Провадження № 1-кс/932/6379/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2025 року слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпро клопотання слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, ОСОБА_6 , погоджене прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0007242 від 30.07.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, не одруженого, на утриманні має неповнолітню дитину- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із середньою освітою, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, зарахований у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 , солдата, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді надійшло клопотання слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, ОСОБА_6 , погоджене прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 по матеріалам кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0007242 від 30.07.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що солдат ОСОБА_5 підозрюється у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, та будучи зарахованим у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, в умовах воєнного стану, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без відповідних дозволів командирів, начальників та без поважних причин, 28 вересня 2023 року, точного часу під час досудового розслідування не встановлено, не з`явився з лікувального закладу до місця несення служби місця тимчасового розташування підрозділу військової частини НОМЕР_2 у АДРЕСА_1 , тим самим ухилився від військової служби, перебуваючи поза межами тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_2 , проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням обов`язків військової служби.

29 жовтня 2025 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

29 жовтня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: допитами свідків, актом проведення службового розслідування та іншими зібраними під час досудового розслідування доказами в їх сукупності.

Слідчий просить застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, обґрунтовуючи таку вимогу наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3,4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що дають йому достатні підстави вважати, що останній може спробувати переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інші кримінальні правопорушення.

Копії клопотання та матеріалів, що обґрунтовують клопотання, вручені захиснику ОСОБА_4 29 жовтня 2025 року, що підтверджується розписками останнього.

29 жовтня 2025 року підозрюваний ОСОБА_5 у присутності захисника ОСОБА_4 та двох понятих відмовився від отримання копії клопотання слідчого.

В судовому засіданні прокурор просила задовольнити клопотання з огляду на його обґрунтованість та застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 діб без визначення розміру застави.

Слідчий, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явився.

Захисник в судовому засіданні заперечував проти клопотання слідчого, зауваживши на необґрунтованості підозри, оскільки за ч.4 ст.408 КК України кримінальна відповідальність настає за самовільне залишення місця служби з метою ухилитися від військової служби. Ніякої мети у ОСОБА_5 ухилитися від військової служби не було. Залишення ОСОБА_5 місця служби обумовлено було станом його доньки. Він вимушений був приїхати та лікувати доньку. Крім того, зазначена слідчим в клопотанні назва суду не відповідає дійсності, Шевченківського районного суду м. Дніпропетровська не існує. Ризики, перелічені слідчим, не обґрунтовані. Клопотання слідчого не конкретизоване. Прокурор не перевірив характеризуючи дані ОСОБА_5 . Тому просить в задоволенні клопотання відмовити.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав позицію захисника. Він вимушений був повернутися додому, оскільки його донька захворіла. Він постійно проживав з нею за адресою своєї реєстрації. Колишня дружина покинула їх, тому він вимушений був зробити все, щоб дитина почувала себе добре. Він звертався до опікунської ради та до адвоката, але допомоги не отримав. По суті підозри пояснив, що він дійсно у вересні 2023 року не повернувся з лікування до місця служби, оскільки з дитиною почалися проблеми. Потім через три чотири місяці він повернувся на службу, і надалі продовжував служити. На підтвердження своїх слів надав слідчому судді для огляду військовий квиток, в якому є записи щодо видачі зброї датовані 14.04.2024. Після того, як дитині знову стало зле, 24.06.2024 він вимушений був покинути місце служби, приїхати додому і помістити дитину на стаціонарне лікування. Будь яких дозволів він не оформлював, лише відпросився у командира, прізвище якого не пам`ятає, об`яснивши ситуацію. Його добровільно відпустили, він приїхав додому і помістив доньку на стаціонарне лікування, де постійно був поряд з нею. В цей час колишньої дружини з ними не було. Після виписки дитини з лікарні 10.07.2024, він постійно був з нею вдома. Після 10.07.2024 він не намагався повернутися до місця служби, оскільки не було з ким покинути дитину, оскільки колишня дружина була у Німеччині. Після того, як його 29 жовтня 2025 року затримали, він не знає, що з його дитиною. Нікого з родичів він не має, дружина нібито мала повернутися з Німеччини, але чи повернулася вона та з ким зараз його дитина йому не відомо.

Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь в судовому засіданні, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України, на даній стадії кримінального провадження, підтверджується достатніми доказами, дослідженими в судовому засіданні, зокрема: -матеріалами службових розслідувань військової частини НОМЕР_2 з додатками; - протоколами допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України (ч. 2 статті 177 КПК України).

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Зазначений стандарт доказування (переконання) слідчий суддя використовує для перевірки наявності ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України, у цьому кримінальному провадженні щодо підозрюваного ОСОБА_5 .

Слідчим доведено існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, з огляду на те, що підозрюваний ОСОБА_5 може спробувати переховуватися від органу досудового розслідування та суду враховуючи, що останній підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, у зв`язку з чим суворість покарання, яке загрожує йому за вчинення кримінального правопорушення у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років, у разі визнання його винним, може бути визнана ним більш небезпечною ніж втеча.

Також, слідчим доведено існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, з огляду на те, що підозрюваний ОСОБА_5 може спробувати незаконно впливати на свідків (шляхом умовлянь, викликання жалю, тощо) у цьому кримінальному провадженні, які є військовослужбовцями, тієї ж військової частини НОМЕР_1 , що фактично створює умови для здійснення впливу на останніх. При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду, усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч.ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України).

В той же час слідчий суддя не вбачає заявлених слідчим ризиків, передбачених п.п.4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки слідчим та прокурором не надано допустимих і належних доказів можливості вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень або перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, а обґрунтування слідчого не конкретизовані та є похідними від ризиків незаконного впливу на свідків та переховування і пов`язані виключно зі статусом підозрюваного (військовослужбовець), який при цьому раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, тобто не є особою, схильною до вчинення кримінальних правопорушень.

Відповідно до вимог ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ч.8 ст.176 КК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405,407,408,429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті (тримання під вартою).

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 слідчим суддею оцінено в сукупності всі вищенаведені обставини, у тому числі, вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків; наявність на утриманні неповнолітньої дитини, яка має певні проблеми зі здоров`ям; репутацію підозрюваного за місцем служби; відсутність відомостей про притягнення його до кримінальної відповідальності.

Слідчий суддя вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає особі підозрюваного ОСОБА_5 , характеру та тяжкості кримінального правопорушення, що йому інкримінується, не дає можливості перешкоджати інтересам досудового розслідування, а також відповідає практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до вимог ч.7 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Згідно абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

В той же час абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України не містить категоричної заборони визначення розміру застави у кримінальному провадженні щодо кримінального правопорушення, передбаченого ст.408 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 і наділяє слідчого суддю певною дискрецією у вирішенні вказаного процесуального питання.

Відповідно до вимог п.3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зважаючи на вищевикладені обставини, ступінь суспільної небезпечності кримінального правопорушення, що інкримінується підозрюваному ОСОБА_5 , враховуючи його майновий та сімейний стан, наявність ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, у розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 242 240 гривень, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

Згідно ч.6 ст.213 КПК України у разі наявності на утриманні затриманої особи дитини, яка залишилася без батьківського піклування, уповноважена службова особа, що здійснила затримання, зобов`язана негайно повідомити уповноважений підрозділ органів Національної поліції та орган опіки та піклування за місцем перебування такої дитини про факт залишення дитини без батьківського піклування для вжиття невідкладних заходів щодо тимчасового влаштування дитини.

З огляду на наявність на утриманні ОСОБА_5 неповнолітньої доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (мешкає АДРЕСА_1 ), яка залишилася без батьківського піклування, слідчий суддя вважає необхідним невідкладно терміново повідомити Орган опіки та піклування Чечелівського району Дніпровської міської ради та уповноважений підрозділ ВП №6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області про факт залишення дитини без батьківського піклування для вжиття невідкладних заходів щодо тимчасового влаштування дитини.

Слідчий суддя звертає увагу слідчого та прокурора, що частина 6 статті

213 КПК України покладає обов`язок саме на уповноважену особу, що здійснила затримання, відреагувати на факт залишення без батьківського піклування неповнолітньої дитини. Одночасно матеріали клопотання не містять належного виконання такого обов`язку, що є грубим порушенням прав дитини.

Керуючись ст. ст. 2, 7-9, 131, 132, 176-178, 186, 193, 194-196, 202, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, ОСОБА_6 , погоджене прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0007242 від 30.07.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти до 27 грудня 2025 року включно.

Визначити ОСОБА_5 заставу у розмірі вісімдесяти (80) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 242 240 гривень.

При внесенні визначеної суми застави підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з-під варти звільнити.

У випадку внесення застави у визначеному слідчим суддею розмірі, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зобов`язання про виконання обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до слідчого, у провадженні якого буде знаходитись справа, прокурора, слідчого судді чи суду, в залежності від стадії кримінального провадження; не відлучатися із населеного пункту постійної або тимчасової дислокації військової частини, де проходить військову службу підозрюваний, без дозволу слідчого, прокурора або суду, в залежності від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд, в залежності від стадії кримінального провадження, про зміну свого фактичного місця проживання або місця проходження служби, у разі невиконання яких, слідчим суддею або судом буде вирішено питання про звернення застави в дохід Держави.

Відповідно до вимог ст. 182 КПК України, роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Дана ухвала діє до 27 грудня 2025 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

З огляду на наявність на утриманні ОСОБА_5 неповнолітньої доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (мешкає АДРЕСА_1 ), яка залишилася без батьківського піклування невідкладно терміново повідомити Орган опіки та піклування Чечелівського району Дніпровської міської ради та уповноважений підрозділ ВП №6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області про факт залишення дитини без батьківського піклування для вжиття невідкладних заходів щодо тимчасового влаштування дитини.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1