справа № 588/1887/25
провадження № 1-кп/588/189/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2025 року м. Тростянець

Тростянецький районний суд Сумської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000076 від 29.09.2025 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тростянець Сумської області, громадянин України, освіта повна загальна середня, не працює, одружений, інвалід 2 групи в наслідок війни, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий в силу статті 89 КК України,

обвинувачений у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого частиною 5 статті 27, частиною 1 статті 358, частиною 4 статті 358 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_5

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 шляхом електронного листування, 04 грудня 2024 року замовив у невстановленої особи виготовлення завідомо підробленого офіційного документу, який видається установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає право, а саме водійське посвідчення на право керування транспортним засобом категорій «В» «В1», надавши їй власні анкетні дані, зокрема: прізвище, ім`я по-батькові, дату народження, місце проживання, а також власну фотокартку.

Через деякий час, в грудні 2024 року, перебуваючи в приміщенні відділення ТОВ «Нова пошта» в м.Тростянець Охтирського району Сумської області, ОСОБА_3 отримав від невстановленої особи завідомо підроблений офіційний документ, який видається установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права, а саме, водійське посвідчення на право керування транспортним засобами категорій «В» «В1», видане на ім`я ОСОБА_3 , серія НОМЕР_1 видане 04.12.2024 у ТСЦ 8041.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/119-25/16341-ДД від 16.10.2025 року встановлено, що посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виданого 04.12.2024 ТСЦ 8041 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не відповідає аналогічним бланкам посвідчень водія, що перебувають в офіційному обігу на території країни-виробника України.

Вказані дії ОСОБА_3 кваліфікуються за частиною 5 статті 27, частиною 1 статті 358 КК України, як пособництво в підробленні документа.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що з метою набуття права на керування транспортними засобами без відповідного проходження навчання і здачі заліків в сервісних центрах МВС, ОСОБА_3 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, в грудні 2024 року, точний час в ході досудового розслідування встановлено не було, в мережі Інтернет у невідомої особи придбав посвідчення водія серії НОМЕР_1 видане 04.12.2024, на ім`я ОСОБА_3 . Отримавши у володіння вказане посвідчення водія, достовірно знаючи про те, що воно є підробленим, але таким що візуально відповідає установленому зразку, ОСОБА_3 використовував його для керування транспортними засобами.

29.09.2025 о 15 год. 15 хв. ОСОБА_3 , керуючи автомобілем GWM SAFE CC6460DY номерний знак НОМЕР_2 , рухаючись по вул.Благовіщенська в м. Тростянець Сумської області, був зупинений інспектором СРПП ВП №1 (м.Тростянець) Охтирського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 за порушення пункту 2.3в ПДР України, а саме був непристебнутим ременем безпеки. Відповідно до пункту 2.4. ПДР України на вимогу працівника поліції ОСОБА_6 , виконуючи законну вимогу працівника поліції, усвідомлюючи, що використовує для керування транспортним засобом завідомо підроблене водійське посвідчення серії НОМЕР_1 , видане 04.12.2024 та оформлене на його ім`я, і відповідно видаючи його за справжнє, пред`явив його інспектору СРПП ОСОБА_6 , який уповноважений на перевірку таких документів.

В подальшому під час перевірки вказаного посвідчення водія, візуально схожого на справжнє, серії НОМЕР_1 , виданого 04.12.2024 на ім`я ОСОБА_3 за внутрішніми обліками органів Національної поліції, встановлено, що дане посвідчення водія видане іншій особі.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/119-25/16341-ДД від 16.10.2025 року встановлено, що посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виданого 04.12.2024 ТСЦ 8041 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не відповідає вимогам до аналогічних бланків посвідчення водія, що перебувають в офіційному обігу на території країни-виробника України.

Вказані дії ОСОБА_3 кваліфікуються за частиною 4 статті 358 КК України як використання завідомо підробленого документа.

Під час досудового розслідування між сторонами кримінального провадження виконуючим обов`язки керівника Охтирської окружної прокуратури ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участі захисника ОСОБА_5 укладено угоду від 21 жовтня 2025 року про визнання винуватості ОСОБА_3 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбаченого частиною 5 статті 27, частиною 1 статті 358, частиною 4 статті 358 КК України, за змістом якої обвинувачений ОСОБА_3 зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Сторони погодились на призначення ОСОБА_3 наступного покарання:

- за частиною 5 статті 27 - частини 1 статті 358 у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень;

- за частиною 4 статті 358 у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень;

На підставі частини 1 статті 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень.

В угоді передбачені, як наслідки її укладення та затвердження, визначені статтею 473 КПК України, так і наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України.

Розглядаючи угоду про визнання винуватості, суд враховує таке.

Відповідно до вимог пункту 1 частини 4 статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором і підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Суд зазначає, що кримінальні правопорушення, передбачених частиною 5 статті 27, частиною 1 статті 358, частиною 4 статті 358 КК України, у вчиненні яких відповідно до угоди ОСОБА_3 визнав себе винним, враховуючи положення статті 12 КК України, належать до проступків.

Під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_3 підтримав угоду, повністю визнав свою винуватість за пред`явленим йому обвинуваченнями за частиною 5 статті 27, частиною 1 статті 358, частиною 4 статті 358 КК України, вказав, що не оспорює пред`явлене обвинувачення, що повністю розуміє права, передбачені частиною 4 статті 474 КПК України, надані йому законом, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, розуміє покарання передбачене угодою, погодився на призначення узгодженого покарання, просив затвердити угоду.

Обвинуваченому судом роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені статтею 476 КПК України, а також роз`яснено, що у разі затвердження угоди обмежуються його права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 КПК України, зокрема, роз`яснено, що вирок обвинувачений може оскаржити лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частиною четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди.

Шляхом опитування обвинуваченого суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з частини шостої статті 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Захисник ОСОБА_5 просив суд затвердити угоду та призначити узгоджене покарання.

Прокурор ОСОБА_4 також підтримав укладену угоду, просив суд її затвердити та вказав, що узгоджена міра покарання відповідає вимогам закону.

Суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку, що зміст угоди відповідає вимогам статті 472 КПК України та положенням закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, наявні фактичні підстави для визнання винуватості.

Судом не встановлені підстави для відмови у затвердженні угоди, що передбачені частиною 7 статті 474 КПК України.

Обставинами, які відповідно до статті 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття обвинуваченого, активне ОСОБА_3 не установлено.

Дослідивши матеріали, які характеризують особу обвинуваченого суд встановив, що ОСОБА_3 раніше не судимий в силу статті 89 КК України, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, інвалід 2 групи в наслідок війни, має на утриманні неповнолітніх дітей.

Ураховуючи викладене, узгоджена сторонами угоди про визнання винуватості міра покарання, відповідає закону про кримінальну відповідальність, особі обвинуваченого та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Відтак, суд дійшов висновку про можливість затвердження вказаної угоди про визнання винуватості з призначенням обвинуваченому ОСОБА_3 узгодженої в угоді міри покарання.

Долю речових доказів вирішити відповідно до статті 100 КПК України.

Зокрема, посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 04.12.2024 року на ім`я ОСОБА_3 залишти в матеріалах кримінального провадження. Відповідно до постанови ККС ВС від 06.10.2025 у справі №462/1067/25 підроблений документ, визнаний речовим доказом у кримінальному провадження, не підлягає знищенню, а відповідно до пункту 7 частини 9 статті 100 КПК України залишається у матеріалах справи протягом усього часу його зберігання.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів при проведенні судових експертиз у розмірі 3565 грн 60 коп відповідно до статті 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого.

Клопотання про застосування відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не заявлено.

Керуючись статями 373, 374, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 21 жовтня 2025 року у кримінальному провадженні, внесеному 29.09.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000076, укладену між виконуючим обов`язки керівника Охтирської окружної прокуратури ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участі захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 5 статті 27, частиною 1 статті 358, частиною 4 статті 358 КК України та призначити покарання.

- за частиною 5 статті 27 - частини 1 статті 358 у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень;

- за частиною 4 статті 358 у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;

На підставі частини 1 статті 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_3 у місячний строк після набрання вироком законної сили, про що необхідно повідомити Тростянецький районний суд Сумської області шляхом представлення документа про сплату штрафу.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів при проведенні судових експертиз у сумі 3565 (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять) грн . 60 коп.

Речові докази: посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 04.12.2024 року на ім`я ОСОБА_3 оптичний диск із фрагментом відеозапису з нагрудної бодікамери поліцейського СРПП ВП №1 (м. Тростянець), які зберігаються в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження №000076.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому та захиснику.

Суддя ОСОБА_1