печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції клопотання слідчого слідчого відділу Печерського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_6 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

В С Т А Н О В И В :

Слідчий слідчий відділу Печерського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_6 звернувся до суду із клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Мотивуючи означене клопотання слідчий вказує, що у провадженні СВ Печерського УП ГУНП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових за №0000727 від 23.11.2024 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України.

У клопотанні зазначено, що 05.07.2025 приблизно о 23 год. 30 хв., ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та інші невстановлені досудовим розслідуванням особи перебували у ресторані на шостому поверсі готелю «НЕМО», що розташований за адресою: м. Одеса, пляж Ланжерон, 25, у якому також відпочивали раніше не знайомі їм ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Перебуваючи у вищезазначеному закладі, а саме на терасі, що знаходиться на 6 поверсі ресторану готелю «НЕМО», між вказаними вище особами виникла словесна перепалка, під час якої у ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_5 та інших невстановлених досудовим розслідуванням осіб виник злочинний умисел, на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

В подальшому, діючи умисно, з хуліганських спонукань, ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_5 та інші невстановлені досудовим розслідуванням особи усвідомлюючи, що знаходиться у громадському місці та своїми діями порушують громадський порядок, в присутності інших відвідувачів закладу та персоналу вищевказаного закладу, з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилось у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки у суспільстві та супроводжувалося особливою зухвалістю, зокрема голосно висловлюючись нецензурною лайкою у бік персоналу та відвідувачів, погрожували фізичною розправою відвідувачам та персоналу закладу, штовхаючи інших відвідувачів та персонал закладу, порушували обстановку у закладі, зокрема розштовхували столи та били посуд.тДалі, приблизно о 23 год. 45 хв., ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_5 та інші невстановлені досудовим розслідуванням особи, знаходячись на 6 поверсі, а саме на терасі ресторану готелю «НЕМО», реалізуючи свій злочинний умисел, діючи протиправно, усвідомлюючи та свідомо припускаючи настання наслідків у вигляді тілесних ушкоджень, з мотивів раптово виниклих особистих неприязних відносин ОСОБА_5 за вказівкою ОСОБА_7 завдає одного удару лівою рукою в область голови ОСОБА_13 внаслідок чого останній втратив рівновагу та впав на підлогу. В подальшому, ОСОБА_10 нанесла однин удар правою ногою в область тулуба ОСОБА_12 чим завдала потерпілій фізичного болю. Після цього, ОСОБА_7 наніс правою ногою однин удар в область тулуба ОСОБА_13 та декілька ударів руками в область тулуба і потилиці останньому чим завдав потерпілому фізичного болю та страждань, а в той же час ОСОБА_5 наніс один удар правою рукою в область тулуба ОСОБА_13 чим завдав потерпілому фізичного болю та страждань. У подальшому ОСОБА_7 взяв зі столику серветницю та з метою нанесення тілесних ушкоджень кинув її у голову ОСОБА_13 , яка у подальшому відлетіла та потрапила у голову ОСОБА_12 , чим саме останнім завдано тілесні ушкодження, у вигляді розсічення скроні голови ОСОБА_13 зліва та розсічення скроні голови ОСОБА_12 зліва. Внаслідок вищевказаних протиправних дій ОСОБА_7 , ОСОБА_15 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_5 та інших невстановлених досудовим розслідуванням осіб ресторан який знаходиться на шостому поверсі готелю «НЕМО», що розташований за адресою: м. Одеса, пляж Ланжерон, буд. 25 призупинив свою діяльність для відвідувачів.

Крім цього, встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, перебуваючи у невстановлену місці придбав гранату РГД 5 споряджену запалом типу УЗРГМ-2 з маркуванням барвником чорного кольору на зовнішній стороні важеля «НОМЕР_1» який згідно наказу МВС №691 відноситься до 2 (другої) категорії вибухонебезпечності та корпус гранати РГД-5 з маркуванням на корпусі «НОМЕР_2», який згідно наказу МВС №691 відноситься до 3 (третьої) категорії вибухонебезпечності.

Після чого ОСОБА_5 діючи умисно, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання без передбаченого законом дозволу, став зберігати гранату РГД-5 споряджену запалом типу УЗРГМ-2 з маркуванням барвником чорного кольору на зовнішній стороні важеля «НОМЕР_1» який згідно наказу МВС №691 відноситься до 2 (другої) категорії вибухонебезпечності та корпус гранати РГД-5 з маркуванням на корпусі «НОМЕР_2», який згідно наказу МВС №691 відноситься до 3 (третьої) категорії вибухонебезпечності, в шафі кімнати за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, 15.07.2025 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , де фактично мешкає ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого вилучено гранату РГД-5 споряджену запалом типу УЗРГМ-2 з маркуванням барвником чорного кольору на зовнішній стороні важеля «НОМЕР_1» який згідно наказу МВС №691 відноситься до 2 (другої) категорії вибухонебезпечності та корпус гранати РГД-5 з маркуванням на корпусі «НОМЕР_2», який згідно наказу МВС №691 відноситься до 3 (третьої) категорії вибухонебезпечності, в шафі кімнати за місцем проживання ОСОБА_5 .

Зазначені бойові припаси які ОСОБА_5 незаконно придбав, переносив та зберігав без передбаченого законом дозволу, придатні для здійснення вибуху.

15.07.2025 затримано в порядку статті 208 КПК України та того ж дня останнього повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 263 КК України.

16.07.2025 відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, строком до 12.09.2025 включно.

01.09.2025 постановою керівника Печерської окружної прокуратури міста Києва продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000727 до 3-х місяців.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність низки стійких ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а саме зважаючи на тяжкість злочину та суворість можливого покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, існує реальна загроза того, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, про що свідчать спосіб та суспільна небезпека вчиненого ним кримінального правопорушення та загроза отримання реального покарання; незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні з метою схиляння до зміни показань безпосередньо в суді, тому як ОСОБА_5 володіє їх анкетними даними і такий вплив не виключається; вчинити інше кримінальне правопорушення, так як ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, вчиненого із застосуванням насильства, демонструє агресивну поведінку до оточуючих.

Аналізуючи всі дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_5 , враховуючи те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, орган досудового розслідування прийшов до висновку, що тільки застосування саме найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зможе усунути ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України та забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Вказані ризики є реальними, стійкими, триваючими та виправдовують даний запобіжний захід. Дані ризики виключають можливість застосування менш суворого запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 та не зможуть забезпечити належний рівень гарантії доброчесності поведінки останнього.

Крім того, необхідно зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів». Тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, у разі визнання його винним, з огляду на вірогідність переховування від органу досудового розслідування, незаконний вплив на потерпілого, свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення, доводять ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Прокурор у судовому засіданні клопотання про продовження строку тримання під вартою підтримав та просить його задовольнити.

Захисник в судовому засіданні щодо обставин викладених у клопотанні та наявності ризиків визначених у ньому заперечив.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав позицію захисника.

Вивчивши клопотання та матеріали, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення прокурора, сторони захисту, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

У відповідності до положень ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на непов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжено у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення у строки, встановлені ст. 219 КПК України.

Відповідно до положень ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні даного клопотання підлягають встановленню та врахуванню обставини, визначені ч. 1 ст. 178, ч. 1 ст. 194 КПК України, та підстави застосування запобіжного заходу, регламентовані ст.177 КПК України.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини, а саме: рішення «Нечипорук і Йонкало проти України», п. 175; «Cebotari v. Moldova», п. 48; «Fox, Campbell and Hartley v. the UK», n. 32, яка вказує на те, що слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин, та в даному випадку вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться в долучених в обґрунтування клопотання матеріалах.

Доводи сторони захисту щодо необґрунтованості підозри та відсутності доказів щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_5 до інкримінованих кримінальних правопорушень, на даній стадії кримінального провадження, є безпідставними, та підтверджується наступними матеріалами, а саме: протоколами допитів свідків, висновками експертів.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, при вирішені питання, чи було особу «обвинувачену в кримінальному правопорушенні» для цілей статті 6 Конвенції, необхідно виходити з таких трьох критеріїв: категорія даного провадження згідно з національним законодавством; суттєві характерні риси цього провадження; вид та суворість міри покарання, яке можу бути призначено заявникові. [«O. v. Norway», n. 33926].

«Законність» тримання під вартою з погляду національного закону не завжди є вирішальним чинником. Європейський суд з прав людини зазначає, що тримання під вартою протягом зазначеного періоду має відповідати меті пункту 1 статті 5 Конвенції, яка забороняє безпідставне позбавлення свободи. [«Гаважук проти України», п. 63654]; [«Мурукін проти України», п. 34]; [«Буряга проти України», п. 54655]; [«Фельдман проти України», п. 68656].

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема можливість переховування від органів досудового розслідування з метою уникнення від кримінальної відповідальності, вчинення впливу на інших учасників кримінального провадження, в тому числі тих, з якими злочин вчинено у співучасті, можливість сховати чи знищити речі, які мають значення для кримінального провадження, а також доведена можливість впливу на свідків та потерпілого.

Слідчий суддя вважає, що слідчим доведено, що заявлені ризики не зменшилися, а також доведено, що обставини, які перешкоджали завершити досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвали є поважними.

Отже, слідчий суддя у відповідності до положень ст. 177, 178 КПК України враховує тяжкість кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_5 , за вчинення особливо тяжких злочинів, а тому відповідно до п. 4 ст. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілих, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інші кримінальні правопорушення.

Приймаючи до уваги те, що ризики, передбачені, ст. 177 КПК України, не зменшилися, є триваючими та продовжують існувати, обставини викладені у клопотанні, до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.

За таких обставин, клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193,194, 196, 197, 199, 202, 205, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання слідчого слідчого відділу Печерського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_6 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 11.10.2025 включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1