Провадження № 1-кп/643/358/26
Справа № 643/4921/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2026 м. Харків

Салтівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харків кримінальне провадження № 0003295 від 28.09.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, неодруженого, з вищою освітою, раніше не судимого, військовослужбовця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуваючи в Україні, був достовірно обізнаний про особливий правовий режим воєнного стану, який введено в Україні з 24.02.2022 у зв?язку зі збройною агресією рф, та настанням з моменту оголошення рішення про мобілізацію особливого періоду, який передбачено ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Указом Президента України N?469/2023 від 23.07.2024 строк проведення загальної мобілізації продовжено з 12.08.2024 на 90 діб.

Так, 27.09.2024 в денний час ОСОБА_5 стало відомо, що його брат ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі врученої повістки від 27.09.2024 № 9158 після проходження військово-лікарської комісії перебував у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_3 для призову за мобілізацією.

Так, 27.09.2024 о 16:40 год. ОСОБА_5 прибув до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_3 , маючи при собі предмет, пристосований для нанесення тілесних ушкоджень - засіб (газовий балон) споряджений речовинами сльозогінної та дратівної дії та у нього виник злочинний умисел, направлений на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України в особливий період з метою ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період його брата ОСОБА_6 , у формі відкритої агресії, застосуванні зазначеного газового балону відносно працівника ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України в особливий період, почав провокувати конфлікт із присутніми в той час у приміщенні, поруч із черговою частиною військовослужбовцями з метою відволікання їх уваги та пильності: стрільцем-санітаром, відповідальним за супроводження мобілізованих до пункту відправлення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , оператором мобілізаційного відділу ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , тимчасово виконуючим обов?язки офіцера відділення призову старшим лейтенантом ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який згідно графіка чергування за вересень чергової зміни військовослужбовців взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 у 2024 році, затвердженого начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 30.08.2024 заступив черговим по ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ОСОБА_10 згідно своїх функціональних обов?язків підійшов до ОСОБА_5 та повідомив про необхідність залишити приміщення ІНФОРМАЦІЯ_3 . Останній, скориставшись тим, що присутні військовослужбовці відволіклись, раптово скомандував своєму брату ОСОБА_6 , щоб він біг у бік виходу із приміщення ІНФОРМАЦІЯ_3 , та супроводив його до вхідних дверей, а сам став у дверному отворі, щоб перешкодити військовослужбовцям ІНФОРМАЦІЯ_3 зупинити ОСОБА_6 , який підлягав мобілізації.

При цьому, ОСОБА_5 , продовжуючи свої злочинні дії, з метою ухилення його братом ОСОБА_11 від виконання визначеного Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» обов?язків, діючи умисно, реалізуючи власний злочинний умисел, направлений на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України в особливий період, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій і бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді зниження обороноздатності України в умовах воєнного стану і збройної агресії російської федерації проти України, загрози її національній безпеці, знаходячись у ІНФОРМАЦІЯ_7 за адресою: АДРЕСА_3 , усвідомлюючи що перед ним знаходиться військовослужбовець Збройних Сил України ОСОБА_10 , який був одягнений у відповідний формений одяг, з розпізнавальними знаками, який виконує свої службові обов?язки відповідно до законодавства України і є представником влади, продовжив поводити себе агресивно, продовжуючи свої протиправні дії направлені на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, дістав газовий балон, спрямувавши напрямок викиду подразнювальної речовини в обличчя військовослужбовця ОСОБА_12 , від чого останній втратив орієнтацію через обмеження зору, викликаного впливом розпиленої речовини, а ОСОБА_13 завдяки цьому скористався моментом та втік.

Таким чином, ОСОБА_5 , своїми діями створив перешкоди для успішної реалізації функцій військовослужбовцями Збройних Сил України, а саме проведення мобілізаційних заходів в умовах воєнного стану, що унеможливлювало відправку ОСОБА_6 до навчально центру, що призвело до наслідків у вигляді зниження обороноздатності України в умовах воєнного стану і збройної агресії російської федерації проти України, загрози її національній безпеці у вигляді недоукомплектування штату Збройних Сил України і як результат зниження обороноздатності України, а також спричинення черговому - тимчасово виконуючому обов?язки офіцера відділення призову старшому лейтенанту ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 хімічного опіку кон?юнктиви та рогівки І ступеню обох очей.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення за вищевикладених обставин визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому та показав, що все відбувалося саме так, як викладено в обвинувальному акті.

Захисник ОСОБА_4 підтримав позицію обвинуваченого.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його вина підтверджується іншими доказами стосовно фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються та останні правильно розуміють зміст цих обставин, та за згодою учасників судового провадження, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України судом не досліджувались.

Таким чином, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення доведена і кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 114-1 КК України, тобто перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України в особливий період.

Судом досліджувалася особа обвинуваченого і встановлено, що ОСОБА_5 є громадянином України, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, призваний на військову службу під час мобілізації, проходить військову служби у лавах Збройних сил України, не судимий.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує суспільну небезпеку скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що впливають на його відповідальність.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.66 КК України, суд відносить щире каяття у скоєному.

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, суд відносить вчинення кримінального правопорушення у зв`язку з виконанням потерпілим службового обов`язку.

Суд не вважає, що в діях ОСОБА_15 присутня обтяжуюча обставина - вчинення злочину з використанням умов воєнного стану, оскільки події вчинення даного злочину не були пов`язані з використанням умов воєнного стану.

На підставі наведеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання в межах санкції ч.1 ст.114-1 КК України у виді позбавлення волі.

Враховуючи конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, щире каяття обвинуваченого, те, що він раніше не судимий, проходить віськову службу у лавах Збройних сил України, правдиво розповів про обставини вчиненого кримінального правопорушення, критично відноситься до своїх дій, суд вважає можливим застосувати положення ст.75 КК України, оскільки приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і саме таке покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів. Суд також покладає на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ст.76 КК України, які сприятимуть його виправленню.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст.ст.96-1, 96-2 КК України, ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373- 376, ч.15 ст.615 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 114-1 КК України та призначити йому покарання у виді П`ЯТИ років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на ДВА роки.

Відповідно до положень ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до ч.4 ст.76 КК України, ч.1 ст.163 КВК України та наказу Міністерства оборони України «Про затвердження Порядку здійснення командирами (начальниками) військових частин (установ) контролю за поведінкою військовослужбовців, звільнених від відбування покарання з випробуванням» від 17.09.2020 року №337 контроль за поведінкою ОСОБА_5 у період іспитового строку покласти на командира (начальника) військової частини (установи), в якій останній проходить/проходитиме військову службу.

У разі звільнення ОСОБА_5 з військової служби до спливу іспитового строку нагляд за його поведінкою протягом іспитового строку покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання засудженого.

Речовий доказ CD-R диск із файлами «Регистратор Нижний экран_ch2_3650_4112.mp4, розміром 51,9 МБ; Нижний экран_ch1_4035_4301.mp4, розміром 31,8 МБ - залишити у матеріалах справи.

Речовий доказ оптичний пристрій, на якому міститься інформація, вилучена у ПрАТ «Київстар» із файлами:2679_MSISDN_226142_1_of_1.xlsx, розміром 734 КБ, список 2679.dox, розміром 26,9 КБ, Інформація нульові.doc, розміром 53 КБ - залишити у матеріалах справи.

Речовий доказ CD-R диск із записом 367-k.waw, розміром 1.07 МБ - залишити у матеріалах кримінального провадження.

Речові докази: шорти чорного кольору «Under Armour», футболку синю «Under ArmАour», кросівки «Puma» - повернути законному володільцю ОСОБА_5 .

Речовий доказ: газовий балон «Кобра-1-Н», який зберігається у приміщенні збереження речових доказів Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Ахієзерів, 30 - знищити.

Речові докази: мобільний телефон «One Plus»: IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 та номером НОМЕР_3 , мобільний телефон «Xiaomi 10 T Lite»: IMEI1: НОМЕР_4 , IMEI2: НОМЕР_5 та номером НОМЕР_6 , які зберігаються у приміщенні збереження речових доказів Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Ахієзерів, 30 - повернути законному володільцю ОСОБА_6 .

Долю речових доказів вирішити після набрання вироком законної сили.

Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного суду через Салтівський районний суд міста Харкова.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку суду після його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1