КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2025 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_1 , вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 на вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 08 жовтня 2025 року стосовно ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и л а:

Вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 08 жовтня 2025 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та йому призначено покарання у виді 1 року позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, частково приєднано ОСОБА_3 невідбуту частину покарання за вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 23.09.2024, та остаточно призначено покарання у виді 1 року 2 місяців позбавлення волі.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_2 , вважаючи вирок суду незаконним та необґрунтованим через неповноту судового розгляду, під час якого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення, а саме обвинуваченого ОСОБА_3 у судовому засіданні не було допитано по всіх обставинах та фактах, як передбачено ч. 4 ст. 349 КПК України, і як наслідок, висновки суду, викладені у судовому рішенні, не відповідають фактичним обставинам кримінального правопорушення, а також посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить вирок суду скасувати та постановити нове судове рішення, яким кримінальну справу щодо ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 309 КК України закрити за відсутністю складу та події кримінального правопорушення.

Перевіривши апеляційну скаргу на відповідність вимогам закону, вважаю, що у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 необхідно відмовити, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження та змісту оскаржуваного вироку, суд першої інстанції при судовому розгляді, за згодою всіх учасників судового провадження, застосував процедуру, передбачену ч. 3 ст. 349 КПК України, стосовно дослідження фактичних обставин та доказів.

____________________________________________________________

Справа №11-кп/824/6237/2025 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_4

Категорія: ч. 2 ст. 309 КК України Доповідач ОСОБА_1

Відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Обставини провадження не оспорюються сторонами у випадку, коли обвинувачений повністю визнає свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а прокурор, потерпілий та інші учасники судового розгляду не висловлюють жодних заперечень проти встановлених обставин.

Дослідженням матеріалів провадження підтверджується, що головуючим суддею було роз`яснено обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження порядок і наслідки розгляду справи в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, а саме - щодо можливості оскарження вироку суду в разі застосування такої процедури судового розгляду лише в частині призначеного покарання.

Згідно положень ч. 2 ст. 394 КПК України, судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Поряд з цим, зі змісту поданої апеляційної скарги вбачається, що захисник ОСОБА_2 оспорює висновок суду про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та встановлені досудовим розслідуванням обставини, тобто не погоджується з вироком суду першої інстанції щодо ОСОБА_3 з тих підстав, з яких він не може бути оскаржений, згідно з положеннями статті 394 КПК України.

Таким чином, захисником ОСОБА_2 вирок суду оскаржується з підстав, з яких не може бути оскарженим, а саме - заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним згідно ч. 3 ст. 349 цього Кодексу.

Згідно з приписами ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 цього Кодексу.

З огляду на викладене, вважаю, що у відкритті провадження, відповідно до положень ст. 399 КПК України, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 349, 394, 399 КПК України, суддя-доповідач

у х в а л и л а:

відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 на вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 08 жовтня 2025 року стосовно ОСОБА_3 .

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати захиснику ОСОБА_2 , разом з апеляційною скаргою.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її постановлення.

Суддя

Київського апеляційного суду ОСОБА_1