Справа № 167/1337/25
Номер провадження 1-кп/167/109/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2025 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Волинської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001423 від 10.04.2025 року, про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: частиною 5 статті 407, частиною 1 статті 152, частиною 2 статті 146, частиною 1 статті 162 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого (в режимі відеоконференцзв`язку) адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

представника потерпілої ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и в:

На розгляді Рожищенського районного суду Волинської області на стадії підготовчого провадження перебуває кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001423 від 10.04.2025 року, про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч. 5 ст. 407, ч. 1 ст. 152, ч. 2 ст.146, ч. 1 ст. 162 КК України.

19.12.2025 року прокурор Волинської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону подав клопотання про продовження ОСОБА_3 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів без визначення розміру застави.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, а також те, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_3 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілу у провадженні.

Обгрунтовуючи ризик, зазначений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, встановлені вагомі докази про вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення та йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років. Це вказує на те, що обвинувачений усвідомлює можливість засудження до реальної міри покарання у виді позбавлення волі у випадку визнання його винуватим та з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від суду.

Обгрунтовуючи ризик, зазначений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, із доказів ОСОБА_3 до вчинення даного злочину є показання потерпілої і тому, якщо не застосувати до обвинуваченого запобіжного заходу, то ОСОБА_3 матиме можливість незаконно впливати на потерпілу шляхом умовляння, погрози або підкупу надати суду недостовірні покази, що негативно вплине на хід та результати судового розгляду.

Враховуючи те, що строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою закінчується 04.01.2026 року, а до цього часу розглянути обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні не виявиться за можливе, тому необхідно продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_3 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні підтримав клопотання з підстав, наведених у ньому, та зазначив, що з метою запобігання зазначеним в клопотанні ризикам стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 необхідно продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки жоден з м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні заперечили проти задоволення клопотання прокурора та просили задовольнити клопотання частково, а саме: продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, але визначити розмір застави обвинуваченому 20 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що становить 60 560,00 гривень.

Потерпіла та її представник в підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора підтримали, у задоволенні клопотання сторони захисту просили відмовити.

Заслухавши прокурора, обвинуваченого та його захисника, потерпілу та її представника, дослідивши подані прокурором і стороною захисту документи, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

За змістом статтей 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно частини 1 статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати, зокрема, на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчиняти, зокрема, інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до частини 2 статті 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого (підозрюваного), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Згідно з вимогами пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини, обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування підозрюваного, обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Також, відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Рожищенським районний судом Волинської області не розпочато судовий розгляд по суті у кримінальному провадженні №0001423 від 10.04.2025 року, не досліджено жодного доказу, не заслухано показання обвинуваченого ОСОБА_3 , якщо він виявить бажання давати показання. Тобто, в суді на даний час не досліджено обставин обвинувачення настільки, що можна було б судити про істотне зменшення ризиків, які стали підставою для застосування і продовження стосовно ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Крім того, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за яким КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до десяти років позбавлення волі. Така обставина може спонукати ОСОБА_3 : переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу, свідків.

В підготовчому судовому засіданні не здобуто відомостей, які би безумовно свідчили про неможливість тримання обвинуваченого під вартою, також судом не отримано відомостей, щодо міцних соціальних зав`язків чи іншого комплексу обставин, які би переважили ризики, передбачені пунктами 1, 3 частини 1 статті 177 КПК України.

Суд доходить до переконання, що жоден із інших альтернативних запобіжних заходів, зокрема: особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт, застава, окрім тримання під вартою, не взмозі забезпечити уникненню ризиків, передбачених пунктами 1, 3 частини 1 статті 177 КПК України та належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Наведені прокурором ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають на даний час можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який.

На думку суду, обраний стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення на даний час не виходить за межі розумного строку. Він кореспондується з характером суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також, визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Відтак, суд доходить висновку, що доводи сторони обвинувачення про необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_3 є достатніми для переконання, що існують передбачені пунктами 1, 3 частини 1 статті 177 КПК України ризики, які стали підставою для застосування і продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ухвалами слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 10.06.2025 року, 01.08.2025 року, 05.09.2025 року, 31.10.2025 року, 06.11.2025 року та знайшли своє підтвердження у даному підготовчому судовому засіданні, і які виправдовують тримання обвинуваченого під вартою та будь-який більш м`який запобіжний захід є недостатнім для запобігання таким ризикам, а тому, є достатні підстави для задоволення клопотання прокурора та продовження обвинуваченому строк тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів.

Стороною захисту не надано суду доказів, які б підтверджували доцільність застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу, або неможливості застосування до нього запобіжного заходу, про який просить у клопотанні сторона обвинувачення.

Згідно частини 1 статті 197 КПК України, строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Враховуючи вищенаведене у сукупності, беручи до уваги дані про особу ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за яким КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до десяти років позбавлення волі, не є особою похилого віку, не працює, не одружений, непрацездатних осіб на утриманні немає, при цьому є достатні підстави вважати, що вказана особа, перебуваючи на волі, може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілу у кримінальному провадженні, що безумовно також свідчить про наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а тому клопотання прокурора підставне та підлягає до задоволення.

Крім того, оскільки ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину із застосуванням насильства або погрозою його застосування, тому з урахуванням положень п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, підстави для визначення розміру застави відсутні, а тому у задоволенні клопотання захисника слід відмовити.

Відповідно до статті 205 КПК України ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Керуючись статтями 176, 177, 183, 193, 194, 197, 199, 315, 372, 376 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 відмовити.

Клопотання прокурора Волинської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) днів до 20 лютого 2026 року включно.

Строк продовження тримання під вартою рахувати з моменту винесення ухвали 23 грудня 2025 року.

Вручити копію ухвали прокурору і обвинуваченому ОСОБА_3 негайно після її оголошення.

Копію ухвали направити в Державну установу «Луцький слідчий ізолятор».

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Дата і час оголошення повного тексту ухвали суду: 26.12.2025 року о 10 год 05 хвилин.

Головуючий суддя ОСОБА_1