Провадження №: 1-кп/752/960/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2025 м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

потерпілої ОСОБА_12 ,

обвинуваченого ОСОБА_13 ,

захисниці ОСОБА_14 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0002696 за обвинуваченням

ОСОБА_13 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Ананьїв 3-я дільниця Ананьївського району Одеської області, українця, громадянина України, освіта загальна середня, неодружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей та/або непрацездатних осіб, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання у м. Києві та м. Одесі, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Судом визнано доведеним, що у період дії воєнного стану, що був введений в Україні 24.02.2022 відповідно до Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-ІХ з подальшим продовження його строку, ОСОБА_13 вчинив кримінально-протиправне діяння проти власності за наступних обставин.

У невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 07.09.2023 у невстановленої досудовим розслідуванням особи та у ОСОБА_13 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном (грошовими коштами у значному розмірі) шляхом обману (шахрайство) за попередньою змовою групою осіб у період дії воєнного стану.

З метою організації вчинення корисного, умисного кримінального правопорушення проти власності, 07.09.2023 о 12:01, невстановлені досудовим розслідуванням особи, відповідно до відведеної їм ролі, зателефонувала потерпілій ОСОБА_12 , 1935 року народження за номером міського телефону НОМЕР_1 . Після того як остання взяла слухавку, невстановлена досудовим розслідуванням особа повідомила неправдиві відомості, а саме: представилася лікарем і сказала, що дочка ОСОБА_12 - ОСОБА_15 потрапила у дорожньо-транспортну пригоду, адже її збив автомобіль у м. Мінську Республіки Білорусь, а також, що дочці необхідно зробити операцію, на яку потрібні значні кошти, і що за грішми до неї приїдуть. Почувши вказану інформацію, потерпіла ОСОБА_12 підготувала та поклала в коридорі на стільці при вході до квартири АДРЕСА_2 , де мешкала, 1000,00 (одну тисячу) доларів США та 150 000,00 (сто п`ятдесят тисяч) грн. При цьому, невстановлена досудовим розслідуванням особа наказала потерпілій ОСОБА_12 не класти слухавку, пославшись на погану якість з`єднання.

У цей час ОСОБА_13 , діючи відповідно до відведеної йому ролі, 07.09.2023 о 13:57, зайшов до під`їзду будинку АДРЕСА_3 , піднявся на 9-й поверх та зайшов до квартири № 49 , де на нього вже чекала потерпіла ОСОБА_12 та представився ОСОБА_16 .

Перебуваючи у квартирі, потерпіла ОСОБА_12 вказала рукою ОСОБА_13 на грошові кошти, що лежали на стільці, окремо долари та гривні, після чого останній взяв їх до рук та поклав до кишені сумки, що була у нього при собі, та висіла через плече, після чого вийшов з квартири та о 14:01 залишив місце скоєння злочину, заволодівши грішми потерпілої.

Таким чином ОСОБА_13 , діючи за попередньою злочинною змовою з невстановленими особами, у період дії воєнного стану заволоділи шляхом обману грошовими коштами потерпілої ОСОБА_12 на загальну суму 186 568,00 грн (150 000,00 грн та 1000,00 доларів США, що еквівалентно 36 568,00 грн станом на 07.09.2023 за офіційним курсом Національного банку України).

Обставиною, яка не потребує доказуванню у цьому кримінальному провадженні є те, що з 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан відповідно до Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 64/2022, що був затверджений Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-ІХ з подальшим продовження його строку в установленому законодавством порядку, і станом на час вчинення злочину воєнний стан діяв.

Стаття (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Своїми умисними, протиправними діями обвинувачений завдав майнову шкоду потерпілій на загальну суму 186 568,00 грн та визнається винним у вчиненні нетяжкого злочину, що передбачений ч. 3 ст. 190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, що завдало значної шкоди потерпілій.

Кваліфікуюча ознака "значна шкода" вчиненим кримінально-протиправним діянням обумовлена дією примітки до ст. 185 КК України, тривалим перебуванням потерпілої на пенсії та безпосередньо сумою грошових коштів.

Обвинувачений визнається винуватим за обвинуваченням, зміненим в суді прокурором (обвинувальний акт зі зміненим обвинуваченням в редакції від 21.07.2025).

Позиція обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_13 свою винуватість в інкримінованому злочині визнав, каявся, виразив готовність відшкодувати потерпілій гроші, які у неї забрав, проте під час судових дебатів, після виступу прокурора, який висловився про міру покарання (8 років позбавлення волі), позиція захисту змінилася на кардинально протилежну. У зв`язку з цим та зважаючи на те, що невизнання обвинуваченим винуватості в судових дебатах не узгоджується з приписами ч. 3 ст. 349 КПК України, яка першочергово була застосована, суд постановив ухвалу про відновлення судового розгляду, який було проведено без застосування норм ч. 3 ст. 349 КПК України.

Отже, під час допиту обвинувачений у своєму довільному виступі та у відповідях на запитання прокурора, захисниці, суду, повідомив, що влітку 2023 року проживав в Одесі в орендованій квартирі з власником по АДРЕСА_5 , працював на будівництві приватних будинків і цим заробляв на життя. Якось на ринку "Привоз" випадково зустрів свого знайомого ОСОБА_17 , з яким відбував перший строк у місцях позбавлення волі. ОСОБА_17 запропонував гарний заробіток (велику суму - 15 000,00 грн), для чого треба було поїхати у м. Київ та забрати гроші.

Десь за тиждень після цього ОСОБА_17 йому зателефонував вранці, надав вказівки куди їхати та суму коштів, яку потрібно забрати, продиктував адресу та сказав назватися ОСОБА_16 . У той же день він ( ОСОБА_13 ) в обідній час дістався Києва, пройшов кілька кварталів пішки, потім сів у таксі. Таксі довезло його до потрібної адреси. Піднявся у квартиру за адресою, яку назвав ОСОБА_17 і яка відповідає адресі, вказаній в обвинувальному акті. Зайшов до квартири, де його вже чекала жінка (в суді вказав на ОСОБА_12 ), яка відкрила йому двері. Представився жінці ОСОБА_16 . Жінка, тобто ОСОБА_12 вказала йому на гроші, які лежали на стільці, а по телефону сказала, що до неї прийшов ОСОБА_16 і що вона передала йому гроші. Він не перерахував гроші та пішов з квартири. Сів у таксі, яке його чекало. Таксі його довезло до автобусу, який прямував в Одесу. При цьому, ОСОБА_17 постійно телефонував, цікавився де він, як просуваються справи, надавав вказівки.

Ввечері на ринку "Привоз" зустрівся із ОСОБА_17 , який забрав у нього привезені гроші та віддав його частку - 15 000,00 грн. Прізвище ОСОБА_17 не пам`ятає. Після цього з ОСОБА_17 не бачився.

На уточнюючі запитання обвинувачений зазначив, що гроші належали ОСОБА_17 , а особисто йому не було цікаво, що це за гроші і чому жінка дуже похилого віку нібито заборгувала гроші ОСОБА_17 .

Під час судового розгляду (після його відновлення) обвинувачений неодноразово стверджував, що у разі звільнення з-під варти, заробить гроші та поверне потерпілій.

Письмових скарг на правоохоронців від ОСОБА_13 не надходило.

Позиція захисниці.

Захисниця обвинуваченого стверджувала, що ні під час досудового слідства, ні в судовому засіданні не встановлено точно час, місце і спосіб вчинення злочину, тобто не встановлена його об`єктивна сторона, що підтверджує відсутність злочину як такого. ОСОБА_13 не вводив потерпілу в оману, вона добровільно передала йому кошти, підзахисний не знав, що гроші належать потерпілій, докази шахрайства відсутні.

Обвинувальний акт у первинній редакції надійшов до суду з даними про наявність обставини, яка пом`якшує відповідальність, зокрема з вказівкою на щире каяття обвинуваченого. Після зміни обвинувачення в суді сторона обвинувачення не встановила наявність у ОСОБА_13 щирого каяття.

Докази, які підтверджують встановлені судом обставини.

Незважаючи на позицію обвинуваченого щодо невизнання винуватості, його винуватість доводиться показаннями потерпілої, свідків та сукупністю досліджених судом доказів, ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин кримінального провадження.

Так, потерпіла ОСОБА_12 під час допиту надала показання, в тому числі відповіді на запитання прокурора, захисника, обвинуваченого, суду, за змістом яких напередодні події вона погано спала, адже вночі лунав сигнал повітряної тривоги, всю ніч вона боялася спати, вранці поснідала і лягла поспати. Проте хтось подзвонив їй. Піднявши слухавку, почула плач дочки, яка сказала: "Мама, помоги, я попала в аварию", а після слухавку узяла інша жінка, відрекомендувалася лікарем, повідомила, що дочці машина перерізала ноги. Вона ( ОСОБА_12 ) злякалася за єдину дочку. Жінка сказала, що потрібно оплатити операцію, у Києві у них є знайомі лікарі, вони операцію оплатять. До неї приїде хлопець за грошима. Також жінка у слухавці сказала, що її син вже прислав 1000 доларів і вони надішлють посланця за грошима. На той час потерпіла мала зібрані на оплату лікування гроші, які підготувала для посланця, це було 150 000,00 грн та 1 000,00 доларів США. Голос по телефону сказав не класти слухавку, бо дзвінок обірветься, а додзвонитися складно. Вона назвала адресу, за якою потрібно приїхати до неї на Теремки. У слухавку чутно було як люди, які їй дзвонили, між собою розмовляють.

Орієнтовно через півтори години приїхав чоловік (у судовому засіданні впізнала ОСОБА_13 ), вона йому відчинила, а він узяв гроші (150 000,00 грн та 1 000,00 доларів). На її пропозицію перерахувати кошти, відповів, що його чекає машина та пішов.

Коли поклала слухавку, відчула, що щось не так, розказала про ситуацію сусідці.

Насправді її дочка виявилася живою та здоровою, у дорожньо-транспортну пригоду не потрапляла.

Для неї це величезна сума, за пенсію судилася, гроші відкладала, щоб оплатити офтальмологічну операцію, бо не бачить на праве око, втратила зір, працюючи все життя на атомній станції.

Щодо міри покарання для обвинуваченого, зазначила, що краще б він повернув їй гроші.

Після відновлення судового розгляду додатковий допит обвинуваченої не видалося за можливе провести через її погане самопочуття та неможливість за станом здоров`я з`явитися до суду.

Свідок ОСОБА_18 під час свого допиту надала показання, за змістом яких 07.09.2023 їй зателефонувала сусідка ОСОБА_12 , плакала, сказала, що дочці відрізало ноги. Прийшовши одразу до ОСОБА_12 у квартиру, почула від неї повну розповідь про те, що сталося, зокрема, що їй нібито зателефонувала дочка з Білорусі, сказала, що коли виходила з дому, їй відрізало ноги і потрібні гроші. Також ОСОБА_12 розказала, що з нею розмовляла лікарка, повідомила, що у Києві є людина, яка може забрати гроші. Вона ( ОСОБА_18 ) через онуків ОСОБА_12 вийшла на відеозв`язок з дочкою своєї сусідки, яка виявилася цілою і неушкодженою та порадила викликати поліцію.

Свідок ОСОБА_19 під час свого допиту надав показання, за змістом яких він працює водієм служби таксі, про події 07.09.2023 за участі обвинуваченого ОСОБА_13 , якого упізнав як свого пасажира, пам`ятає лише те, що отримав замовлення у мобільному застосунку для перевезень. Пасажира підібрав на трасі у напрямку Одеси за мостом на просп. Академіка Глушкова. Коли пасажир сідав у машину, натягнув кепку. Поїхали по замовленню, проте адреса у замовленні перевезення була вказано не точно, визначалася як Іподром, хоча у замовленні було вказано і номер будинку і номер під`їзду. Після цього поїхали на Центральний автовокзал, проте пасажир вийшов біля магазину "Аврора". Розраховувався готівкою. Мав при собі сумку через плече. Коли виходив з таксі, то розмовляв з кимось по телефону. Куди далі поїхав пасажир, з якою метою приїжджав на Теремки, що мав з собою - не знає.

Від допиту свідка ОСОБА_20 прокурор відмовився, оскільки остання є особою похилого віку, у квітні 2025 перенесла кардіологічну операцію та фізично не може прибути до суду.

Крім показань обвинуваченого, потерпілої, свідків, вина ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, підтверджується фактичними даними, які містяться у представлених стороною обвинувачення доказах, а саме:

- витязі з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0002696, відомості про яке внесені 07.09.2023 о 20:12 з наступною фабулою: "до Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві надійшла заява від ОСОБА_12 про те, що 07.09.2023 о 13:00 за адресою: АДРЕСА_6 невідома особа жіночої статі зателефонувала за номером НОМЕР_3 та представилася лікарем, повідомила, що донька заявниці ОСОБА_15 потрапила у дорожньо-транспортну пригоду, її збило авто у м. Мінську Республіки Білорусь, їй потрібно робити операцію, на яку потрібні гроші, за якими до неї приїдуть. Так, 07.09.2023 приблизно о 14-й годині до квартири ОСОБА_12 зайшов невідомий чоловік віком 25-30 років, худорлявої статури, одягнений у темний одяг, якому вона передала 1 000,00 доларів США та 150 000,00 грн, після чого він залишив місце скоєння злочину;

- протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 07.09.2023, відповідно до якого о 17:20 слідчий Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві прийняв заяву від ОСОБА_12 , за змістом якої 07.09.2023 о 13:00 за адресою: АДРЕСА_6 невідома особа представилася лікарем та повідомила, що донька ОСОБА_15 потрапила у дорожньо-транспортну пригоду, її збило авто у м. Мінську Республіки Білорусь по телефону НОМЕР_3. Після чого ОСОБА_12 орієнтовно через годину передала невідомому чоловіку віком 25-30 років грошові кошти на лікування доньки в сумі 1 000,00 доларів США та 150 000,00 грн;

- рапорті оперативного чергового спецлінії "102", який зафіксовано виклик від ОСОБА_18 про факт шахрайства (07.09.2023 о 15:30 повідомлено, що за пів години до цього до сусідки приходив молодий чоловік, якому вона віддала 1 000,00 доларів США та 150 000,00 грн, адже їй подзвонив невідомий номер на її міський телефон НОМЕР_4, сказали, що дочка порізала ноги, потрібні гроші. Прикмети: худий, чорнявий, високий, в чорних брюках, у темній куртці, з чорною сумкою);

- протоколі огляду місця події від 07.09.2023 з фото таблицями до нього, що складений за участі двох понятих та спеціаліста - криміналіста, об`єктом огляду якого було приміщення трикімнатної квартири АДРЕСА_7 , що обладнаний домофоном і магнітним замком. У кімнаті на дивані виявлено порожні конверти, в яких зберігалися кошти;

- протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.09.2023 з додатком (громадянка ОСОБА_12 упізнала особу на фотознімку № 4, зображення якої є зображенням ОСОБА_13 , як чоловіка, який 07.09.2023 близько 14:00 за адресою: АДРЕСА_3 під приводом передачі грошей на лікування доньки, яка начебто потрапила у дорожньо-транспортну пригоду, шахрайським шляхом заволодів грошовими коштами в розмірі 150 000,00 грн та 1 000,00 доларів США);

- протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.09.2023 з додатком (громадянка ОСОБА_20 упізнала особу на фотознімку № 2, зображення якої є зображенням ОСОБА_13 , як особу, яка може бути причетною до заволодіння грошовими коштами у розмірі 150 тис. грн та 1 тис доларів);

- протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03.10.2023 з додатком (громадянин ОСОБА_19 упізнав особу на фотознімку № 3, зображення якої є зображенням ОСОБА_13 , як особу, яка може бути причетною до заволодіння грошовими коштами у розмірі 150 тис. грн та 1 тис доларів).

Описані докази є належними та допустимими, такими, що отримані у встановленому порядку та у сукупністю з показаннями потерпілої, свідків, самого обвинуваченого, підтверджують встановлені обставини, відображені в установчій частині вироку, щодо вчинення ОСОБА_13 заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) за попередньою змовою групою осіб та в умовах воєнного стану, що завдало значної шкоди потерпілій, тобто злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Так, заслухані показання дозволяють вести мову про те, що обвинувачений діяв умисно, з корисливих мотивів та йому було відомо для чого, з якою метою і чому він їхатиме до Києва.

У поєднанні з письмовими документами сторони обвинувачення, заслухані показання дозволяють встановити послідовність та узгодженість дій учасників, дотримання чіткого часового регламенту. Зокрема сукупність досліджених доказів свідчить про те, що ОСОБА_13 , перебуваючи у злочинній змові з іншими невстановленими особами, приїхав до міста Києва. При під`їзді до міста Києва його спільники вже вдалися до обману потерпілої та утримували її на зв`язку, тим самим не даючи можливість критично мислити та відволіктися. ОСОБА_13 , діючи за погодженим планом, приїхав за місцем проживання потерпілої, підтримуючи злочинний план, назвався вигаданим ім`ям, заволодів коштами, покинув місце події, прийняв участь у поділі коштів, отримавши свою частку.

При розгляді цього кримінального провадження судом повністю відхиляються твердження сторони захисту про те, що потерпіла ОСОБА_12 добровільно передала гроші обвинуваченому ОСОБА_13 . Зокрема, суд виходить з того, остання, будучи особою похилого віку, була введена в оману як спільниками ОСОБА_13 , так і ним особисто у зв`язку з тим, що отримала екстрене, шокуюче та емоційно-виснажливе повідомлення про те, що її рідна дочка, яка проживає в чужій країні, потрапила у дорожньо-транспортну пригоду, їй відрізало ноги і вона негайно потребує оперативного втручання, яке вимагає грошей. У свою чергу, ОСОБА_13 , виконуючи всі вказівки своїх спільників, дуже швидко прибув до м. Києва з Одеси, приїхав за адресою проживання майбутньої жертви шахрайства (примітним є, що при замовленні таксі було вказано навіть номер під`їзду, а не лише будинку, що вказує на точний розрахунок дій та часу), сідаючи до таксі, одягнув кепку, тобто мав умисел бути максимально непізнаваним, не відпускав автомобіль таксі, піднявся на потрібний поверх, зайшов до квартири, представився вигаданим ім`ям, тим, яке йому назвали його спільники. Побачив перелякану стареньку пані у доволі скромній побутовій обстановці (фото вхідної групи є додатком до протоколу огляду місця події), узяв гроші, відмовився їх перераховувати та одразу покинув квартиру, сів до таксі та попрямував на автовокзал, після чого негайно відбув до міста Одеси, де був вже того самого вечора 07.09.2023 та передав гроші своїм спільникам, за що отримав значну винагороду. Відмова перераховувати гроші у квартирі, затримання таксі, вказує на те, що обвинувачений діяв вкрай швидко.

Описане вище, а також постійне перебування ОСОБА_13 на телефонному зв`язку з так званим ОСОБА_17 , вказує на координацію та узгодженість дій між спільниками, один з яких був ОСОБА_13 і якого було викрито.

Фактичні обставини справи вказують на те, що спільники ОСОБА_13 , якими безпосередньо були дві жінки, які промовляли до потерпілої ОСОБА_12 по телефону, повідомили потерпілій неправдиві відомості, увійшли у довіру до старенької, використавши емоційно-вразливий і шокуючий привід, у той час як ОСОБА_13 умисно замовчав правду, коли зайшов до ОСОБА_12 у квартиру, покинувши яку, заволодів коштами потерпілої. У свої чергу так званий ОСОБА_17 , з яким ОСОБА_13 відбував перший строк у місцях позбавлення волі, координував дії всіх залучених осіб, розподіляв гроші. Таким чином, всі спільники діяли послідовно та узгоджено між собою.

Невизнання винуватості під час судових дебатів та при подальшому судовому розгляді після його відновлення є свідченням того, що зміна лінії захисту обумовлена небажанням нести покарання в межах вчиненого. Принагідно слід відмітити, що твердження ОСОБА_13 про його необізнаність з тим, що над ОСОБА_12 вчинено обман для заволодіння її грішми у доволі психологічно жорстокий спосіб, видаються недостовірними. Так, на переконання суду, у будь-якого свідомого громадянина міг та повинен був виникнути сумнів щодо правомірності і законності послуги перевезення грошей з міста Києва до міста Одеси готівкою у сучасному світі, де десятиріччями банки та поштові відділення надають послуги грошових переказів, де багато років працює інтернет-банкінг, де фінансовими установами надаються послуги з прийняття готівки в одному населеному пункті та її видачі за лічені хвилини іншій особі в іншому населеному пункті. Більше того, у будь-якого свідомого громадянина міг та повинен був виникнути сумнів при виді ОСОБА_12 щодо того, що вона заборгувала гроші сторонній особі, яка перебуває у місті Одесі й яка попередньо відбувала кримінальне покарання у місцях позбавлення волі (йдеться про так званого ОСОБА_17 ).

Як стверджує обвинувачений ОСОБА_13 йому було нецікаво, про які саме гроші йдеться.

Проте ці його показанні та решта оцінюються критично. Зокрема, нищівній критиці піддається посилання ОСОБА_13 на те, що його знайомий ОСОБА_17 запропонував саме йому заробіток за послуги з перевезення готівки, у той час як ОСОБА_13 не мав досвіду роботи у сфері касового обслуговування, не займався інкасаторською діяльністю, не працював у правоохоронних органах чи службі охорони тощо.

Заробіток у 15 000,00 грн за один день переїздів Одеса-Київ-Одеса для особи, яка проживає у найманому житлі з господарем та заробляє на життя, працюючи різноробочим на будівництві, також видається сумнівним щодо його правомірності.

Враховуючи зазначене, а також глибокі запевняння обвинуваченого щодо того, що він хоче заробити грошей та повернути потерпілій втрачене, суд повністю відхиляє позицію захисту щодо необізнаності ОСОБА_13 з умислом інших, невстановлених слідством осіб та його невинуватість.

Заперечення захисниці в частині того, що орган досудового розслідування не встановив точний час вчинення злочину оцінюються критично, адже в обвинувальному акті визначено час, який узгоджується з фактичними обставинами.

Підстав для виходу за межі висунутого обвинувачення чи його зміни суд не вбачає, і вході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, не було встановлено.

Цивільний позов.

У межах кримінального провадження потерпіла ОСОБА_12 заявила цивільний позов про стягнення 150 000,00 грн та 1 000,00 доларів США майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок протиправних дій ОСОБА_13 потерпіла зазнала майнової шкоди на описані суми, адже шляхом обману її позбавили заощаджень.

Сторона захисту заперечень проти цивільного позову не навела. Відзив на цивільний позов до суду не надходив.

Розглядаючи цивільний позов, суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 128 КПК України унормовано, що особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.

Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків в розумінні п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Згідно з п. 8, 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним зі способів захисту порушеного права є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди і відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

У ч. 1 та ч. 2 ст. 22 ЦК України передбачається, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування. До збитків, серед іншого, відносяться втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

На підставі ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, дослідивши об`єктивно докази у кримінальному провадженні, суд дійшов висновку про правомірність та обґрунтованість заявлених вимог та наявність підстав для їх задоволення, а тому оскільки обвинувачений визнається винуватим за ч. 3 ст. 190 КК України, вчинене ОСОБА_13 діяння об`єктивно завдало майнових втрат ОСОБА_12 , суд вбачає наявним склад цивільного правопорушення, а саме: протиправні дії ОСОБА_13 , їх шкідливий результат у вигляді майнових втрат потерпілої, причинний зв`язок між протиправними діями і завданою шкодою майнового характеру, а також вину обвинуваченого.

Призначення покарання.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є нетяжким злочином, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, суспільну значимість непорушності права власності, особу винного, який в силу ст. 89 КК України є раніше не судимим, ніколи не був офіційно працевлаштований, не має сталих соціальних зв`язків на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, є осудним, винуватість визнавав, але у подальшому заперечував, переховувався від суду.

Слід зауважити, що посилання захисниці на те, що ОСОБА_13 хотів заробити гроші на лікування свого батька, а тому згодився на пропозицію так званого ОСОБА_17 підзаробити, видаються надуманими, адже обвинувачений сам пояснив суду, що давно з батьками проживає. При цьому, за час перебування ОСОБА_13 під вартою під час дії запобіжного заходу (більше року), ніхто з родичів обвинуваченого не клопотав перед судом про дозвіл на побачення з ним.

Обставин, які пом`якшують покарання за ст. 66 КК України в обвинувальному акті після зміни обвинувачення в суді не вказано.

Обставиною, які обтяжує покарання за ст. 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку. У цьому кримінальному провадженні недовершена здатність потерпілої швидко та критично мислити, довірливість, чуттєвість обумовлена віком, чим і скористалися зловмисники.

За таких обставин, відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах санкції ч. 3 ст. 190 КК у виді позбавлення волі на строк 4 роки, що перебуває у рівномірному співвідношенні з тяжкістю та обставинами скоєного й особою винного, та базується на тому, що метою покарання має стати перевиховання та виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових злочинів. Передумов призначення покарання менше меншої межі та передумов вважати, що виправлення обвинуваченого можливе без його ізоляції від суспільства, не віднайдено, адже ОСОБА_13 у своєму житті вже вчиняв умисні корисливі злочини, у тому числі проти власності, тобто обізнаний з реалізацією принципу невідворотності покарання, умовами відбування покарання, проте належних висновків для себе так і не зробив.

Ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Запобіжний захід як захід забезпечення кримінального провадження у вигляді утримання під вартою обвинуваченого, враховуючи вимоги ст. 131-132, 177, 178 КПК України та дані про його особу, слід залишити без змін до набрання вироком законної сили, адже є наявними і такими, що не зникли, є ризики переховування обвинуваченого від суду та вчинення нових кримінальних правопорушень, зокрема, задля забезпечення себе.

Згідно з ч. 5 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення з моменту застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_13 з 18.09.2023 по 06.02.2024 та з 30.01.2025 по 30.09.2025 підлягає зарахуванню у строк остаточно призначеного покарання з розрахунку один день позбавлення волі за один день попереднього ув`язнення.

Наявність у кримінальному провадженні процесуальних витрат не встановлено.

Доля речових доказів вирішується відповідно до правил, передбачених ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 368-371, 373-374, 394, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. ОСОБА_13 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки .

2.Строк відбування покарання рахувати з 01.10.2025.

3.Відповідно до приписів ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк остаточно призначеного покарання ОСОБА_13 строк попереднього ув`язнення з 18.09.2023 по 06.02.2024 та з 30.01.2025 по 30.09.2025 (включно) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

4.Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_13 залишити без змін до набрання вироком законної сили.

5.Речові докази, а саме:

-компакт диск з записами камер відео спостереження за адресою: м. Київ, просп. Академіка Глушкова, 12 зберігати в матеріалах кримінальної справи № 752/21802/23 (том 1 стор. 58).

6.Цивільний позов ОСОБА_12 до ОСОБА_13 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням задовольнити повністю.

7.Стягнути з ОСОБА_13 на користь ОСОБА_12 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) грн та 1 000 (одну тисячу) доларів США матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Боржником за цим вироком у частині цивільного позову є ОСОБА_13 (дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ).

Стягувачем за цим вироком у частині цивільного позову є ОСОБА_12 (дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер відсутній, місце реєстрації: АДРЕСА_6 ).

Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня проголошення до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1