Справа № 946/673/26
Провадження № 1-кс/946/230/26
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2026 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

02.02.2026 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою, якою просить: скасувати рішення старшого слідчого Ізмаїльського РВП ОСОБА_4 від 29.01.2026 за № 34951-2026 про відмову у визнанні його потерпілим; визнати його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000264 від 31.07.2023 або зобов`язати слідчого СВ Ізмаїльського РВП визнати його потерпілим та вручити відповідну пам`ятку.

Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що 27.01.2026 року ОСОБА_3 звернувся до Ізмаїльської окружної прокуратури та слідчого відділу Ізмаїльського районного відділу поліції про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000264 від 31.07.2023 року, відкритому за фактом фальсифікації актів прихованих робіт. 30.01.2026 року отримана відповідь Ізмаїльської окружної прокуратури від 29.01.2026 № 59-574ВИХ-26, якою роз`яснено що його звернення направляється до Ізмаїльського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області для розгляду клопотання з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства України. 29.01.2026 року отримана відповідь старшого слідчого відділення № 2 СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 29.01.2026 № 34951-2026 якою зазначено, що визнання його в рамках матеріалів кримінального провадження потерпілою особою не представляється можливим, посилаючись на ст. 220 КПК України, тому що він не є стороною кримінального провадження.

Як зазначено скаржником в скарзі, слідчий відмовляючи у статусі потерпілого, фактично перешкоджає виконанню вказівок прокурора щодо проведення почеркознавчої експертизи, оскільки без статусу потерпілого скаржник позбавлений права заявляти клопотання про її призначення.

В судове засідання скаржник не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та наполягав на задоволенні скарги.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, якою просив відмовити у задоволенні скарги.

В силу ст. 107 КПК України технічні засоби фіксування процесу не застосовувалися.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з положеннями ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, змагальність сторін, диспозитивність та розумність строків розгляду справи.

Статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з вимогами ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані, серед іншого, всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Статтею 25 КПК України передбачено, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000264 від 31.07.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

27.01.2026 року ОСОБА_3 звернувся до Ізмаїльської окружної прокуратури та слідчого відділу Ізмаїльського районного відділу поліції про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000264 від 31.07.2023 року, відкритому за фактом фальсифікації актів прихованих робіт.

Листом Ізмаїльської окружної прокуратури від 29.01.2026 за № 59-574ВИХ-26, ОСОБА_3 повідомлено, що заява про визнання потерпілим направляється до Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області для розгляду

Листом старшого слідчого відділення № 2 СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 29.01.2026 за № 34951-2026, ОСОБА_3 повідомлено, що визнання його в рамках матеріалів кримінального провадження потерпілою особою не представляється можливим, посилаючись на ст. 220 КПК України, тому що він не є стороною кримінального провадження.

Відповідно до п. 18 ч.1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченим нормами КПК, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що віднесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень.

Із системного тлумачення положень ст.ст. 110, 303 КПК України, рішення слідчого, дізнавача або прокурора повинно бути прийняте у формі постанови відповідно до положень ст.110 КПК України.

Отже, відмова у задоволенні заяви ОСОБА_3 про визнання потерпілим, вчинена не у процесуальній формі шляхом винесення вмотивованої постанови, а надана у вигляді листа-відповіді, тому слідчий суддя в межах своїх повноважень не має права скасовувати рішення слідчого, яке оформлено не в процесуальному порядку відповідно до положень ст.110 КПК України, у зв`язку з чим вимоги скарги задоволенню не підлягають.

Разом з тим, встановивши невідповідність процедури розгляду клопотання про визнання потерпілим та винесення відповідної постанови про прийняте рішення слідчим відповідно до положень ст.110 КПК України, слідчий суддя вважає за доцільне зобов`язати старшого слідчого відділення № 2 СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_3 від 27.01.2026 року про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні №0000264 від 31.07.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

У відповідності до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Керуючись ст. ст. 55, 220, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Зобов`язати старшого слідчого відділення № 2 СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_3 від 27.01.2026 року про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні №0000264 від 31.07.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Роз`яснити слідчому, розгляд заяви про визнання особи потерпілою має бути проведено в процесуальному порядку з дотриманням вимог ст. 220 КПК України та у відповідності до положень ст.110 КПК України.

У задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1