03.11.2025 Провадження по справі № 1-кп/940/177/25
Справа № 940/2182/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2025 року Тетіївський районний суд Київської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження, відомості про яке внесене 16.10.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000114 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Тетієва Київської області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , з середньою освітою, не заміжньої, не працюючої, на утриманні якої перебуває малолітній син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 125 КК України,

встановив:

12.10.2025, близько 18 години 30 хвилин, ОСОБА_5 , порушивши вимоги ст. 30 Конституції України, відповідно до якої кожному гарантується недоторканість житла чи іншого володіння, а саме: не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду, переслідуючи умисел на незаконне проникнення до іншого володіння особи, а саме до житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_6 та в якому проживає потерпілий ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправність своїх дій і бажаючи їх вчинити, усвідомлюючи факт належності домоволодіння іншій особі, всупереч волі власника, за відсутності визначених законом підстав, без згоди потерпілого, шляхом відкриття вхідних дверей незаконно проникла до вказаного житлового будинку, чим порушила недоторканість житла особи.

Вказані дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 1 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до житла особи, що порушило недоторканість житла громадян.

Крім того, 12.10.2025, близько 18 години 33 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись в приміщенні житлового будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин із ОСОБА_8 , під час сварки, діючи умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, передбачаючи протиправний характер своїх дій та бажаючи при цьому настання відповідних наслідків у вигляді тілесних ушкоджень, а саме схопила за волосся та нанесла удар рукою в область обличчя, після чого ОСОБА_8 присіла на підлогу, а ОСОБА_5 нанесла декілька ударів в область обличчя та нанесла декілька ударів ногою в область тулуба та грудної клітини.

Вказаними протиправними діями ОСОБА_5 спричинила потерпілій ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді синців на обличчі та грудній клітині зліва, садни на лівому променево-зап`ястковому суглобі, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Вказані дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Прокурор в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 302 КПК України, надав до суду обвинувальний акт стосовно ОСОБА_5 , в якому міститься клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Положеннями частин 2, 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

До обвинувального акта додана письмова заява ОСОБА_5 , складена в присутності захисника ОСОБА_9 , зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_5 беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінальних проступків, передбаченого ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 125 КК України, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, та надала згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Захисник ОСОБА_9 підтвердив добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваною, її згоду з встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за її відсутності.

Також до обвинувального акта долучені письмові заяви потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , зі змісту яких вбачається, що останні погоджуються із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлені з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, надали свою згоду на розгляд обвинувального акта у кримінальному провадженні у спрощеному провадженні.

Водночас до обвинувального акта додані матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання обвинуваченою своєї винуватості.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Оскільки, обвинувачена ОСОБА_5 беззаперечно визнала свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодна з розглядом обвинувального акта за її відсутності, та беручи до уваги клопотання прокурора про розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються сторонами кримінального провадження, суд дійшов висновку про винуватість обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні нею кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 125 КК України, тобто в незаконному проникненні до житла, що порушило недоторканість житла громадян, та в нанесенні умисного легкого тілесного ушкодження.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винуватої та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_5 на підставі статті 66 КК України, не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_5 на підставі статті 67 КК України, не встановлено.

Водночас суд враховує, що скоєні обвинуваченою кримінальні правопорушення відповідно до ст. 12 КК України є кримінальними проступками, особу обвинуваченої, яка не працевлаштована, не заміжня, має на утриманні малолітню дитину, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, посередньо характеризується за місцем проживання, раніше не судима.

Враховуючи всі обставини кримінального провадження, а також те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 125 КК України, та необхідним призначити ОСОБА_5 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу.

Водночас, оскільки обвинувачена ОСОБА_5 вчинила окремі самостійні кримінальні правопорушення, остаточне покарання необхідно призначити за правилами ч.1 ст. 70 КК України шляхом повного складання призначених покарань.

Таке покарання, на переконання суду, є достатнім для виправлення ОСОБА_5 , попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись статтями 368, 370, 374, 381-382 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_10 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити їй покарання:

- за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 копійок;

- за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом повного складання призначених покарань призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі ста п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2550 (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Тетіївський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі, якщо вирок було постановлено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_11