ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2026 року

м. Хмельницький

Справа № 686/22413/25

Провадження № 11-сс/820/43/26

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

підозрюваної ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, апеляційну скаргу прокурора на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 січня 2026 року про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо ОСОБА_7 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 362 ч.3 КК України, у кримінальному провадженні №0000085, внесеному до ЄРДР 29.05.2025, -

в с т а н о в и л а:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені слідчим суддею обставини.

В провадженні СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області перебувають матеріали кримінального провадження №0000085, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.05.2025 року, щодо ОСОБА_7 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 362 ч. 3 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що наказом виконуючого обов`язки начальника Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області № 305-К від 26.04.2022 ОСОБА_7 переведено на посаду заступника начальника Відділу № 1 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області та одночасно з переведенням на посаду їй було присвоєно 5 ранг державного службовця категорії «Б».

Згідно посадової інструкції заступника начальника Відділу № 1 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, затвердженої начальником Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 30.05.2022, ОСОБА_7 була наділена повноваженнями: організації виконання робіт із землеустрою, охорони та оцінки земель, що проводяться з метою внесення відомостей до Державного земельного кадастру; Забезпечення ведення Державного земельного кадастру, здійснення інформаційної взаємодії Державного земельного кадастру з іншими системами в установленому порядку, організація ведення поземельних книг, надання відомостей з Державного земельного кадастру щодо об`єктів Державного земельного кадастру; Організація проведення обстеження, аналізу, систематизації та подання інформації щодо перевірок пунктів державної геодезичної мережі, розташованих на території району; Здійснення розгляду звернень громадян з питань, що належать компетенції Відділу.

Відповідно до ст. 9 ч. 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр», внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Відповідно до ст. 9 ч. 4 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державний кадастровий реєстратор: здійснює реєстрацію заяв про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, надання таких відомостей; перевіряє відповідність поданих документів вимогам законодавства; формує поземельні книги на земельні ділянки, вносить записи до них, забезпечує зберігання таких книг; здійснює внесення відомостей до Державного земельного кадастру або надає відмову у їх внесенні; присвоює кадастрові номери земельним ділянкам; надає відомості з Державного земельного кадастру та відмову у їх наданні; здійснює виправлення помилок у Державному земельному кадастрі; передає органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно відомості про земельні ділянки.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про Державний земельний кадастр» документація із землеустрою та оцінки земель, яка є підставою для внесення відомостей до Державного земельного кадастру, подається органу, що здійснює внесення таких відомостей, також у формі електронного документа. Електронний документ подається Державному кадастровому реєстратору, який здійснює внесення відповідних відомостей до Державного земельного кадастру, разом із документацією, яка є підставою для такого внесення, у паперовому вигляді.

Перевірка відповідності наданого електронного документа наявним даним Державного земельного кадастру та встановленим вимогам до змісту, структури і технічних характеристик щодо розроблення такого документа здійснюється Державним кадастровим реєстратором, уповноваженим здійснювати внесення відповідних відомостей до Державного земельного кадастру.

Відповідно до ст. 37 ч. 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» передбачено, що у разі виявлення фізичною або юридичною особою у витязі, довідці з Державного земельного кадастру, викопіюванні з картографічних матеріалів Державного земельного кадастру технічної помилки (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), допущеної органом, що здійснює ведення Державного земельного кадастру, заінтересована особа письмово повідомляє про це центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, який перевіряє відповідність відомостей Державного земельного кадастру інформації, що міститься в документах, які стали підставою для внесення цих відомостей. Якщо факт невідповідності підтверджено, орган, що здійснює ведення Державного земельного кадастру, безоплатно виправляє допущену помилку в день надходження повідомлення та не пізніше наступного дня повідомляє про це заінтересованих осіб. Повідомлення про виявлення помилки може бути надіслано також в електронному вигляді з Державного аграрного реєстру через Єдиний портал адміністративних послуг, у тому числі через інтегровану з ним інформаційну систему центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Згідно із ст. 37 ч. 3 Закону України «Про Державний земельний кадастр» передбачено, що виправлення технічних помилок, допущених у відомостях Державного земельного кадастру внаслідок наявності технічних помилок у документах, на підставі яких були внесені такі відомості, здійснюється після виправлення помилок у зазначених документах.

Відповідно до ст. 37 ч. 4 Закону України «Про Державний земельний кадастр» передбачено, що виправлення інших помилок, допущених у відомостях Державного земельного кадастру внаслідок помилки у документації із землеустрою, оцінки земель, здійснюється після внесення змін до такої документації.

Згідно п.п. 2 п. 6 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051 (далі - Порядок № 1051) до повноважень державних кадастрових реєстраторів Держгеокадастру та державних кадастрових реєстраторів його територіальних органів (у тому числі таких, що провадять свою діяльність на районному (міському) рівні, в м. Києві та Севастополі), з поміж іншого, належить здійснення реєстрації заяв про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру; заяв про відкликання заяв про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру; заяв про надання відомостей з Державного земельного кадастру; повідомлень про виявлення технічної помилки фізичною або юридичною особою тощо.

Відповідно до п.152 Порядку № 1051 передбачено, що у разі виявлення фізичною або юридичною особою у документації із землеустрою та оцінки земель помилки щодо визначення характеристик об`єктів Державного земельного кадастру в натурі (на місцевості) із порушенням (зміною) їх значень внутрішніх кутів та мір ліній між поворотними точками меж земельних ділянок та/або площі, допущеної у відомостях Державного земельного кадастру (в тому числі під час або після перенесення інформації про земельні ділянки з державного реєстру земель та відомостей про земельні ділянки та інші об`єкти Державного земельного кадастру, що містяться в документації із землеустрою та оцінки земель, затвердженої та переданої до 1 січня 2013 р. до Державного фонду документації із землеустрою), заінтересована особа звертається до Державного кадастрового реєстратора із заявою про внесення виправлених відомостей до Державного земельного кадастру за формою згідно з додатком 37.

Так, до заяви додаються: документи (або їх посвідчені копії), що містять зазначені в повідомленні помилки, допущені у відомостях Державного земельного кадастру внаслідок помилки в документації із землеустрою та оцінки земель (у разі наявності таких документів); погоджена документація із землеустрою та оцінки земель із виправленими відомостями, яка є підставою для виправлення відповідних помилок у Державному земельному кадастрі; документ, що підтверджує оплату послуг із внесення до Державного земельного кадастру виправлених відомостей у документації із землеустрою та оцінки земель (крім випадків внесення відомостей про обмеження у використанні земель, безпосередньо встановлені законами або прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами, містобудівною документацією).

Після цього, заява разом із доданими до неї документами надсилається заінтересованою особою в електронній формі технічними засобами електронних комунікацій з використанням кваліфікованого електронного підпису або засобу електронної ідентифікації з високим рівнем довіри відповідно до вимог Закону України Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги з використанням Порталу Дія, у тому числі через веб-сторінку Держгеокадастру.

Згідно із п. 154 Порядку № 1051 передбачено, що приймання та ведення обліку заяв про внесення виправлених відомостей до Державного земельного кадастру, їх оприлюднення та розгляд здійснюються відповідно до пунктів 69-87, 209-211 цього Порядку після підтвердження факту допущення помилки у відомостях Державного земельного кадастру внаслідок помилки у документації із землеустрою та оцінки земель, внесення виправлень відповідно до пунктів 140-148 цього Порядку.

Відповідно до п. 67 Порядку №1051 передбачено, що внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру здійснюється виключно на підставі та відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр" та цього Порядку.

Забороняється вимагати для внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру надання документів та здійснення дій, прямо не передбачених Законом України "Про Державний земельний кадастр".

Документи, які є підставою для внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, мають відповідати таким вимогам: текст документів має бути написаний розбірливо; документи не мають містити підчищення або дописки, закреслені слова чи інші не обумовлені в них виправлення, орфографічні та арифметичні помилки, бути заповнені олівцем, а також з пошкодженнями, які не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст; документи мають відповідати вимогам Закону України "Про Державний земельний кадастр" та цього Порядку.

Згідно із п. 70 Порядку №1051 передбачено, що у разі звернення щодо внесення відповідних відомостей (змін до них) неналежної особи (особи, яка не може бути заявником відповідно до цього Порядку), відсутності у зверненні кваліфікованого електронного підпису або засобу електронної ідентифікації з високим рівнем довіри відповідно до вимог Закону України Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги, подання заявником неповного пакета документів та/або непридатності електронного документа для проведення його перевірки за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру та/або відсутності на документації із землеустрою, технічній документації з оцінки земель в електронній формі кваліфікованого електронного підпису сертифікованого інженера-землевпорядника та/або відсутності на містобудівній документації в електронній формі кваліфікованого електронного підпису відповідальних осіб, які її розробили, Державний кадастровий реєстратор приймає рішення про залишення заяви без руху за формою згідно з додатком 65. Письмове повідомлення про залишення заяви без руху за формою згідно з додатком 66 надсилається заявнику протягом трьох робочих днів з дня прийняття заяви в електронній формі з накладеним кваліфікованим електронним підписом технічними засобами електронних комунікацій на вказану у заяві про внесення відомостей (змін до них) адресу електронної пошти або з використанням Порталу Дія, у тому числі через веб-сторінку Держгеокадастру, або передається у паперовій формі зазначеному у заяві про внесення відомостей (змін до них) центру надання адміністративних послуг.

Відповідно до п. 73 Порядку №1051 передбачено, що державний кадастровий реєстратор у строк, що не перевищує 14 робочих днів з дня прийняття заяви про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, або у більший строк, який відповідає строку залишення заяви без руху: розглядає її разом з документами, зазначеними у пункті 69 цього Порядку, та перевіряє відповідність документів вимогам, зазначеним у пункті 67 цього Порядку; електронний документ відповідно до пункту 74 цього Порядку та за результатами перевірки приймає рішення про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру за формою згідно з додатком 73 або про відмову у внесенні таких відомостей з підстав, зазначених у пунктах 91-137 цього Порядку, за формою згідно з додатком 14.

Згідно із п. 74 Порядку №1051 (в редакції до 30.06.2023), передбачено, що державний кадастровий реєстратор протягом строку, встановленого пунктом 73 цього Порядку, перевіряє електронний документ на відповідність: даним Державного земельного кадастру (геодезичній та картографічній основам, даним кадастрових карт (планів); вимогам до змісту, структури і технічних характеристик такого документа згідно з додатком 1; даним документації із землеустрою та оцінки земель.

Так, 28.04.2020 за результатами об`єднання земельних ділянок за кадастровими номерами :05:003:1450, :05:003:1451, :05:003:1452, :05:003:1453, :05:003:1454, :05:003:1455, :05:003:1456, ;05:003:1457, :05:003:1458, :05:003:1459, :05:003:1460, :05:003:1461, :05:003:1462, :05:003:1463 утворилась земельна ділянка, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру та якій надано кадастровий номер :05:003:1689, площею 1,8 га, із цільовим призначення «01.03 Для ведення особистого селянського господарства» із 6 поворотними точками меж земельних ділянок, а саме точка №1, відстанню 100 м. координатами Х «5473230.839» Y «2335186.859», точка №2, відстанню 134,25 м. координатами Х «5473156.801» Y «2335254.079», точка №3, відстанню 67.47 м. координатами Х «5473060.449» Y «2335160.595», точка №4, відстанню 17.33 м. координатами Х «5473062.603» Y «2335093.159», точка №5, відстанню 42.35 м. координатами Х «5473063.156» Y «2335075.836», точка №6, відстанню 218.11 м. координатами Х «5473074.298» Y «2335034.98».

Після цього, 20.05.2021 права власності на земельну ділянку за кадастровим номером :05:003:1689 набула ОСОБА_8 .

В подальшому, о 10:20 год. 20.09.2022, фізична особа-підприємець ОСОБА_9 , перебуваючи у невстановленому місці, будучи сертифікованим інженером-землевпорядником, користуючись повноваженнями як розробник документації із землеустрою для ОСОБА_8 , що надає змогу на подання документації із землеустрою до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, для внесення відомостей до Державного земельного кадастру від імені замовника документації, через веб-ресурс Е-сервіси, що за посиланням «https://e.land.gov.ua/», у особистому кабінеті сформував від імені останньої для Державного кадастрового реєстратора заяву про внесення виправлених відомостей до Державного земельного кадастру, якій присвоєно реєстраційний номер ЗВ-022, щодо земельної ділянки за кадастровим номером :05:003:1689 та допущеної у координатах поворотних точок меж земельної ділянки, внаслідок помилки у документації із землеустрою, із додатком у вигляді електронного документу, що являє собою технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки, яка не відповідає вимогам Закону України «Про Державний земельний кадастр», Закону України «Про землеустрій», Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 №1051, та даним Державного земельного кадастру (геодезичній та картографічній основам, даним кадастрових карт (планів), оскільки земельну ділянку безпідставно переміщено в просторі у інший кадастровий квартал :05:005.

Далі, в період часу з 10:20 год. по 14:12 год. 20.09.2022 у ОСОБА_7 , яка перебувала на посаді заступника начальника Відділу № 1 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, перебуваючи на своєму робочому місці в приміщенні Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, що за адресою: м. Хмельницький, вул. Інститутська, 4/1, маючи право доступу до інформації, яка оброблюється в автоматизованих системах Державного земельного кадастру, виник злочинний умисел на використання наданих їй повноважень з метою вчинення несанкціонованих дій з інформацією, яка оброблюється в такій автоматизованій системі, що виражається у позитивному розгляді заяви про внесення виправлених відомостей до Державного земельного ОСОБА_10 , поданої від імені ОСОБА_8 , та несанкціонованої зміни інформації про земельну ділянку за кадастровим номером :05:003:1689, а саме внесення змін щодо координат поворотних точок зазначеної земельної ділянки.

Після цього, ОСОБА_7 , близько 14:12 год. 20.09.2022, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на несанкціоновану зміну інформації, яка оброблюється в автоматизованій системі Державний земельний кадастр, перебуваючи на своєму робочому місці в приміщенні Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, що за адресою: м. Хмельницький, вул. Інститутська, 4/1, через мережу інтернет, використовуючи ІР-адресу НОМЕР_1 , за допомогою власного логіну та паролю здійснила вхід в автоматизовану систему Державного земельного кадастру, в якому, діючи умисно, маючи право доступу до автоматизованої системи Державного земельного кадастру, розуміючи, що заява про внесення виправлених відомостей до Державного земельного ОСОБА_10 , яка подана від імені ОСОБА_8 та яка не відповідає вимогам Закону України «Про Державний земельний кадастр», Закону України «Про землеустрій», Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 №1051 та не підлягає задоволенню, здійснила несанкціоновану зміну інформації щодо земельної ділянки за кадастровим номером :05:003:1689, що виразилось у внесенні змін до інформації щодо координат поворотних точок зазначеної земельної ділянки, а саме зазначено точка №1, відстанню 100 м. координатами Х «5473230.839» Y «2335186.859», точка №2, відстанню 134,25 м. координатами Х «5473156.801» Y «2335254.079», точка №3, відстанню 67.47 м. координатами Х «5473060.449» Y «2335160.595», точка №4, відстанню 17.33 м. координатами Х «5473062.603» Y «2335093.159».

Внаслідок зазначених дій ОСОБА_7 , відбулось заволодіння третьою особою несформованої земельної ділянки площею 1.8 га, що розташована в Хмельницькій області, Хмельницькому районі, Грузевицької територіальної громади вартістю 2 402 584 гривень, шляхом поміщення на її місце земельної ділянки за кадастровим номером :05:003:1689, чим спричинено майнової шкоди на вказану суму.

08.01.2026 заступник начальника відділення розслідування злочинів в сфері господарської та службової діяльності СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій ОСОБА_11 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду із клопотанням, погодженим із прокурором Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 362 ч. 3 КК України. У обґрунтування клопотання посилається на те, що існують передбачені ст.177 КПК України ризики: переховування від органів досудового розслідування та суду; знищення, схову або спотворення речей та документів, які мають значення доказів у кримінальному провадженні; незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 січня 2026 року, клопотання задоволено частково.

Застосовано відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 362 ч. 3 КК України, строком до 06 березня 2026 року включно, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 у період з 24:00 год. до 06:00 год. наступного дня з покладенням на неї зобов`язання прибувати до слідчого, прокурора, суду, слідчого судді за кожною вимогою.

Покладено на підозрювану ОСОБА_7 наступні обов`язки:

- повідомляти слідчого, прокурора у вказаному кримінальному чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- утриматись від спілкування із свідками у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд за межі України та в`їзд в Україну.

Мотивуючи вказане рішення, слідчий суддя посилається на те, що за вчинення кримінального правопорушення за ст. 362 ч.3 КК України, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років. Однак вказані у клопотанні слідчого ризики, передбачені ст. 177 ч. 1 п. 1,5 КПК України, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, оскільки ні слідчим, ні прокурором не наведено обставин, які б дали беззаперечні підстави суду вважати, що ОСОБА_7 має намір ухилятися від слідства та перешкоджати кримінальному провадженню. Водночас слідчий суддя прийшов до висновку про наявність двох із чотирьох заявлених стороною обвинувачення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а саме незаконного впливу на свідків, знищення, схову або спотворення документів чи речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Слідчий суддя також врахував, що ОСОБА_7 раніше не судима, має постійне місце проживання, працює заступником начальника відділу №1 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області, розлучена, є особою з ІІІ групи інвалідності, має захворювання внутрішніх органів та діагностовано радикулопатію. Підозрювана позитивно характеризується за місцем роботи як сумлінний відповідальний працівник, який користується повагою, що підтверджується відповідною характеристикою, складеною заступником начальника начальником Управління з контролю за використанням та охороною земель ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка навчається у Вінницькому медичному університеті. Неодноразово нагороджувалася грамотами та подяками за сумлінну працю, високий професіоналізм, зразкове виконання службових обов`язків. Всі наведені чинники в сукупності, на думку слідчого судді, дають підстави для обрання підозрюваній менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою у виді домашнього арешту.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

На вказане рішення прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, визначивши заставу в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 998 400грн. з покладенням на неї обов`язків, передбачених ст.194 ч.5 КПК України.

Свої вимоги аргументує невідповідністю висновків слідчого судді фактичним обставинам кримінального провадження, неповнотою судового розгляду та істотному порушенню вимог кримінального процесуального закону.

Зазначає, що необхідність обрання стосовно підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Зокрема, ризик переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та/або суду є достатньо високим, оскільки, з огляду на покарання, яке загрожує ОСОБА_7 у разі визнання її судом винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 362 КК України, та співставляючи можливі негативні для неї наслідки у вигляді застосування покарання у виді позбавлення волі, вона може вчинити дії, спрямовані на ухилення від правосуддя. Окрім того, ОСОБА_7 як особа жіночої статі має право безперешкодного виїзду за кордон, що вказує на обгрунтованість зазначеного ризику.

Також, як стверджує прокурор, ОСОБА_7 з метою уникнення кримінальної відповідальності за свої протиправні дії, враховуючи той факт, що вона займає посаду заступника начальника Відділу №1 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, через що має зв`язки з відповідним керівництвом, матиме змогу знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження.

Крім цього, стороною обвинувачення встановлено наявність ризику, передбаченого ст.177 ч.1 п.1 КПК України, оскільки досудове розслідування вказаного кримінального провадження на даний час триває, не встановлено усіх свідків та очевидців а також інших осіб, можливо причетних до злочину, враховуючи те, що їх переважна більшість є працівниками Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області.

На думку прокурора, підозрювана ОСОБА_7 , зважаючи на займану посаду та наявні у неї відповідні можливості, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема шляхом впливу на учасників кримінального провадження та створення умов для уникнення кримінальної відповідальності, оскільки на даний час не допитано всіх свідків і не вилучено всі документи, що мають значення для досудового розслідування.

Таким чином, наведені обставини вказують на неможливість запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_7 .

Сторона обвинувачення звертає увагу суду і на те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, внаслідок якого спричинено майнову шкоду на суму 2 402 584 грн., а тому застава у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що визначено ст.182 ч.5 КПК України, здатна забезпечити виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків.

Узагальнені позиції учасників апеляційного перегляду провадження.

Прокурор ОСОБА_5 підтримав подану апеляційну скаргу, просив її задовольнити.

Підозрювана ОСОБА_7 та її захисник ОСОБА_6 заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вважали ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, просили залишити її без змін.

Заслухавши доповідача, прокурора, підозрювану та її захисника, перевіривши судові матеріали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає з таких підстав.

Мотиви суду з посиланням на норми матеріального та процесуального закону.

Згідно ст. 177 ч. 2 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Статтею 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при застосуванні запобіжного заходу, які доведені сторонами кримінального провадження і які слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності з наявними ризиками, зазначеними у ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 183 ч.1, ч. 2 п. 4 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ст.194 ч.ч.1,2 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову у застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 176 ч. 3 КПК України слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

За результатами апеляційного перегляду колегія суддів вважає, що вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею дотримані. Слідчий суддя дійшов висновку про наявність двох ризиків, заявлених стороною обвинувачення та визначених ст. 177 КПК України, а саме ризику незаконного впливу на свідків та ризику знищення, приховування або спотворення документів чи речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Зокрема колегія погоджується з висновками слідчого судді про наявність ризику незаконного впливу на свідків, оскільки ОСОБА_7 працює на посаді заступника начальника відділу № 1 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області та, з огляду на своє службове становище, може здійснювати незаконний вплив, у тому числі на працівників зазначеного відділу, яким можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню, з метою зміни їхніх показань.

Також є доведеним і ризик знищення, приховування або спотворення документів чи речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, враховуючи те, що ОСОБА_7 займає посаду заступника начальника Відділу №1 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, а тому остання може особисто або з використанням зв`язків із керівництвом ГУ Держгеокадастру в Хмельницькій області внести зміни до кадастрових карт, геодезичних та картографічних основ, відомостей Державного земельного кадастру стосовно земельних ділянок за кадастровими номерами :05:003:1689, :05:005:0062, :05:005:0063, :05:005:2521.

На такі ризики в апеляційній скарзі посилається і сторона обвинувачення, а тому такі доводи є слушними.

Водночас колегія суддів врахує і відомості про особу підозрюваної, яка раніше не судима, має постійне місце проживання в АДРЕСА_1 , розлучена, має на утриманні повнолітню доньку ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка навчається та потребує допомоги, працює заступником начальника відділу №1 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області, що свідчить про те, що вона повністю усвідомлює можливі наслідки у випадку переховування від органів досудового розслідування та суду, має стійкі соціальні зв`язки, позитивно характеризується за місцем роботи. Всі наведені обставини та чинники, характеризуючи особу підозрюваної в сукупності, на даному етапі слідства, на думку колегії суддів, дають можливість вважати, що в її житті існують важелі, які можуть ефективно запобігти порушенню нею процесуальної поведінки на час слідства та суду та перешкодити продовженню кримінально спрямованої діяльності.

Перевіряючи доводи прокурора в частині що існує ризик втечі підозрюваної з тих підстав, що їй загрожує суворе покарання у вигляді позбавлення волі у разі доведення її вини в інкримінованому злочині, колегія судів не може з ними погодитись за таких підстав. Колегія суддів виходить з того, що ризик втечі підозрюваною не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії), § 106). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови) § 58).

Твердження прокурора, викладені в апеляційній скарзі щодо можливості переховування підозрюваної від слідства та суду колегія суддів вважає припущеннями, оскільки з часу внесення відомостей до ЄРДР та викриття ОСОБА_7 органами досудового розслідування фактів порушення процесуальної поведінки підозрюваною прокурор не наводить, ОСОБА_7 до суду з`являлась за першою вимогою, вона обізнана тривалий час із розслідуванням кримінального провадження, оскільки витребовувалися відповідні документи з місця роботи та уже двічі допитувалася слідчим.

Під час апеляційного перегляду провадження стороною захисту надані відомості про те, що ОСОБА_7 здала свої закордонні паспорти, що є додатковою гарантією того, що підозрювана не може залишити межі України під час слідства та суду та переконує суд у додержанні ОСОБА_7 обов`язків, покладених на нею ухвалою слідчого судді.

Заявлений прокурором в апеляційній скарзі ризик перешкоджання ОСОБА_7 кримінальному провадженню, на думку колегії суддів, не є переконливим для суду, оскільки обґрунтовуючи його наявність, слідчий фактично зводить його до ймовірності впливу на свідків. Водночас, ризик незаконного впливу на свідків є окремим, самостійним ризиком і вже був врахований судом під час вирішення клопотання.

Обставини, наведені прокурором в апеляційній скарзі, стосовно вчинення інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, тяжкості злочину, передбаченого ч. 3 ст. 362 КК України, даних про особу підозрюваної, в тому числі займану посаду, а також інших обставин, на які посилається сторона обвинувачення, були предметом аналізу слідчого судді при вирішенні клопотання слідчого та перевірені під час апеляційного розгляду. Прокурор не навів достатніх підстав та не обґрунтував доцільності застосування щодо ОСОБА_7 більш суворого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а також не довів, що обрання підозрюваній запобіжного заходу у виді домашнього арешту буде недостатнім для запобігання неналежній процесуальній поведінці та ризикам, визначеним як у клопотанні, так і в апеляційній скарзі прокурора.

У підсумку колегія суддів вважає, що домашній арешт в нічний час з покладенням відповідних обмежень, передбачених ст. 194 КПК України зможе запобігти ризикам визначеним прокурором та достатньо забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваної на час слідства та суду.

Отже, думку колегії суддів, ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування апеляційна скарга не містить та колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404,405,407,422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 січня 2026 року про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо ОСОБА_7 до 06 березня 2026 року включно - залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3