Справа № 404/9497/25
Номер провадження 1-кс/404/4520/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2025 року м. Кропивницький

Слідчий суддя Фортечного районного суду міста Кропивницького ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника заявника ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування заходу забезпечення - арешту майна по кримінальному провадженню №0002247 за ч. 1 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника ОСОБА_3 , діючи в інтересах ОСОБА_4 звернувся з клопотанням до слідчого судді Фортечного районного суду міста Кропивницького з вимогою скасувати арешт по кримінальному провадженню №0002247 за ч. 1 ст. 286 КК України накладений на автомобіль «Mercedes-Benz GLE 300D», днз НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , власником якого являється ОСОБА_4 .

25.10.2025 року слідчий СВ Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області виніс постанову якою закрив кримінальне провадження №0002247, за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (ч. 1 ст. 174 КПК України).

Частина 3 та 4 ст. 174 КПК України регулює порядок вирішення питання про скасування арешту майна у двох випадках: судом - за наслідками розгляду кримінальної справи та прокурором - одночасно з винесенням ним постанови про закриття кримінального провадження.

Натомість у ст. 174 КПК України не йдеться про скасування арешту майна слідчим суддею після закінчення досудового розслідування внаслідок закриття кримінального провадження за постановою слідчого на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК.

За приписами частини 4 ст. 132 КПК Законом України, ухвала слідчого судді або суду про застосування заходів забезпечення кримінального провадження припиняє свою дію після закінчення строку її дії, скасування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Після закриття кримінального провадження втручання у сферу приватних інтересів (арешт майна) фактично набуває свавільного характеру. Приписи ч. 4 ст. 132 КПК України є дієвим засобом реалізації положень ст. 3 Конституції України, ст. 13 Конвенції задля усунення порушення прав власника або володільця майна.

Положення ч. 4 ст. 132 КПК є нормою, за якою в КПК встановив порядок припинення арешту майна після закриття кримінального провадження, застосування якої у взаємозв`язку вимогами ч. 1 ст. 170 цього Кодексу скасовує обмеження, застосовані під час досудового розслідування.

Безальтернативні умови ч. 4 ст. 132 КПК вимагають поводження з вказаним вище майном з боку прокурора, органу досудового розслідування, державної влади чи місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб та інших суб`єктів суспільних відносин як таким, що не є арештованим в порядку, передбаченому КПК України. За відсутності інших законних підстав, позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, стосовно якого арешт припинив свою дію, є протиправним і тягне відповідальність, передбачену законом.

Отже, у разі закриття кримінального провадження постановою слідчого або прокурора, ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно (речові докази) припиняє свою дію, з огляду на що припиняє свою дію і застосоване слідчим суддею позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування відповідним майном. Після закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому законом слідчим, речовий доказ перебуває у володінні органу досудового розслідування за відсутності процесуального рішення про арешт майна.

У цій справі досудове розслідування було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК, з цього моменту припинила дію і ухвала слідчого судді Фортечного районного суду міста Кропивницького від 08.09.2025 року про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню №0002247, за ч. 1 ст. 286 КК України, наслідком чого було скасування арешту як заходу забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

З огляду на приписи ч. 9, 12 ст.100 КПК України, слідчий суддя не має відповідних повноважень у вирішенні долі речових доказів, зокрема визначати особу якій необхідно передати автомобіль.

Чинний кримінальний процесуальний закон розрізняє поняття «суд» та «слідчий суддя», визначаючи стадії кримінального провадження (досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність) здійснення ними своїх повноважень та належним чином розмежовуючи їх.

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК у разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

Коли кримінальне провадження закрито слідчим, а клопотання подане в порядку ч. 9 ст. 100 КПК України, то долю речових доказів вирішує суд, а не слідчий суддя. Правильність вищеперерахованих суджень визначено у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 15 квітня 2024 року, справа 554/2506/22; провадження 51-4350кмо23.

Враховуючи вищевикладене вважаю, що в задоволенні поданого клопотання про скасування арешту з транспортного засобу необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 303-309, 220 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника заявника ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування заходу забезпечення - арешту майна по кримінальному провадженню №0002247 за ч. 1 ст. 286 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Фортечного районного суду

міста Кропивницького ОСОБА_1