Номер провадження 1-кс/205/2972/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2025 м. Дніпро

Слідчий суддя Новокодацького районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника - адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №1 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні № 0001355, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 жовтня 2025 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селище Прядівка Царичанського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, розлученого, утриманців не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за контрактом на посаді майстра групи контролю ремонтного взводу спеціальних робіт ремонтно-технічної роти ремонтно-відновлювального батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», раніше не судимого,

В С Т А Н О В И В:

На обґрунтування клопотання слідчий зазначила, що солдат ОСОБА_5 30 жовтня 2025 року о 14 годині 45 хвилин, перебуваючи поблизу відділення АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , побачив раніше незнайому потерпілу ОСОБА_7 разом із малолітньою дитиною ОСОБА_8 , яка користувалась банківським терміналом, та в цей час у нього виник кримінально - протиправний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, (грабіж), поєднаний з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений в умовах воєнного стану, а саме грошових коштів, що належать потерпілій ОСОБА_7 , які вона тримала у руці, визначивши їх як предмет свого злочинного посягання, та, реалізуючи свій кримінально - протиправний умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів особистої зацікавленості, скориставшись тим, що поряд з потерпілою знаходилась її малолітня дитина, яку остання тримала за руку, що обмежувало можливість вчинити спротив, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_5 наблизився до потерпілої, та усно висловлюючи погрози нанесення шкоди здоров`ю, вимагав передати йому грошові кошти, які потерпіла тримала в руці, яка в свою чергу, побоюючись нанесенню психологічної та фізичної шкоди їй та її дитині, передала ОСОБА_5 грошові кошти у розмірі 4000 гривень 00 копійок, після чого, останній утримуючи безпосередньої при собі викрадене майно, зник з місця вчинення кримінального правопорушення, отримав тим самим, можливість розпоряджатися викраденим майном на власний розсуд.

30 жовтня 2025 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

За наявності достатніх підстав, 31 жовтня 2025 року, органом досудового розслідування обґрунтовано повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а саме у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаний з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений в умовах воєнного стану.

На підтвердження обґрунтованості підозри слідчий долучив до клопотання матеріали кримінального провадження № 0001355, зокрема:

-протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 30.10.2025;

-протокол огляду місця події від 30.10.2025, проведений за адресою: АДРЕСА_2 ;

-протокол допиту потерпілої ОСОБА_7 ;

-протокол огляду від 30.10.2025;

-протокол огляду від 30.10.2025;

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 30.10.2025 за участю потерпілої ОСОБА_7 ;

-протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 30.10.2025;

-протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 30.10.2025;

-протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 30.10.2025;

-протокол огляду відеозапису від 31.10.2025;

-інші зібрані під час досудового розслідування докази у своїй сукупності.

Необхідність продовження строку запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_11 у вигляді тримання під вартою слідчий та прокурор обґрунтовують ризиками, передбаченими п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України:

- переховуватися від органу досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), що підтверджується,

- незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України)

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжувати кримінальне правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України). В підтвердження даного ризику слід зазначити, що в провадженні слідчого відділення відділу поліції №1 Дніпровського РУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000584 від 21.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України. У даному кримінальному провадженні 12 грудня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру, та станом на сьогоднішній день досудове розслідування не завершено.

Вказаний факт характеризує особу підозрюваного як таку, що схильна до вчинення нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи всі вищевказані обставини, існують дані про наявність в матеріалах досудового розслідування ризиків, які дають достатні підстави вважати, що застосування до підозрюваного ОСОБА_5 іншого запобіжного заходу, окрім як тримання під вартою, не призведе до дотримання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Неможливість застосування запобіжних заходів у вигляді особистого зобов`язання, домашнього арешту та особистої поруки відносно підозрюваного пов`язана з тим, що вказані запобіжні заході будуть не достатніми для запобігання вищевказаним ризиками та в умовах воєнного стану обраний запобіжний захід має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості. Крім того, «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення особливо тяжкого злочину.

З огляду на те, що органом досудового розслідування доведено та підтверджено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та враховані обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 знаходився на лікуванні в КНТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

У зв`язку з вищевикладеним, виникла необхідність у проведенні судово психіатричної експертизи з метою встановлення психічного стану підозрюваного ОСОБА_5 .

Станом на сьогоднішній день не виконано ухвалу слідчого судді Новокодацького районного суду міста Дніпра від 03.12.2025 про тимчасовий доступ до карти хворого ОСОБА_5 , яка перебуває у володінні КНТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

Враховуючи викладені обставини, на даний час є неможливим призначення судово психіатричної експертизи, від результату якої залежить форма закінчення досудового розслідування, тобто звернення до суду з обвинувальним актом, чи клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру.

Також в ході проведення досудового розслідування на теперішній час не встановлено всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, після встановлення яких, буде вирішено питання про складання та вручення повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_5 та завершення досудового розслідування в порядку ст. 283 КПК України.

Вказані слідчі (розшукові) і процесуальні дії не могли бути здійснені чи завершені раніше у зв`язку зі складністю кримінального провадження, та тривалим часом проведення експертиз, спрямованих на отримання фактичних даних, що вказують на наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для даного кримінального провадження і підлягають доказуванню, тобто з об`єктивних причин.

Отримані докази за результатами проведення зазначених слідчих і процесуальних дій можуть бути використані під час судового розгляду.

На підставі викладеного та враховуючи, що для здобуття належних і допустимих доказів у кримінальному провадженні, які можуть бути використані під час судового розгляду необхідний додатковий строк, а також те, що вказані слідчі і процесуальні дії не могли бути здійснені та завершенні раніше з об`єктивних причин, 22 грудня 2025 року постановою виконуючого обов`язків керівника ІНФОРМАЦІЯ_4 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні до 3-х місяців, тобто до 31 січня 2026 року.

01 листопада 2025 року слідчим суддею Новокодацького районного суду міста Дніпра підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 28 грудня 2025 року.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала, просила його задовольнити посилаючись на доводи, викладені у клопотанні, додавши, що вказані в ньому ризики не втратили свою актуалність. Просила продовжити строк тримання під вартою підозрюваного в межах строку досудового розслідування, тобто до 31.01.2026.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що є військовослужбовцем, має проблеми зі здоров`ям, страждає на часткову втрату пам`яті, може опинитися в незнайомому йому місці, у зв`язку з чим потребує лікування. Обставин, які передували його затриманню, не пам`ятає. Просив застосувати до нього цілодобовий домашній арешт.

Захисник адвокат ОСОБА_4 вказала, що вважає клопотання слідчого не обгрунтованим, вважає, що вказані стороною обвинувачення ризики є не доведеними, підозрюваний не намагався здійснювати вплив на свідків, він має стійкі соціальні зввязку за місцем свого постійного проживання, а саме батьків. З урахуванням викладеного просила суд застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання, заслухавши думку прокурора, слідчого, підозрюваного, дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.1 ст.194 під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Пунктом 4 ч.2 ст.183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, зокрема, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Частиною 4 статті 186 КК України передбачено покарання за вчинення вказаного злочину у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, підтверджується долученими слідчим до клопотання та дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження.

Слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а саме у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений в умовах воєнного стану. Крім того, в провадженні слідчого відділення відділу поліції №1 Дніпровського РУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000584 від 21.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України. У даному кримінальному провадженні 12 грудня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру, та станом на сьогоднішній день досудове розслідування не завершено. Тому слідчий суддя вважає доведеним ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Щодо наявності ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, слідчий суддя вважає, що посилання органу судового розслідування на те, що ОСОБА_5 не одружений, утриманців не має, тим самим немає стійких соціальних зв`язків, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який, передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 7 років до 10 років, а також у зв`язку з тим, що останній розуміючи тяжкість вчиненого ним злочину, що загрожує підозрюваному, у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, оцінивши негативні наслідки переховування як менш несприятливі, ніж обмеження, пов`язані з триманням під вартою як запобіжним заходом або відбуванням покарання. Крім того, ОСОБА_5 проходить військову службу та у зв`язку із військовою агресією рф проти України, його може бути залучено у будь-який час до виконання безпосередніх його обов`язків на територіях проведення активних бойових дій, таким чином, під приводом виконання службових обов`язків, ОСОБА_5 може не з`являтись до органу досудового розслідування, тим самим належним чином не виконуючи обов`язки підозрюваного, тому слідчий суддя вважає доведеним ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Щодо наявності ризику незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні з боку підозрюваного, слідчий суддя також зауважує, що органом досудового розслідування обгрунтовано ризик тим, що підозрюваний має мотив та можливість вплинути на потерпілого та свідків, оскільки ОСОБА_5 з метою уникнення кримінальної відповідальності може шляхом залякування, погроз схилити їх до зміни наданих показів, або відмови від них під час досудового розслідування та судового розгляду, так як під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, може дізнатися анкетні дані та місце проживання потерпілої та свідків у цьому ж кримінальному провадженні. Крім того, перед та під час вчиненням кримінального правопорушення, ОСОБА_5 безпосередньо спілкувався із потерпілою ОСОБА_7 та свідком ОСОБА_9 та мав можливість запам`ятати зовнішність останніх, що не виключає можливості їх випадкової зустрічі, під час якої ОСОБА_5 може їх впізнати та з метою уникнення кримінальної відповідальності може шляхом залякування, погроз схилити їх до зміни наданих показів, або відмови від них під час досудового розслідування та судового розгляду. Тому, з метою уникнення кримінальної відповідальності ОСОБА_5 може шляхом залякування та погроз схилити їх до зміни наданих показів, або відмови від них під час судового розгляду, тому слідчий суддя вважає доведеним ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України

Оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення проти власності, беручи до уваги, що грабіж вчинений в умовах воєнного стану являє собою серйозну загрозу для суспільства і справляє негативний вплив на економічну, культурну та політичну основи суспільства, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання винуватим у вчиненні вказаного злочину, стійку кримінальну направленість поведінки останнього, слідчий суддя дійшов висновку про те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів за таких обставин є недоцільним, оскільки жодний інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не може забезпечити на теперішній час належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігання наведеному вище ризику.

Частиною 3 ст.183 КПК України передбачено обов`язок слідчого судді при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Враховуючи, що у даному кримінальному провадженні відсутні перешкоди, передбачені ч.4 ст.183 КПК України, для визначення застави підозрюваному ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає можливим визначити останньому заставу.

Визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, слідчий суддя враховує фактичні обставини кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_5 характер та тяжкість вказаного кримінального правопорушення, та вважає, що в даному випадку слідчий суддя, вважає за необхідне визначити розмір застави, що дорівнює 50 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки на думку слідчого судді, саме цей розмір здатний забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків і не є завідомо непомірним для нього.

На підставі викладеного та керуючись ст.177, 178, 182,183, 193, 194, 196, 197, 206, 372, 395 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №1 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001355, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 жовтня 2025 року, за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України - задовольнити.

Продовжити строк застосованого до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по 31 січня 2026 року включно.

Відповідно до ч .3 ст.183 КПК України, визначити ОСОБА_5 суму застави у розмірі 151 400 (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста) гривень, що дорівнює 50 прожитковим мінімумам для працездатних осіб.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про обрання запобіжного заходу протягом її дії.

В разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки:

1) прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора, суду;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

4) не спілкуватися з потерпілою та свідками за даним кримінальним провадженням;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених слідчим суддею, у разі внесення застави визначити до 31 січня 2026 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду, протягом 5-ти днів з дня проголошення ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_12