Справа № 211/6594/23
Провадження № 1-кс/211/1690/25
У Х В А Л А
іменем України
Допитана в ході дізнання потерпіла ОСОБА_4 вказала, що «…30 вересня 2023 року, я перебувала вдома за вищезазначеною адресою, та приблизно о 17:00 мені надійшов дзвінок з номеру НОМЕР_5 та представились працівником кібер поліції та повідомили, що з моєї банківсько картки намагаються здійснити оплату на велику суму, у випадку якщо я не здійснюю дану операцію, мені потрібно зателефонувати на гарячу лінію ІНФОРМАЦІЯ_4 « НОМЕР_6 », що я і зробила, де автовідповідач мені повідомив, що зі мною зв?яжеться оператор банку. В подальшому мені надійшов дзвінок з номеру НОМЕР_7 , представились оператором ІНФОРМАЦІЯ_4 та повідомили, що задля відхилення платіжної операції з моєї банківської картки НОМЕР_8 , я маю точно слідувати інструкціям оператора, а саме здійснити переказ на банківську картку, номер якої я не запам?ятала, банківського рахунку НОМЕР_4 , відкритого на ім?я ОСОБА_5 , яка мені невідома, у сумі 28 450 грн., що я і зробила. Надалі, за інструкцією оператора, я вийшла з дому та попрямувала до терміналу, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , де зняла готівку зі своєї, вищезазначеної, банківської картки у сумах
- 30.09.2023 о18:19, 10 000 грн (+ 400 грн комісія);
- 30.09.2023 о 18:21, 10 000 грн(+ 400 грн комісія);
- 30.09.2023 о 18:23, 5 000 грн(+ 200 грн комісія);
- 30.09.2023 о 18:24, 2 000 грн(+ 80 грн комісія);
- 30.09.2023 о 18:25, 2 000 грн(+ 80 грн комісія);
Після чого, у тому самому терміналі, я поповнила зазначені кошти на SIM-картки, номери яких мені повідомляв оператор та які я не запам?ятала, ніяких квитанцій, після поповнення, з терміналу я не отримувала. Даними протиправними діями з боку продавця, мені завдано майнової шкоди на суму 57 450 грн.…».
В подальшому було здійснено тимчасовий доступ до речей та документів володільцем якого є АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». Під огляду якої було встановлено, що кошти у розмірі 28 450 грн. були перераховані 30.09.2023 о 17:57:16 з номеру рахунку якої НОМЕР_9 на картковий рахунок № НОМЕР_10 емітована в АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » володільцем якого є ОСОБА_7 .
Тому, дізнавач за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з відповідним клопотанням.
В судове засідання дізнавач ОСОБА_3 не з`явилася, про дату, час та місце розгляду клопотання була повідомлена належним чином.
Особа, у володінні якої знаходяться вказані в клопотанні документи, у судове засідання відповідно частини 2 статті 163 КПК України не викликалася.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного.
Відповідно до ч.1 ст.159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, без їх вилучення.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.160 КПК України, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором. У клопотанні зазначаються:
1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання;
2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;
3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати;
4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;
5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні;
6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю;
7) обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.
Згідно із ч.5 ст.163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Відповідно до ч. 6 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів. Доступ особи до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, здійснюється в порядку, визначеному законом. Доступ до речей і документів, що містять відомості, які становлять державну таємницю, не може надаватися особі, що не має до неї допуску відповідно до вимог закону.
Оцінюючи обґрунтованість клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим жодним чином не доведено наявності підстав вважати, що зазначена у клопотанні інформація, в розумінні положень КПК України, має доказове значення у зазначеному кримінальному провадженні. До того ж, слідчим в клопотанні не обґрунтовано яким чином самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами зазначена у клопотанні «інформація» має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.
Більш того, слідчий суддя звертає увагу на ч.2 ст.160 КПК України, якою встановлено зміст клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів. При цьому, слідчий суддя зауважує, що слідчим не дотримано вимог п. 5, 6 зазначеної статті. Отже, слідчий не довів можливість використання як доказів відомостей, які перебувають у володінні АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих відомостей, враховуючи кваліфікацію злочину відповідно до положень КК України, а матеріали додані до клопотання не містять в собі такої інформації.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що дізнавач обмежився лише загальними положеннями щодо порядку розгляду таких клопотань, та зазначив лише, що існує необхідність в отриманні тимчасового доступу до речей і документів, які зазначенні в клопотанні, що у свою чергу не може бути єдиною підставою для задоволення вищевказаного клопотання. Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що зазначене клопотання не відповідає положенням чинного КПК України, а тому не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.110,131-132,159166,309 КПК України, слідчий суддя, -
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1