Справа № 577/6234/25
Провадження № 1-кп/577/539/25

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 листопада 2025 року

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Конотоп, Сумської області, українки, громадянки України, з середньо-спеціальною освітою, не заміжньої, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
В період часу з 08:00 год. 27.09.2025 до 08:00 год. 28.09.2025 поліцейський ВРПП Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 , разом з поліцейським ВРПП Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_7 , згідно з графіком чергування та книги нарядів на службовому автомобілі «Renault Daster», бортовий номер НОМЕР_1 в однострої, з табельною та вогнепальною зброєю, відповідно до плану розрахунку особового складу Конотопського РВП несли службу в складі патруля Конотопського РВП ГУНП в Сумській області.
На території господарства між працівниками поліції та ОСОБА_4 виник словесний конфлікт, в ході якого остання вживала нецензурну лайку в бік працівників поліції. Під час вказаного спілкування ОСОБА_6 підійшов до ОСОБА_10 та, взявши його за руку, намагався вивести з території господарства, щоб поспілкуватися без його дружини. В цей самий момент ОСОБА_4 схопила чоловіка за руку, намагалась затягнути до будинку.
Підійшовши до виходу з господарства через свою необережність ОСОБА_4 , та ОСОБА_10 , впали на грунтове покриття.
Усвідомлюючи, що ОСОБА_6 , є працівником правоохоронного органу перебуває у форменому одязі та виконує свої службові обов`язки із забезпечення публічної безпеки та порядку у ОСОБА_4 , виник злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень працівнику поліції.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень працівнику поліції, достовірно знаючи, що працівники поліції знаходяться при виконанні своїх службових обов`язків, ОСОБА_4 , перебуваючи в лежачому положенні на грунтовому покритті, схопила руками ОСОБА_6 за праву ногу та здійснила укус в область правої гомілки, таким чином спричинивши тілесні ушкодження у виді «укушеної рани середньої третини правого стегна та середньої третини правої гомілки», що згідно наказу МВС України від 18.12.2018 №1026 «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» і п.1 ч.1 ст.40 ЗУ «Про національну поліції» зафіксовано на службові боді-камери, які знаходилися на однострої працівників поліції Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень працівнику поліції ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , усвідомлювала суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачала суспільно-небезпечні наслідки і бажала їх настання, тобто діяла з прямим умислом.
Відразу про даний факт працівник поліції ОСОБА_6 , повідомив ситуаційний центр ГУНП в Сумській області по номеру телефону «102».
Згідно висновку експерта № 383 від 22.10.2025 у ОСОБА_6 , на час судово-медичного обстеження мали місце: марлева пов`язка в середній третині правої гомілки. Згідно заключення хірурга: заживаючи рани правої гомілки, після укусу людиною. Інфільтрація шкіри в місці укусу. Дане ушкодження виникло від дії тупих предметів (тупого предмету), що підтверджується характером ушкоджень. По часу спричинення дане ушкодження могло утворитись в час указаний потерпілим, що підтверджується записами медичної документації. По ступеню тяжкості дане ушкодження- так як для загоєння необхідний час більше 6 але менше 21 дня, згідно правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. В момент спричинення тілесних ушкоджень потерпілий міг знаходитись у будь-якому положенні для контакту з травмуючим предметом. Дані ушкодження виникли від дії тупих предметів (тупого предмету). Не виключено, що могли утворитись від дії зубів.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 винуватість у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення визнала повністю. Підтвердила вказані в обвинувальному акті обставини вчинення правопорушення. Зазначила, що щиро кається у скоєному, просить суворо не карати.
Потерпілий ОСОБА_6 надав заяву про проведення судового розгляду в його відсутності. Вказав, що матеріальних претензій до обвинуваченої не має.
Показання обвинуваченої відповідають фактичним обставинам справи і нею не оспорюються, у суду відсутні сумніви в правильності розуміння обвинуваченою змісту цих обставин, добровільності та істинності позиції обвинуваченої.
З`ясувавши думки учасників судового провадження про обсяг та порядок дослідження доказів по справі, враховуючи, що ОСОБА_4 визнала свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, ніхто з учасників не піддає сумніву й не оспорює фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, вірно розуміють зміст цих обставин, у суду немає сумнівів у добровільності та істинності позиції учасників процесу, а тому, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд вважає за недоцільне проводити дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись лише допитом обвинуваченої, дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченої, стосуються речових доказів та судових витрат у провадженні. Крім того, судом роз`яснено, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Судовий розгляд проведено стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і в межах пред`явленого обвинувачення за ч. 2 ст. 345 КК України, відповідно до вимог ст. 337 КПК України.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України повністю і об`єктивно доведена.
Дії обвинуваченої ОСОБА_4 слід вірно кваліфікувати за ч.2 ст. 345 КК України - як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
Відповідно до ст.65 КК України, особі яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення до своїх дій, інші особливості справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості скоєного злочину.
У відповідності до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2004р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Згідно з п.3 вищезазначеної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).
Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_4 міру покарання, у відповідності до ст.65 КК України, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, його наслідки, особу обвинуваченої, яка вперше притягається до кримінальної відповідальності, свою вину визнала, по місцю проживання характеризується типово, зловживає спиртними напоями, двічі притягувалась до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сім`ї, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має гіпертонічну хворобу ІІ ступеня.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої суд визнає щире каяття. Обставиною, що обтяжує покарання, є вчинення злочину особою, яка перебування в стані алкогольного сп`яніння.
При цьому, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, складену Конотопським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області Міністерства юстиції України, відповідно до якої орган пробації, вважає, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.
Відтак суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 слід призначити покарання в межах санкції частини статті, за якою кваліфіковано злочини у виді обмеження волі, із застосуванням вимог ст. ст. 75, 76 КК України, звільнивши її від відбування покарання з випробуванням, оскільки виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства.
Цивільний позов у кримінальному провадженні заявлений не був.
Витрати на залучення експерта та речові докази у справі відсутні.
Запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту слід залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 100, 124, 174, 349, 368, 370, 371, 376 КПК України , суд -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винною у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку терміном 1 (один) рік не скоїть нового кримінального правопорушення та виконає покладені на неї судом обов`язки.
На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи чи навчання;
Запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту залишити без змін.
Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Конотопський міськрайонний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 цього Кодексу.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1