№ 1-кс/756/2423/25
У Х В А Л А

іменем України

22 вересня 2025 року, слідчий суддя Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва клопотання прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0002095, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.08.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України,

в с т а н о в и в:

04 вересня 2025 року прокурор ОСОБА_3 поштовим зв`язком звернувся до Оболонського районного суду м. Києва із клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0002095, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.08.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України.

У клопотанні прокурор зазначає, що Оболонським УП ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування, а Оболонською окружною прокуратурою м. Києва процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002095 від 20.08.2025.

У ході проведення досудового розслідування до Оболонського УП ГУНП у м. Києві надійшло повідомлення на спецлінію «102» про те, що за адресою: м. Київ, вул. Героїв полку «Азов», 12-Б, виявлено приміщення де організовано або проводиться азартні ігри без ліцензії на провадження відповідного виду діяльності з організації та проведення азартних ігор, що видається відповідно до закону.

У межах вказаного кримінального провадження, 20.08.2025, в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України, проведено обшук приміщення, що за адресою: АДРЕСА_1 , у невідкладному випадку, з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення, а саме: системні блоки, жорсткі диски, монітори та інше, оскільки існувала реальна загроза знищення речей, що в подальшому могли б бути визнані речовими доказами та можуть сприяти розкриттю злочину і встановленню осіб причетних до його вчинення та мають значення у ході досудового розслідування кримінального провадження.

Відповідно до складеного протоколу від 20.08.2025, під час обшуку нежитлового приміщення, за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено: монітори у кількості 7 штук; системні блоки у кількості 7 шт.; комп`ютерна мишка у кількості 1 шт.

20.08.2025 слідчим у кримінальному провадженні, винесено постанову про визнання речовими доказами, речей вилучених в ході проведення обшуку, за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного, з метою забезпечення збереження речових доказів та з метою повного та всебічного проведення досудового розслідування, прокурор просить накласти арешт на майно, яке було вилучене 20.08.2025 під час проведення обшуку нежитлового приміщення, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: монітори у кількості 7 штук; системні блоки у кількості 7 шт.; комп`ютерна мишка у кількості 1 шт., у вигляді заборони користування, відчуження та розпоряджання будь-кому і будь-яким чином зазначеним майном.

У судове засідання прокурор та власник майна, будучи належним чином повідомленими про час та місце проведення судового засідання, не з`явились, про причини неявки не повідомили.

22 вересня 2025 року прокурор ОСОБА_4 подав до суду заяву про розгляд клопотання у його відсутність, яке підтримує та просить задовольнити.

З огляду на вказане, слідчий суддя приходить до висновку про можливість розгляду клопотання у відсутність вищевказаних осіб за наявними матеріалами.

Дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя встановив наступне.

Так, ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 11.09.2025, було задоволено клопотання слідчого, зокрема надано дозвіл слідчому ОСОБА_5 на проведення обшуку нежитлового приміщення, за адресою: АДРЕСА_1 , яке на праві власності належить ОСОБА_6 , з метою відшукання та вилучення моніторів у кількості 7 штук; системних блоків у кількості 7 шт.; комп`ютерної мишки у кількості 1 шт.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Водночас, як убачається з приписів ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Із приписів ч. 7 ст. 236 КПК України убачається, що вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Однак, слідчий суддя зауважує, що у ході проведення обшуку нежитлового приміщення, за адресою: АДРЕСА_1 , було вилучено майно, яке входило до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 11.09.2025, а тому воно не має статусу тимчасово вилученого майна та не потребує застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту.

З урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання про арешт майна слід відмовити.

Ураховуючи викладене, керуючись статтями 170-173, 236, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0002095, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.08.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України, - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1