Справа № 991/7103/25
Провадження 1-кп/991/91/25
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

16 вересня 2025 року м. Київ

Вищий антикорупційний суд у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву захисника обвинуваченої ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про відвід прокурора ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000459 від 06.09.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України;

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України;

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , фактичного проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 368-4 КК України;

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_5 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 368-4, ч. 2 ст. 384 КК України;

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_7 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 368-4, ч. 1 ст. 384 КК України;

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_9 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

1. Рух кримінального провадження

У провадженні Вищого антикорупційного суду перебуває вищезазначене кримінальне провадження.

Ухвалою суду від 11.07.2025 в межах кримінального провадження призначено підготовче судове засідання.

Під час підготовчого провадження з наданих сторонами документів судом було встановлено, що під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000459 обвинувачена ОСОБА_4 була оголошена у національній та міжнародний розшук. Підставою для оголошення в розшук було те, що ОСОБА_4 , будучи достеменно обізнаною про початок відносно неї кримінального провадження, без поважних причин не з`являється на виклики слідчого і перебуває за межами території України.

У зв`язку з цим під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 23.07.2024 у порядку ч. 6 ст. 193 КПК України відносно ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 31.07.2024 надано дозвіл слідчому органу на проведення спеціального досудового розслідування відносно ОСОБА_4 .

Після встановлення місця перебування ОСОБА_4 (Федеративна Республіка Німеччина) у порядку виконання запиту про міжнародну правову допомогу уповноваженими органами іноземної держави 03.12.2024 ОСОБА_4 була затримана на території Німеччини з метою екстрадиції за запитом НАБУ.

15.09.2025 ОСОБА_4 була доставлена до України та передана уповноваженому органу досудового розслідування, яким була затримана на виконання ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 23.07.2024.

У зв`язку із затриманням ОСОБА_4 на території України 16.09.2025 прокурором у порядку ч. 6 ст. 193 КПК України подано клопотання про застосування до ОСОБА_4 обраного ухвалою слідчого судді від 23.07.2024 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Розгляд поданого прокурором клопотання було призначено судом на 16.09.2025. У судове засідання викликано прокурора, обвинувачену ОСОБА_4 та її захист.

Під час розгляду клопотання про застосування до ОСОБА_4 обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою захисником обвинуваченої ОСОБА_4 - адвокатом ОСОБА_5 заявлено відвід прокурору ОСОБА_3 , який вирішується даною ухвалою.

2. Зміст поданої заяви про відвід прокурора

22.07.2025 в межах даної справи було розпочато підготовче провадження. На початку підготовчого судового засідання секретарем судового засідання було оголошено про неявку обвинуваченої ОСОБА_4 .

Разом з цим, прокурором ОСОБА_3 було подано до суду клопотання про здійснення спеціального судового провадження щодо обвинуваченої ОСОБА_4 . При цьому у виступі прокурора було зазначено, що стосовно обвинуваченої раніше було проведено спеціальне досудове розслідування, а підставою для звернення з відповідним клопотанням є ухилення ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду.

Більше того, прокурор повідомив, що 03.12.2024 ОСОБА_4 була нібито затримана в порядку екстрадиційної процедури, а згодом звільнена. Однак, зазначена прокурором інформація не відповідала дійсності та, на думку захисту, була озвучена з очевидною метою сформувати у суду враження про відсутність законних перешкод для здійснення спеціального судового розгляду.

ОСОБА_4 ніколи не звільнялась з-під екстрадиційного арешту, а 10 місяців утримувалась в Мюнхенському слідчому ізоляторі, будучи арештованою.

У підготовчому судовому засіданні від 07.08.2025 адвокат захисту ОСОБА_11 повідомив, що ним було отримано офіційного листа від адвоката ОСОБА_4 у Федеративній Республіці Німеччина, в якому зазначено, що ОСОБА_4 на момент звернення перебуває під арештом у Мюнхенському слідчому ізоляторі на підставі ордеру, виданого українською стороною в межах екстрадиційного провадження. Не зважаючи на це, прокурор ОСОБА_3 у відповідь заявив, що нібито вперше чує про таку інформацію і висловив сумнів у її достовірності, не надавши при цьому жодного документального підтвердження своїх попередніх слів про звільнення обвинуваченої.

Захист переконаний, що поведінка прокурора ОСОБА_3 , який, діючи як представник публічного обвинувачення, умисно або з грубою недбалістю надав суду інформацію, яка не відповідає фактичним обставинам, є неприпустимою. Такі заяви прокурора стали підставою для формування позиції суду щодо можливості розгляду справи в спеціальному порядку. Надання прокурором недостовірної інформації щодо ключового питання - перебування обвинуваченої під вартою, фактично спотворило процесуальну істину, створило передумови для застосування судом особливого порядку розгляду без участі обвинуваченої, що є грубим порушенням її прав на захист і участь в процесі.

Більше того, ініціюючи спеціальне судове провадження за наявності об`єктивної інформації про фактичне тривале перебування особи під вартою у слідчому ізоляторі іноземної держави, прокурор мав на меті обійти встановлену законом процедуру судового розгляду за участі обвинуваченої особи, чим поставив під сумнів легітимність усього процесу.

Таким чином, сторона захисту вважає, що поведінка прокурора ОСОБА_3 у межах цього кримінального провадження свідчить про те, що він: 1) свідомо чи недбало ввів суд в оману; 2) намагався сформувати в суду хибне уявлення про статус обвинуваченої; 3) фактично сприяв порушенню прав обвинуваченої на особисту участь у судовому провадженні; 4) не виявив жодних ознак добросовісності при з`ясуванні фактичних обставин; 5) не ініціював перевірки чи спростування фактів, що мали ключове значення для захисту.

Сукупність наведених обставин свідчить про наявність упередженості в діях прокурора ОСОБА_3 , а отже, про наявність передбачених п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України підстав для його відводу.

3. Позиції учасників судового засідання

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні повністю підтримала заяву про відвід прокурора та просила задовольнити з викладених у ній підстав. Обвинувачена ОСОБА_4 підтримала заявлений прокурору відвід та позицію свого захисника ОСОБА_5 .

Прокурор ОСОБА_3 заперечив проти задоволення заяви про його відвід. Прокурор зазначив, що в межах всіх кримінальних провадженнях діє виключно в спосіб, в порядку та в межах, що визначені кримінальним процесуальним законодавством, а його ставлення до обвинуваченої ОСОБА_4 аналогічне ставленню до інших обвинувачених як в цьому кримінальному провадженні, так і в інших кримінальних провадженнях. Жодного упередженого чи необ`єктивного ставлення у прокурора до обвинуваченої ОСОБА_4 немає.

З приводу недостовірності повідомленої інформації про звільнення ОСОБА_4 з-під екстрадиційного арешту прокурор пояснив, що це було його припущенням, яке було зроблено на підставі досвіду в інших кримінальних провадженнях, де мали місце аналогічні ситуації. Проте на момент висловлення вказаних припущень жодного офіційного підтвердження та листування з приводу того, що ОСОБА_4 була звільнена з-під екстрадиційного арешту, у сторони обвинувачення з компетентними органами іноземної держави не було. Ці обставини, на переконання прокурора ОСОБА_3 , не вказують на його упередженість чи необ`єктивність по відношенню до обвинуваченої ОСОБА_4 . Крім того, ОСОБА_3 звернув увагу, що з доводів сторони захисту не зрозуміло, для чого прокурору вводити суд в оману щодо обставин тримання ОСОБА_4 під екстрадиційним арештом.

З урахуванням вищевикладеного прокурор ОСОБА_3 просив відмовити у задоволенні заяви про його відвід.

Інші учасники кримінального провадження у судове засідання не викликалися, оскільки останнє призначалося виключно для розгляду і вирішення клопотання прокурора про застосування відносно обвинуваченої ОСОБА_4 обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, що з урахуванням системного аналізу положень ч. 1 ст. 193, ч. 3 ст. 315 КПК України має здійснюватися за участі прокурора та обвинуваченого, якого стосується це клопотання, і його захисника, а не за участі абсолютно всіх учасників кримінального провадження.

4. Оцінка та мотиви суду

Відповідно до ст. 77 КПК України прокурор, слідчий, дізнавач не має права брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Попередня участь прокурора у цьому ж кримінальному провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, як прокурора не є підставою для його відводу.

Відповідно до ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду. Відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 81 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу. У разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду. Усі інші відводи під час досудового розслідування розглядає слідчий суддя, а під час судового провадження - суд, який його здійснює.

При розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні. Питання про відвід вирішується в нарадчій кімнаті вмотивованою ухвалою слідчого судді, судді (суду).

За результатами заслуховування учасників судового засідання, дослідження матеріалів справи та заяви про відвід суд доходить висновку, що стороною захисту не доведено наявність передбачених п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України підстав для відводу прокурора ОСОБА_3 , а саме належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами не доведено існування обставин, які б вказували на те, що прокурор особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження, або існування інших обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Доводи сторони захисту, в яких стверджується про упередженість прокурора, фактично зводяться до заперечень проти наявності підстав для здійснення спеціального судового провадження відносно обвинуваченої ОСОБА_4 та відповідного клопотання прокурора, яке було подано під час підготовчого провадження (Т. 1, а.с. 182-184).

Однак клопотання про здійснення спеціального судового провадження в судовому засіданні від 16.09.2025 не розглядалося і судом не вирішувалося питання про наявність підстав для здійснення спеціального судового провадження відносно обвинуваченої ОСОБА_4 . Незгода сторони захисту з поданим прокурором клопотанням, у тому числі внаслідок непідтвердження викладених в ньому обставин, не свідчить про упередженість прокурора і тим більше не свідчить про наявність підстав для його відводу.

У будь-якому випадку суд звертає увагу, що з 22.07.2025 (дата першого підготовчого судового засідання) в межах даної справи фактично не проведено жодного повноцінного підготовчого судового засідання, оскільки кожне з призначених судом засідань було відкладено за клопотаннями сторони захисту. У зв`язку з цим фактично суд не проводив судових засідань за відсутності обвинуваченої ОСОБА_4 і тим більше не вирішував питання про здійснення відносно неї судового провадження у спеціальному порядку (за її відсутності).

Доводи сторони захисту про те, що твердження прокурора щодо ухилення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, могли вплинути на процесуальну істину в межах кримінального провадження та позицію суду, у тому числі щодо застосування до ОСОБА_4 обраного запобіжного заходу та здійснення відносно неї спеціального судового провадження, є безпідставними, оскільки твердження сторін кримінального провадження при розгляді поданих ними клопотань не є абсолютною істиною для суду, який встановлює підстави для задоволення цих клопотань лише за результатами дослідження доказів, наданих на підтвердження викладених у клопотаннях обставин.

Більше того, з наявних у розпорядженні суду матеріалів вбачається, що у сторони обвинувачення немає жодної розумної та об`єктивної причини вводити суд в оману щодо застосування до ОСОБА_4 екстрадиційних процедур, оскільки саме сторона обвинувачення виступала ініціатором застосування цих процедур, вжила заходи щодо встановлення місця перебування ОСОБА_4 та повернення її на територію України, а також безпосередньо повідомила суд про її затримання уповноваженими органами влади України та забезпечила її доставлення до суду з метою розгляду питання про застосування обраного запобіжного заходу.

При цьому з заяви про відвід вбачається, що вже 07.08.2025 стороною захисту (зокрема, захисником ОСОБА_11 , який не здійснює захист прав обвинуваченої ОСОБА_4 ) було підтверджено начебто неправдивість тверджень прокурора щодо звільнення ОСОБА_4 з-під екстрадиційного арешту, з чим сторона захисту пов`язує упередженість прокурора, а відповідно і підстави для його відводу. З цього моменту сторона захисту мала достатній обсяг часу та процесуальних можливостей для заявлення прокурору ОСОБА_3 відводу, однак всупереч цьому відвід було заявлено лише під час розгляду клопотання про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу, яке з огляду на приписи ч. 6 ст. 193 КПК України має бути розглянуло в максимально обмежені строки (у даному випадку протягом 48 годин з 15.09.2025). Вказані обставини створюють сумніви щодо добросовісності використання стороною захисту процесуального інституту відводу.

З урахуванням вищевикладеного, суд доходить висновку про відсутність стверджуваних стороною захисту підстав для відводу прокурора ОСОБА_3 . У зв`язку з цим у клопотанні захисника ОСОБА_5 слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 75-83, 372, 376, 392 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про відвід прокурора ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000459 від 06.09.2023.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали може бути включено до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Головуюча суддя ОСОБА_1