Провадження № 1-і/761/114/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2026 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м.Києва від 29.10.2021 року (справа №759/24350/21) у кримінальному провадженні №0000068 від 17.04.2020 року, -

В С Т А Н О В И В :

28 листопада 2025 року до Шевченківського районного суду м.Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м.Києва від 29.10.2021 року (справа №759/24350/21) у кримінальному провадженні №0000068 від 17.04.2020 року, а саме: квартири за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна: 224.

В обґрунтування свого клопотання адвокат зазначила, що Слідчим СУ ГУНП в Київській області проводилось досудове розслідування кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № № 0000068 від 17.04.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358 Кримінального кодексу України. Розслідування проводилось за процесуальним керівництвом Київської обласної прокуратури.

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва 29.10.2021 року у справі ун. № 759/24350/21 накладено арешт на нерухоме майно квартира за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна: 224.

13.03.2025 року кримінальне провадження №0000068 від 17.04.2020 року було закрито.

Враховуючи вищевикладене, адвокат вважає, що у кримінальному провадженні відсутні підстави для утримання вказаного майна.

Представник власника майна у судове засідання, будучи належним чином повідомленою про дату та час судового засідання не прибула. Крім того, остання направила до суду клопотання про проведення судового засідання без її участі.

Прокурор у судове засідання не прибув. Крім того, до Шевченківського районного суду м.Києва надійшло клопотання про проведення судового засідання без його участі.

Враховуючи передбачені ч.2 ст. 174 КПК України строки розгляду зазначеної категорії клопотань, слідчий суддя приходить до висновку про можливість проведення судового розгляду за відсутності прокурора, представника власника майна.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Положенням ч. 2 ст. 173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Так, у судовому засіданні встановлено, що Слідчим СУ ГУНП в Київській області проводилось досудове розслідування кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № № 0000068 від 17.04.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358 Кримінального кодексу України. Розслідування проводилось за процесуальним керівництвом Київської обласної прокуратури.

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва 29.10.2021 року у справі ун. № 759/24350/21 накладено арешт на нерухоме майно квартира за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна: 224.

13.03.2025 року кримінальне провадження №0000068 від 17.04.2020 року було закрито.

При цьому, як вбачається зі змісту вказаної ухвали, підставою для накладення арешту була наявність розумних підозр вважати, що арештоване майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, оскільки є предметом кримінального правопорушення.

Таким чином, враховуючи те, що кримінальне провадження, в якому було накладено арешт, закрито, однак питання про скасування арешту майна не вирішено, слідчий суддя приходить до висновку про доведеність в тому, що відпали обставини, які слугували підставою для вжиття заходу забезпечення кримінального провадження, а відтак наявні підстави для часткового скасування арешту майна.

Слід зазначити, що питання про скасування арешту майна, накладеного за правилами КПК України 2012 року та не скасованого після закриття слідчим кримінального провадження, має вирішувати слідчий суддя за правилами кримінального судочинства. Зазначене узгоджується з позицією, викладеною в постанові Великої Палати ВС від 30.06.2022 у справі 727/2878/19.

Керуючись ст.ст. 98, 170, 173-174, 309, 376, 532 КПК України, слідчий суддя --

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м.Києва від 29.10.2021 року (справа №759/24350/21) у кримінальному провадженні №0000068 від 17.04.2020 року - задовольнити.

Скасувати арешт нерухомого майна - квартири за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна: 224, що був накладений ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 29.10.2021 року у справі №759/24350/21.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1