівника Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 , про арешт майна, яке подане в рамках кримінального провадження № 0000435, внесеного до ЄРДР 29.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді із клопотанням, яке погоджено із прокурором у кримінальному провадженні заступником керівника Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 , про арешт майна, яке подане в рамках кримінального провадження № 0000435, внесеного до ЄРДР 29.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

В обґрунтування свого клопотання слідчий посилається на те, під час досудового розслідування встановлено, що підполковник ОСОБА_5 , розробив схему «чорних» та «червоних» днів для військовослужбовців, які проходять військову службу у ввіреному йому підрозділі, відповідно до якої: «чорні» дні - це дні, коли військовослужбовець реально виконує бойові завдання та перебуває у зоні ведення бойових дій, а «червоні» - це дні, коли військовослужбовець фактично не перебуває у зоні проведення бойових дій, однак йому такі дні нараховують. Після нарахування грошових коштів у якості «додаткової грошової винагороди» за виконання бойових завдань у зоні ведення бойових дій, які становлять 3 300 (три тисячі триста) гривень за кожен день перебування, військовослужбовці 2 самохідного артилерійського дивізіону НОМЕР_1 окремої механізованої бригади грошові кошти своїм командирам, які у свою чергу мають передати їх підполковнику ОСОБА_5

16.10.2025 р. більш точний час, досудовим розслідуванням не встановлено, під час чергової наради, яку було проведено за місцем тимчасової дислокації, що розташована в Харківській області в Ізюмському районі в с. Яремівка, підполковник ОСОБА_6 висловивши усну вимогу командирам 1, 2, 3 та 4 самохідних артилерійського дивізіону НОМЕР_1 окремої механізованої бригади про те, що за наступний місяць вони повинні здати йому на «фонд батареї» по 200 тис. грн. надалі, 20.11. 2025 р. більш точну дату, досудовим розслідуванням не встановлено, під час чергової наради, за місцем дислокації у м. Слов`янську Донецької області, підполковник ОСОБА_5 повторно наголосив на тому, що 25.11. 2025 командири 1, 2, 3 та 4 самохідних артилерійського дивізіону НОМЕР_1 окремої механізованої бригади (військова частина НОМЕР_2 ) повинні здати йому на «фонди батареї» по 200 тис. грн.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на отримання неправомірної вигоди, діючи умисно, з особистих корисливих мотивів, використовуючи своє службове положення для отримання матеріальних коштів незаконним шляхом, діючи всупереч інтересам служби 25.11.2025, командир 2 самохідного артилерійського дивізіону НОМЕР_1 окремої механізованої бригади ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , отримав від свого підлеглого військовослужбовця громадянина ОСОБА_7 , який був залучений до конфіденційного співробітництва, неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів на суму 200 тисяч грн., що є «зайвонарахованими» коштами в якості додаткового винагороди за безпосередню участь у бойових діях військовослужбовцями.

25.11.2025 р. ОСОБА_8 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

26.11.2025 у порядку ст. ст. 276-278 КПК. України ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 УК України.

25.11. 2025 на підставі ухвали Індустріального районного суду м. Дніпра від 21.11. 2025 (справа N? 202/11355/25, провадження N? 1-кс/202/ 8484 /2025) проведено общук за адресою: Донецька область, м. Слов`янськ, Маломіська, буд. 88, (за координатами: 48°50'16.0 "N 37033'59,4" Е), в якому проводяться наради 2 самохідного артилерійського дивізіону НОМЕР_1 окремої механізованої бригади, під час проведення якого серед іншого майна були виявлені та вилучені мобільні телефони, флеш накопичувачі, банківські картки та чорнові записи.

Слідчим зазначено, що на вилучених під час обшуку речах, зокрема на мобільних пристроях, флеш-накопичувачах, може міститися інформація, яка вказує на причетність ОСОБА_5 до вчинення. кримінального правопорушення та інша інформація, яка має значення для встановлення всіх обставин у кримінальному провадженні та підтверджують причетність до отримання неправомірної вигоди.

26.11. 2025 вилучені в ході обшуку речі та документи визнано речовими доказами в кримінальному провадженні.

Слідчим зазначено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження, передбачених главою 17 КПК України є необхідним для збереження речових доказів, а також для забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування та судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жодний невинуватий не був. обвинувачень чи засуджень, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження було застосовано належну правову процедуру.

З метою збереження речових доказів, проведення комп`ютерно-технічної експертизи, враховуючи положення статей 2, 36, 64-2,98, 110, 117, 167, 168, 170 - 174 УПК України, слідий просить задовольнити дане клопотання та винести ухвалу про накладення арешту на майно, вилучене 25.11.2025 під час обшуку за адресою АДРЕСА_1 . (за координатами: 48° 5016 .0 HN-37033'59,4" Е) на підставі ухвали Індустріального районного суду м. Дніпра від 21.11. 2025 (справа N? 202/11355/25, провадження N? 1-кс/202/ 8484 /2025), а саме: мобільний телефон марки Iphone 16 Pro Max IMEI: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 із сім- картками мобільних операторів «Київстар» та «Vodafone»; мобільний телефон марки «Samsung galaxy A35», IMEI: НОМЕР_5 , IMEІ 2: НОМЕР_6 ; мобільний телефон марки Iphone 16 Pro Max IMEІ 2: НОМЕР_7 ; флеш накопичувачі у кількості 2 одиниць (штук), з: візуальними ознаками, червоний з чорним та чорний з білим; флеш накопичувачі у кількості 3 одиниць (штук); флеш накопичувачі у кількості 2 одиниць (штук); зовнішній накопичувач з візуальними ознаками, кольорами чорного з синім; мобільний телефон марки «Redmi» чорного кольору, IMEI: НОМЕР_8 , IMEI 2: НОМЕР_9 ;мобільний телефон марки "Xiomi redmi" в чорному чохлі, IMEІ: НОМЕР_10 , IMEI 2: НОМЕР_11 ; банківські картки «ПриватБанк» у кількості 3 одиниць (штук) з номерами: НОМЕР_12 , НОМЕР_13 , НОМЕР_14 ; банківська картка «Monobank» у кількості 1 одиниця (штука) з номером: НОМЕР_15 ; банківська картка «Альфа Банк» у кількості 1 одиниця (штука) за номером: НОМЕР_16 ; банківські картки «Ощадбанк» у кількості 2 одиниці (штуки) з номерами: НОМЕР_17 ; НОМЕР_18 ; банківська картка «Monobank» у кількості 1 одиниця (штука) з номером: НОМЕР_19 ; банківська картка «Raiffeisen Bank Aval» у кількості 1 одиниця (штука) з номером: НОМЕР_20 ; флеш накопичувач; чорнові записи блокнот.

Слідчий у заяві клопотання підтримала та просила його задовольнити.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_9 у заяві, яка була подана слідчому судді, щодо арешту мобільного телефону заперечував.

ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в судове засідання не з`явились, причини неявки не повідомили.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до таких висновків.

Як визначено ч. 2 ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Частиною 3 статті 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину.

Стандарт доказування для накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження полягає у доведенні існування обґрунтованої потреби в арешті. Мета арешту майна є забезпечення дієвості кримінального провадження та полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для вилучення майна та його арешту.

СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000435, внесеного до ЄРДР 29.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпра від 21 листопада 2025 року надано дозвіл на проведення обшуку домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_1 (за координатами: 48°50'16.0 "N 37033'59,4" Е), власниками якої є ОСОБА_12 , з метою відшукання речей та документів, а саме: мобільних телефонів, грошових коштів, які були передані при проведенні досудового розслідування для вручення з метою підтвердження факту неправомірної вигоди, посадових інструкцій та наказів про призначення на посади ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , чорнових записів, що містять в собі відомості про нарахування грошових коштів військовослужбовцям, бойові розпорядження, табелів обліку робочого часу, інші документи, що стосуються нарахування додаткової грошової винагороди військовослужбовцям, списки чи відомості, що містять в собі дані особового складу військовослужбовців НОМЕР_1 окремої механізованої бригади.

25.11.2025 складено протокол огляду, копіювання та вручення грошових коштів, яким оглянуто грошові кошти на загальну суму 200 000 гривень, які після огляду у вказаній сумі були передані ОСОБА_13 , з метою подальшої передачі ОСОБА_5

25.11.2025 під час проведення обшуку за вказаною вище адресою було вилучено: грошові кошти в сумі 200 000 грн., а також мобільні телефони, флеш накопичувачі, чорнові записи блокнот.

25.11.2025 р. ОСОБА_8 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

26.11.2025 у порядку ст. ст. 276-278 КПК. України ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 УК України.

Постановою слідчого групи у кримінальному провадженні СУ ГНУП в Дніпропетровській області ОСОБА_14 від 26 листопада 2025 року вилучені під час проведення обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 (за координатами: 48°50'16.0 "N 37033'59,4" Е), речі та документи визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведена необхідність накладення арешту на зазначене в клопотанні майно, з метою забезпечення збереження майна як речового доказу, оскільки зазначене у клопотанні майно відповідає критеріям речового доказу, може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

При цьому слідчим суддею враховуються положення п.5 ч.2 ст.173 КПК України щодо розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також положення ч. 4 ст. 173 КПК України, з урахуванням стадії досудового розслідування та фактичних обставин кримінальних правопорушень у кримінальному провадженні № 0000435, внесеного до ЄРДР 29.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Накладення арешту на вказане майно є необхідним на даному етапі кримінального провадження, оскільки сприятиме досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування, і потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, яке на даному етапі кримінального провадження слідчий суддя вважає є пропорційним та співмірним завданням кримінального провадження. Окрім цього, вказаний захід забезпечення кримінального провадження є найбільш ефективним у зв`язку із тим, що іншими наявними заходами, окрім як накладення арешту, забезпечити схоронність вказаного майна, не допущення його приховування, знищення неможливо.

Слідчий суддя зазначає, що накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням такого права. Такий захід є лише тимчасовим обмеженням права власності, та може бути скасований у випадках, передбачених КПК України.

Якщо у подальшому наявність зв`язку між арештованим майном та розслідуваним кримінальним правопорушенням у межах досудового розслідування буде спростована, або стороною обвинувачення не будуть вжиті належні заходи для перевірки вказаних обставин, власник майна не позбавлений права ініціювати в порядку ст. 174 КПК України питання про скасування накладеного арешту.

З урахуванням вищезазначеного, слідчий суддя доходить висновку, що у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170-173 КПК України, в даному кримінальному провадженні необхідно накласти арешт на майно зазначене у клопотанні з метою збереження речових доказів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 110, 131-132, 170-173, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено із прокурором у кримінальному провадженні заступником керівника Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 , про арешт майна, яке подане в рамках кримінального провадження № 0000435, внесеного до ЄРДР 29.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено 25.11.2025 під час проведення обшуку за адресою АДРЕСА_1 (за координатами: 48°50'16.0. "N. 37033'59,4" Е), а саме: на мобільний телефон марки Iphone 16 Pro Max, IMEI: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 із сім- картками мобільних операторів «Київстар» та «Vodafone»; мобільний телефон марки «Samsung galaxy» A35, IMEI: НОМЕР_5 , IMEІ 2: НОМЕР_6 ; мобільний телефон марки Iphone 16 Pro Max IMEІ 2: НОМЕР_7 ; флеш накопичувачі у кількості 2 одиниць (штук), з: візуальними ознаками, червоний з чорним та чорний з білим; флеш накопичувачі у кількості 3 одиниць (штук); флеш накопичувачі у кількості 2 одиниць (штук); зовнішній накопичувач з візуальними ознаками, кольорами чорного з синім; мобільний телефон марки «Redmi», чорного кольору, IMEI: НОМЕР_8 , IMEI 2: НОМЕР_9 ; мобільний телефон марки "Xiomi redmi" в чорному чохлі, IMEІ: НОМЕР_10 , IMEI 2: НОМЕР_11 ; банківські картки «ПриватБанк» у кількості 3 одиниць (штук) з номерами: НОМЕР_12 , НОМЕР_13 , НОМЕР_14 ; банківська картка «Monobank» з номером: НОМЕР_15 ; банківська картка «Альфа Банк» з номером: НОМЕР_16 ; банківські картки «Ощадбанк» у кількості 2 одиниці (штуки) з номерами: НОМЕР_17 ; НОМЕР_18 ; банківська картка «Monobank» з номером: НОМЕР_19 ; банківська картка «Raiffeisen Bank Aval» у кількості 1 одиниця (штука) з номером: НОМЕР_20 ; флеш накопичувач; чорнові записи блокнот.

Роз`яснити, що відповідно до частини 1 статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1