19.11.2025 Справа № 642/7305/25
Провадження № 1-кс/642/1698/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2025 року Холодногірський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді за участю секретаря судового засідання: прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Новобаварської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0001333 від 04.11.2025 у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с-ща Пісочин Харківського району Харківської області, громадянина України, українця, не одружений, з вищою освітою, офіційно не працевлаштований, має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_7 , 212 року народження, матір похилого віку ОСОБА_8 , 1963 року народження, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий, а саме: 05.04.2017 Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки; 25.10.2017 року Харківським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі; 30.07.2019 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі; 30.10.2019 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі; 24.05.2021 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, зазначених у даному вироку і вироку Ленінського району суду м. Харкова від 30.07.2019 року, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити покарання до 4 років 2 місяців позбавлення волі; 22.09.2025 Холодногірським районним судом м. Харкова за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, від відбуття покарання звільнено з іспитовим строком 3 роки,-

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

19.11.2025 до Холодногірського районного суду м.Харкова надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Новобаварської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0001333 від 04.11.2025 у відношенні ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що в провадженні СВ ВП № 2 Харківського районного управління № 3 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001333 від 04.11.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи достеменно обізнаним про введення військового стану, починаючи з 05 годин 30 хвилин 24 лютого 2022 року, строк дії якого в подальшому продовжувався та діє на сьогоднішній день, відповідно до Указу Президента №64/2022 від 24.02.2022 та Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015, будучи раніше неодноразово судимим за кримінальні правопорушення проти власності, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та повторно вчинив умисне кримінальне правопорушення проти власності на території Холодногірського району м.Харкова за наступних обставин.

Так, 01.11.2025 в період часу з 16 год. 00 хв. по 16 год. 16 хв., більш точний час в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_5 , перебуваючи біля хвіртки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , разом із своїм знайомим ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 побачив як у останнього випав мобільний телефон Infinix HOT 30 Play моделі Infinix X6835B з вбудованою ємкістю 128 гб з imei: НОМЕР_1 та імеі2: НОМЕР_2 чорно - синього кольору з картою пам`яті Kingston 512 Gb у справному стані, який на праві власності належить дружині ОСОБА_9 ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка передала у тимчасове користування останньому у невстановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше 01.11.2025.

Після того, як ОСОБА_5 помітив на землі мобільний телефон Infinix HOT 30 Play моделі Infinix X6835B з вбудованою ємкістю 128 гб з imei: НОМЕР_1 та імеі2: НОМЕР_2 чорно - синього кольору з картою пам`яті Kingston 512 Gb, користувачем якого є ОСОБА_9 , достовірно знаючи, що телефон йому не належить, реалізовуючи свій злочинний умисел, оцінивши ситуацію, що склалася, впевнившись, що за його діями ніхто, як на його думку, із сторонніх осіб не спостерігав, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, в умовах воєнного стану, введеного на території України, повторно, непомітно для оточуючих, таємно викрав вказаний мобільний телефон, залишивши у себе в користуванні. При цьому ОСОБА_5 усвідомлював, що телефон не вийшов з володіння власника.

Тобто ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи можливості повідомити про знайдений телефон ОСОБА_9 , який його загубив, повернути його останньому, або заявити про знахідку до Національної поліції України, усвідомлюючи, що знає реального власника мобільного телефону, не вжив належних заходів для повернення знайденого мобільного телефону.

Таким чином, ОСОБА_5 виконав усі дії, які вважав за необхідне, для досягнення своєї злочинної мети, спрямованої на таємне викрадення чужого майна, належного ОСОБА_10 , та яким тимчасово користувався ОСОБА_9 . Після цього, ОСОБА_5 , звернувши на свою користь викрадене майно, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись в подальшому ним на власний розсуд. Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 спричинив потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на суму 5410 грн. 34 коп., згідно висновку судово товарознавчої експертизи № 287425 від 07.11.2025.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

19.11.2025 о 10 годині 00 хв ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Слідчий зазначає, що провина ОСОБА_5 повністю обґрунтована зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом допиту потерпілої ОСОБА_10 , протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , протоколом слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_11 .

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, за яке передбачено суворе покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Також, слідчий вказує, що існують ризики, передбачені п. п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України спроби, а саме:

- ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, тобто у вчиненні тяжкого злочину. Обставини кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 свідчить про його схильність до вчинення протиправних дій. Підозрюваний ОСОБА_5 не має законних джерел отримання заробітку, міцних стійких соціальних зв`язків, тобто за місцем його мешкання нічого не утримує, та він усвідомлюючи про незворотність настання покарання, може намагатися уникнути кримінальної відповідальності за скоєне, виїхати за межі Харківської області або навіть покинути територію України, у зв`язку з чим наявний ризик його ухилення від слідства та суду. З огляду на зазначені обставини, в даному випадку існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та суду.

- підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити незаконні дії, спрямовані на здійснення незаконного психологічного впливу на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні, з метою змусити останніх відмовитись від раніше наданих показів щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення, оскільки, маючи процесуальний статус підозрюваного, останньому буде відомо місце проживання свідків у вказаному кримінальному провадженні. Крім того, у органу досудового розслідування наявні підстави вважати, що ОСОБА_5 може умовлянням чи погрозами вчинити протиправний тиск на потерпілу та свідків з метою змусити останніх відмовитись від раніше наданих показів, тобто незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, що вказує на наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконний вплив на потерпілу та свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

- враховуючи характер вчиненого злочину, відсутність у підозрюваного законних джерел отримання заробітку та зібраними під час проведення досудового розслідування доказами встановлено, що ОСОБА_5 неодноразово судимий, останній раз засуджений 22.09.2025 Холодногірським районним судом м. Харкова за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки, перебуваючи на іспитовому строку, незважаючи на притягнення його до кримінальної відповідальності може вчинити новий злочин проти власності. ОСОБА_5 має стійку антисоціальну спрямованість, тому в даному випадку наявне існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вчинення інших кримінальних правопорушень.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник - адвокат ОСОБА_4 заперечували проти задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний свою провину визнав, просив суд обрати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме: домашній арешт або особисте зобов`язання.

Суд, заслухавши доводи прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та додані до нього матеріали, дійшов наступного висновку.

Під час розгляду даного клопотання судом встановлено, що в провадженні СВ ВП № 2 Харківського районного управління № 3 ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження за № 0001333 від 04.11.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

19.11.2025 о 10-00 годині ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Клопотання про обрання запобіжного заходу відповідає вимогам ст. 184 КПК України.

Відповідно до ст.9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно ч.2 ст. 1, ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною 17 липня 1997 року, є невід`ємною частиною національного законодавства України.

Суд вважає за необхідне і доцільне застосувати норми міжнародного права при розгляді даного клопотання.

Відповідно до положень ст.ст. 5, 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення. Обмеження, дозволені згідно з цією Конвенцією щодо зазначених прав і свобод, не застосовуються для інших цілей ніж ті, для яких вони встановлені.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України" визначений термін "обґрунтована підозра", який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182).

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Матеріали кримінального провадження, на які посилалися слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою, а належність, допустимість та достатність доказі здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України повністю обґрунтована зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом допиту потерпілої ОСОБА_10 , протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , протоколом слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_11 .

З досліджених вищевказаних доказів вбачається, що підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України є обґрунтованою.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретних характер та доводитися відповідними доказами. Як зазначено в п. 111-112 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Белеветський проти Росії» - обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням п. 4 ст. 5 Конвенції.

Крім того, судом враховуються заявлені стороною обвинувачення ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України: запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно вливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Беручи до уваги, що ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин проти власності, не має офіційних джерел доходу, то є підстави вважати, що у підозрюваного ОСОБА_5 можуть виникнути передбачені п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України спроби:

- ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, тобто у вчиненні тяжкого злочину. Обставини кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 свідчить про його схильність до вчинення протиправних дій. Підозрюваний ОСОБА_5 не має законних джерел отримання заробітку, міцних стійких соціальних зв`язків, тобто за місцем його мешкання нічого не утримує, та він усвідомлюючи про незворотність настання покарання, може намагатися уникнути кримінальної відповідальності за скоєне, виїхати за межі Харківської області або навіть покинути територію України, у зв`язку з чим наявний ризик його ухилення від слідства та суду.

- підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити незаконні дії, спрямовані на здійснення незаконного психологічного впливу на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні, з метою змусити останніх відмовитись від раніше наданих показів щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення, оскільки, маючи процесуальний статус підозрюваного, останньому буде відомо місце проживання свідків у вказаному кримінальному провадженні. Крім того, у органу досудового розслідування наявні підстави вважати, що ОСОБА_5 може умовлянням чи погрозами вчинити протиправний тиск на потерпілу та свідків з метою змусити останніх відмовитись від раніше наданих показів, тобто незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, що вказує на наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконний вплив на потерпілу та свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

- враховуючи характер вчиненого злочину, відсутність у підозрюваного законних джерел отримання заробітку та зібраними під час проведення досудового розслідування доказами встановлено, що ОСОБА_5 неодноразово судимий, останній раз засуджений 22.09.2025 Холодногірським районним судом м. Харкова за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки, перебуваючи на іспитовому строку, незважаючи на притягнення його до кримінальної відповідальності може вчинити новий злочин проти власності. ОСОБА_5 має стійку антисоціальну спрямованість, тому в даному випадку наявне існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вчинення інших кримінальних правопорушень.

Суд вважає доведеним наявність та обґрунтованість ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, тим самим перешкоджати судовому провадженню, незаконно вплинути на потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, у тому числі з метою уникнення кримінальної відповідальності чи з метою перешкоджати судовому провадженню, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України

Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, тобто у вчиненні тяжкого злочину.

Враховуючи фактичні обставини та вагомість наявних доказів вчинення ОСОБА_5 вказаного вище кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, слідчий суддя дійшов висновку щодо обґрунтованості доводів клопотання слідчого та прокурора та наявності ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити вищевказані дії, передбачені п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підозрюваним та його захисником під час розгляду даного клопотання не наведено доводів та не надано належних доказів, що спростовують обґрунтованість пред`явленої підозри та свідчать про наявність підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу. Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я до суду також не надано.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею розглядалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначеним ризикам, проте, враховуючи наведені вище обставини в їх сукупності, слідчий суддя вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання існуючим ризикам.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною 4 цієї статті.

З аналізу даної норми вбачається, що у випадку застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, за відсутності випадків, передбачених ч.4 ст. 183 КПК України, визначення розміру застави як альтернативного запобіжного заходу, є зобов`язанням суду.

З урахуванням положень, закріплених ч. 3 та 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу як альтернативний запобіжний захід.

Відповідно до вимог ст.182 КПК України, з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, враховуючи ризики, передбачені п.п. 1,3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає можливим визначити заставу в розмірі, зазначеному в п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 181 680 грн. (3028 х 60 = 181 680 грн.), та вважає її достатньою для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Суд вважає, що даний розмір застави, визначений з урахуванням вимог п. 2 ч.5 ст. 182 КПК України, в достатній мірі гарантує виконання ОСОБА_12 покладених на нього процесуальних обов`язків та не є завідомо непомірним для нього.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Новобаварської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0001333 від 04.11.2025 у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» (№ 27) в межах строку досудового розслідування, строком на 60 (шістдесят) днів до 17 січня 2026 року, взявши його під варту в залі суду негайно.

Встановити строк дії ухвали до 17 січня 2026 року включно.

Одночасно визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181 680 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят) грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області в будь-який момент протягом дії ухвали - до 17 січня 2026 року включно.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документа з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок, має бути наданий уповноваженій особі Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

При внесенні визначеної суми застави, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти звільнити.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду за першою вимогою;

- не відлучатися з постійного місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками у вказаному кримінальному провадженню.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі не виконання покладених на нього обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.

Зобов`язати прокурора Новобаварської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_3 негайно повідомити близького родича, члена сім`ї ОСОБА_5 або іншу особу за вибором підозрюваного про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно останнього.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним ОСОБА_5 в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали складено 19.11.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1