Єдиний унікальний номер: 343/2968/23
Номер провадження: 1-кс/343/24/26
У Х В А Л А

про часткогве скасування арешту

16 січня 2026 року м. Долина

Слідчий суддя Долинського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні за № 0000475 від 21.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

володілець арештованого майна ОСОБА_3 просить скасувати арешт на майно в частині користування, а саме на автомобіль "ВАЗ 21053", д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_4 , та яким він ( ОСОБА_3 ) користується, який накладений у рамках кримінального провадження № 0000475 від 21.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та повернути його йому.

В обґрунтування клопотання зазначає, що, згідно із ухвалою слідчого судді від 23.11.2023, накладено арешт на вказаний вище транспортний засіб, який визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000475 від 21.11.2023. На даний час проведені всі необхідні та можливі слідчі дії та експертизи зі вказаним транспортним засобом. Він є потерпілим у кримінальному провадженні № 0000475 від 21.11.2023 та користувачем транспортного засобу "ВАЗ 21053", д.н.з. НОМЕР_1 . Останній знаходиться під відкритим небом на арештмайданчику, що унеможливлює надійні умови його зберігання від дії чинників навколишнього середовища.

В судове засідання володілець арештованого майна ОСОБА_3 не з`явився. Його адвокат також не з`явився, подав клопотання, у якому просив клопотання про зняття арешту задоволити та скасувати арешт в частині користування автомобілем, у свою чергу його довіритель зобов`язується зберігати його в стані, в якому він перебував на час накладення арешту та в разі необхідності надавати для проведення слідчих дій. До клопотання долучив докази на підтвердження факту володіння ОСОБА_3 арештованим автомобілем.

Начальник слідчого відділення відділення поліції № 1 (м.Долина) Калуського РВП ГУ Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, просив проводити розгляд клопотання за його відсутності, щодо часткового зняття арешту з автомобіля не заперечив.

Слідчий суддя, ознайомившись із клопотанням та матеріалами кримінального провадження № 0000475 від 21.11.2023, дійшов такого висновку.

Слідчим відділенням відділення поліції № 1 (м.Долина) Калуського РВП ГУ Національної поліції в Івано-Франківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 21.11.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000475 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що 20.11.2023 близько 21:37 год у с. Гериня по вул. Болехівській Калуського району Івано-Франківської області на автодорозі Н-10 сполученням Стрий-Чернівці-Мамалига водій транспортного засобу «Mercedes-Benz 230Е», державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_6 не врахував дорожньої обстановки та, оминаючи перешкоду автомобіль «Mercedes-Benz Sprinter 316», державний номерний знак НОМЕР_3 , допустив зіткнення з автомобілем «ВАЗ 21053», державний номерний знак НОМЕР_1 . Внаслідок ДТП трьом особам було спричинено тілесні ушкодження.

20 листопада 2023 року під час проведення огляду місця події виявлено та вилучено транспортні засоби, у тому числі «ВАЗ 21053», державний номерний знак НОМЕР_1 , який доставлений на територію господарського двору відділення поліції № 1 (м.Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області та визнаний речовим доказом.

ОСОБА_3 на обгрунтування факту користування ним автомобілем «ВАЗ 21053» долучив світлокопію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 22.08.2018, згідно з яким власником вказаного транспортного засобу є ОСОБА_7 , житель с. Копанки Калуського району Івано-Франківської області. Як зазначив представник ОСОБА_3 у клопотанні, володільцем даного автомобіля є заявник, однак довіреність на право користування залишилась в арештованому транспортному засобі. При цьому свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, згідно з чинним законодавством, є достатньою підставою для користування ним.

Згідно з ухвалою слідчого судді Долинського районного суду Івано-Франківської області від 23.11.2023, на вилучений під час проведення огляду місця події 20.11.2023 транспортний засіб «ВАЗ 21053», державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_7 накладено арешт, позбавлено права на відчуження, розпорядження та/або користування арештованим транспортним засобом осіб, які наділені правами на вищевказані дії.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно із ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як визначено у ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У ч. 1 ст. 131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Згідно із абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, визначеним у ч. 1 ст. 7 КПК України.

Заходи забезпечення у вигляді арешту майна мають бути пропорційними щодо мети їх застосування, повинен бути встановлений справедливий баланс між завданнями кримінального провадження та вимогою захисту основних прав особи.

В силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неоднорозаво вказував на необхідності збереження розумної рівноваги між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

У справі Раймондо проти Італії (Raimondo v. Italy, рішення 24.01.1994) Суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань (п.35).

В ході розгляду клопотання встановлено, що досудове розслідування триває, тому потреби досудового розслідування у даному кримінальному провадженні на теперішній час виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб, як арешт транспортного засобу, який був учасником ДТП, яка є предметом досудового розслідування. Скасування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Крім того, за вказаних обставин певне тимчасове втручання в реалізацію права власності, яке прямо передбачено законом, не суперечить змісту статті 1 Першого протоколу Європейської конвенції з прав людини, оскільки переслідує легітимну мету в суспільних інтересах розгляду кримінального провадження, з дотриманням справедливого балансу інтересів.

Однак, враховуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для володільця майна, слідчий суддя вважає можливим скасувати арешт вищевказаного майна в частині користування ним та визначення його місця зберігання.

Таким чином, накладений ухвалою слідчого судді від 23.11.2023 арешт майна слід скасувати частково, в частині права користування автомобілем «ВАЗ 21053», державний номерний знак НОМЕР_1 , та змінити його місце зберігання, передавши на відповідальне зберігання ОСОБА_3 із можливістю його використання, попередивши про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України та про необхідність збереження арештованого майна.

Керуючись ст. 174, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Долинського районного суду Івано-Франківської області від 23.11.2023, на транспортий засіб марки «ВАЗ 21053», державний номерний знак НОМЕР_1 , який був вилучений слідчим під час огляду місця події 20.11.2023, в частині заборони щодо користування цим майном, змінивши місце його зберігання, та передати це майно на відповідальне зберігання ОСОБА_3 , жителю АДРЕСА_1 , до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку, залишивши тимчасову заборону права на розпорядження та відчуження арештованого майна.

Попередити ОСОБА_3 про кримінальну відповідальність за ст. 388 Кримінального кодексу України, про необхідність збереження арештованого майна.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: ОСОБА_1