Провадження № 1-кс/643/5984/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2025 слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 ,за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові клопотання представника власника майна ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000534 від 18.04.2023,-

ВСТАНОВИВ:

До Салтівського районного суду міста Харкова 22.10.2025 надійшло клопотання представника власника майна ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 - про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 15.05.2025, постановленою у справі №953/4412/23 (провадження 1-кс/953/3844/25), на мобільний телефон марки Realme 9 Pro+, IMEI: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , із влаштованою SIM-картою з абонентським номером ? НОМЕР_3 ?; предмети, які за загальними ознаками схожі на грошові кошти в іноземній валюті «долар США», а саме купюри номіналом «100 доларів США» у кількості 48 купюр, загальною сумою 4 800 доларів США; предмети, які за загальними ознаками схожі на грошові кошти в національній валюті «гривня», а саме купюри номіналом «500 гривень» у кількості 90 купюр, загальною сумою 45 000 гривень; предмети, які за загальними ознаками схожі на грошові кошти в національній валюті «гривня», а саме купюри номіналом «1000 гривень» у кількості 16 купюр, загальною сумою 16 000 гривень.

Як зазначає представник, вказане майно вилучалося 05.05.2025 у кримінальному провадженні №0000534 від 18.04.2023 за ч. 2 ст. 201, ч. 2 ст. 321-1 КК України під час проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник зазначає, що 05.05.2025 постановою слідчого про визнання речовими доказами та передачу їх на зберігання, вилучені під час обшуку 05.05.2025 предмети та речі визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Із зазначеної ухвали слідчого судді вбачається, що майно арештоване з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Як зазначає представник, арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 15.05.2025, постановленою у справі №953/4412/23 (провадження 1-кс/953/3844/25), підлягає скасуванню з огляду на те, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, і арешт накладено необґрунтовано.

Таке твердження він обґрунтовує тим, що сам факт, що особа, яка проводить досудове розслідування, визнала вилучені під час обшуку грошові кошти та телефон речовими доказами у кримінальному провадженні за ч. 2 ст. 201 та ч. 2 ст. 321-1 КК України, не може бути єдиною та достатньою підставою для накладення арешту на вказане майно.

Представник вважає, що під час ухвалення судового рішення про накладення арешту не дотримано «презумпції відмови у задоволенні клопотання», за якою, відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Представник вважає, що арештоване майно не відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

На обґрунтування вказаної позиції представник зазначає, що відповідно до вироку від 29.07.2025, який винесено Холодногірським районним судом м. Харкова у справі №642/4054/25 по кримінальному провадженню №0000727 від 03.07.2025, яке виділено з кримінального провадження №0000534 від 18.04.2023, за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 321-1 КК України, засуджено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_3 не є підозрюваним чи обвинуваченим у вказаному кримінальному провадженні, а має лише статус особи, майно якої вилучено під час розслідування.

Майно, вилучене в нього під час обшуку 05.05.2025 і на яке накладено арешт, не фігурує у фабулі обвинувачення стосовно інших осіб як знаряддя вчинення кримінального правопорушення чи предмети, які зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, що використані як доказ факту чи обставин, встановлених під час кримінального провадження, у тому числі як предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Представник власника майна (обсяг представництва - не обмежений) просив розглядати справу за його відсутності.

Прокурор у судове засідання не з`явився, подав заяву, відповідно до якої не заперечував проти задоволення клопотання.

Слідчий у судове засідання не з`явився, подав заяву, відповідно до якої просив долучити до судової справи копії документів, що містяться у кримінальному провадженні та стосуються майна, про скасування арешту з якого розглядається клопотання: ухвалу про дозвіл на проведення обшуку від 18.04.2025, протокол обшуку від 05.05.2025, постанову про визнання вищевказаного майна речовими доказами від 05.05.2025, ухвалу про накладення арешту на вилучене майно від 15.05.2025 та постанову про виділення матеріалів досудового розслідування від 03.07.2025.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання, додатки до нього, а також надані слідчим документи, доходить висновку про необґрунтованість клопотання з огляду на таке.

У провадженні СВ УСБУ в Харківській області перебувало об`єднане кримінальне провадження №0000534 від 18.04.2023 за ч. 2 ст. 201, ч. 2 ст. 321-1 КК України.

У вказаному кримінальному провадженні 05.05.2025 на підставі ухвали слідчого судді від 18.04.2025 проведено обшук за місцем фактичного проживання ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого вилучено: мобільний телефон марки Realme 9 Pro+, IMEI: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , із влаштованою SIM-картою з абонентським номером НОМЕР_3 ; предмети, які за загальними ознаками схожі на грошові кошти в іноземній валюті «долар США», а саме купюри номіналом «100 доларів США» у кількості 48 купюр, загальною сумою 4 800 доларів США; предмети, які за загальними ознаками схожі на грошові кошти в національній валюті «гривня», а саме купюри номіналом «500 гривень» у кількості 90 купюр, загальною сумою 45 000 гривень; предмети, які за загальними ознаками схожі на грошові кошти в національній валюті «гривня», а саме купюри номіналом «1000 гривень» у кількості 16 купюр, загальною сумою 16 000 гривень.

Вказане майно ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 15.05.2025, постановленою у справі №953/4412/23 (провадження 1-кс/953/3844/25), арештовано з метою забезпечення схоронності речових доказів.

У кримінальному провадженні будь-яких слідчих дій із вказаним майном, зокрема огляду телефону, зняття інформації з електронних інформаційних систем, експертизи стільникового пристрою, не проведено, як і не проведено жодних слідчих дій, спрямованих на дослідження причетності чи непричетності вилучених грошових коштів до злочинної діяльності.

У подальшому з вищевказаного об`єднаного кримінального провадження виділено кримінальне провадження №0000727 від 03.07.2025, у якому в подальшому затверджено вирок на підставі угоди.

Майно, про скасування арешту з якого вирішується питання, з кримінального провадження №0000534 від 18.04.2023 не виділялося, а саме кримінальне провадження наразі розслідується.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 174 КПК України власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що арешт накладено необґрунтовано або у ньому відпала необхідність.

Одночасно, відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 309 КПК України, під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про арешт майна або відмову в ньому.

Таким чином, законодавець передбачає дві різні правові процедури звільнення майна з-під арешту, а саме: скасування арешту та скасування ухвали про арешт.

Друга правова процедура пов`язана з недодержанням судом першої інстанції вимог матеріального та процесуального права, що призвели до порушення прав учасників кримінального провадження, зокрема права власності. Саме твердження про необґрунтованість ухвали викладені в клопотанні, що розглядається.

Натомість апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 15.05.2025, постановлену у справі №953/4412/23 (провадження 1-кс/953/3844/25), не подавалася.

Перша правова процедура пов`язана з установленням відомостей та підтвердженням їх доказами під час подальшого, після арешту майна, досудового розслідування, що свідчать про помилковість висновків щодо відповідності майна критеріям арешту за певною підставою та (або), у випадку арешту майна для збереження речових доказів, - відсутності ризику впливу на них.

Такі відомості, підтверджені доказами, можуть додаватися до клопотання власника (володільця) майна про скасування арешту.

Під час досудового розслідування жодних слідчих дій з арештованим майном після такого арешту не проведено, до клопотання про скасування арешту докази необґрунтованості арешту майна не долучено.

На переконання слідчого судді, під час постановлення ухвали від 15.05.2025 досліджено всі, передбачені ст. ст. 170-173 КПК України, питання. Вказана ухвала є чинною та обов`язковою для виконання. З часу її постановлення жодні нові обставини, що ставлять під сумнів обґрунтованість арешту, не з`явилися.

Щодо спливу необхідності арешту майна, слідчий суддя зазначає, що така необхідність може відпасти лише після проведення процесуальних дій та вилучення певної доказової інформації. Натомість, як зазначалося вище, такі процесуальні дії щодо вилученого майна не проводилися.

Посилання представника на відсутність потреби в подальшому арешті є припущенням, оскільки слідством не усунуто обставин, що зумовили арешт (ризик відчуження, зміни властивостей чи знищення предметів).

На переконання слідчого судді, не заслуговують на увагу й доводи представника майна, що ґрунтуються на ухваленні 29.07.2025 Холодногірським районним судом м. Харкова вироку у справі №642/4054/25 по кримінальному провадженню №0000727 від 03.07.2025, яке виділено з кримінального провадження №0000534 від 18.04.2023, яким засуджено ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 321-1 КК України.

Так, майно, про скасування арешту з якого розглядається клопотання, з кримінального провадження №0000534 від 18.04.2023 до кримінального провадження №0000727 від 03.07.2025 не виділялося, натомість є речовим доказом у першому кримінальному провадженні, яке розслідується.

Те, що ОСОБА_3 не є підозрюваним або обвинуваченим у кримінальному провадженні №0000534 від 18.04.2023, не має жодного значення, оскільки його майно арештоване як майно третьої особи з метою збереження речових доказів.

При цьому те, що майно ОСОБА_3 не фігурує у фабулах підозр і обвинувачень у кримінальному провадженні №0000727 від 03.07.2025, також не має значення, оскільки арешт накладено в іншому кримінальному провадженні, у якому про підозру особам не повідомлено.

Керуючись ст.ст. 2, 16, 22, 98, 174, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника власника майна ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000534 від 18.04.2023 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1