Єдиний унікальний № 946/9644/25
Провадження № 1-кп/946/251/26
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про продовження строку тримання під вартою

22 січня 2026 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у місті Ізмаїл Одеської області у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001044, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Ізмаїл Одеської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України (далі КК),

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 ,

інші учасники судового провадження: потерпілий ОСОБА_6 .

Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце його проведення був повідомлений належним чином.

Суть питання, що вирішується

1.Прокурор ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 строком на 60 діб без визначення розміру застави, посилаючись на продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, а саме ризиків того, що обвинувачений, усвідомлюючи ступінь тяжкості покарання, може переховуватися від суду з метою уникнення відповідальності, перебуваючи на волі, може незаконно впливати на потерпілого та свідків з метою зміни показань, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки обвинувачений раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за аналогічні кримінальні правопорушення, а на теперішній час на розгляді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області перебувають обвинувальні акти відносно ОСОБА_3 за шістьма статтями КК.

Встановлені судом обставини

2.У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 підтримав заявлене клопотання, просив продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_3 .

3.Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання прокурора, зазначивши, що одна лише тяжкість обвинувачення не може бути підставою для продовження тримання під вартою. Ризики, на які посилається прокурор, не доведені. Обвинувачений не збирається переховуватися від суду, потерпілий та всі свідки вже допитані, а тому він не може на них вплинути, має постійне місце проживання, сім`ю, яка потребує його допомоги, оскільки його донька хворіє. Тому обвинувачений та захисник просили суд змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

4.Ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25.07.2025 відносно ОСОБА_3 був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії якого продовжувався у встановленому законом порядку та спливає 26.01.2026. При цьому була встановлена наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, а саме ризиків того, що обвинувачений може переховатися від суду, незаконно впливати на свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

5.Судовий розгляд даного кримінального провадження ще не завершений та не може бути завершений до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання обвинуваченого під вартою з об`єктивних причин.

Мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали

6.Суд, заслухавши думки учасників судового провадження про заявлене клопотання, дійшов висновку про його задоволення з огляду на таке.

7.За змістом ч. ч. 4, 5 ст. 199 КПК, якими суд керується в силу положень ч. 2 ст. 331 КПК, суд може продовжити строк тримання під вартою, якщо прокурор доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також, що є наявними обставин, які перешкоджають завершенню кримінального провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

8.При цьому слід звернути увагу на те, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. При цьому КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

9.Тому при вирішенні питання про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 суд оцінює тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, а саме покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років; вік та стан здоров`я обвинуваченого (45 років, стан його здоров`я не перешкоджає утриманню під вартою); суд також враховує відсутність у обвинуваченого міцних соціальних зав`язків, у тому числі те, що він не має постійного місця роботи, не одружений, не має й утриманців, що свідчить про те, що обвинувачений, знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує, з метою його уникнення має можливість та може переховуватися від суду, тобто в даному випадку прокурором доведений ризик, передбачений п.1 ч. 1 ст.177 КПК.

10.Крім того, враховуючи, що судовий розгляд у цьому кримінальному проваджені ще не завершений, судом згідно із засадою безпосередності дослідження показань, встановленої ст.23 КПК, не допитані всі свідки, а відповідно до ч. 2 ст. 23 КПК не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, які не були предметом безпосереднього дослідження суду. Тому, з урахуванням тяжкості покарання, що загрожує обвинуваченому, він, перебуваючи на свободі, може застосувати спроби незаконно вплинути на недопитаного свідка шляхом умовлянь та погроз з метою схилити до зміни своїх показань під час судового розгляду. Тому суд також погоджується з тим, що продовжує існувати і ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК.

11.Також суд враховує і те, що обвинувачений ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину в той час, коли в суді відносно нього здійснюється судове провадження іншого кримінального провадження про його обвинувачення у вчиненні у тому числі також умисних особливо тяжких злочинів, що свідчить про те, що існує велика вірогідність того, що він може у майбутньому вчинити інше подібне кримінальне правопорушення. Тому суд вважає, що прокурором доведено продовження існування і ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК.

12.Таким чином вищезазначені обставини кримінального провадження свідчать про те, що справжній інтерес суспільства у забезпеченні законності та запобігання порушенню прав осіб та інтересів правосуддя, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права обвинуваченого ОСОБА_3 на свободу.

13.Більше того, з урахуванням того, що в Україні введений воєнний стан, під час якого можуть виникнути непередбачувані обставини, які можуть становити небезпеку як для самого обвинуваченого, так і для суспільства, а також те, що підрозділи Національної поліції в цей час виконують інші важливі завдання з урахуванням введеного воєнного стану, то вищезазначені існуючі ризики значно збільшуються, а здійснення контролю щодо їх упередження та за поведінкою обвинуваченого значно ускладняється у випадку застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу.

14.Таким чином, з урахуванням викладених обставин, особи ОСОБА_3 , а також того, що судовий розгляд ще не завершений та не може бути завершений до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів на даний час не зможе забезпечити належну поведінку обвинуваченого та запобігти вищезазначеним ризикам, передбаченим п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК, а тому суд вважає за необхідне продовжити застосування обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк, що не перевищує 60 днів, тобто до 23.03.2026.

15.При цьому, з урахуванням вказаних обставин, того, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи із застосуванням насильства, на підставі п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК суд вважає недоцільним визначати ОСОБА_3 розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу.

Керуючись ст. ст. 176 178, 183, 199, ч. 2 ст. 331, ст.ст. 370 372 КПК, суд

постановив:

1.Клопотання прокурора задовольнити.

2.Продовжити застосування відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з утриманням в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор» на строк до 23 березня 2026 року, без визначення розміру застави.

3.Строк дії наявної ухвали про тримання обвинуваченого під вартою закінчується 23 березня 2026 року.

4.Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_3 , а також направити для виконання до Державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор».

5.Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим ОСОБА_3 , який тримається під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

6.Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1