Справа № 190/2199/24
Провадження №1-кп/190/47/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2025 року м.П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглядаючи у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000428 від 29.08.2024 року стосовно

ОСОБА_5

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення,

передбаченого ч.4 ст.186 КК України,

Встановив:

В провадженні П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області перебуває справа стосовно ОСОБА_5 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України. Стосовно обвинуваченої обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, термін дії якого спливає 18.10.2025 року.

В судовому засіданні прокурором подано письмове клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу, застосованого до обвинуваченої, у виді тримання під вартою на строк 60 днів. Клопотання обґрунтовано тим, що обставини, які були враховані під час застосування до обвинуваченої запобіжного заходу, не змінились, а ризики передбачені ст.177 КПК України не зменшились. Вказує на те, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої під час розгляду справи.

Потерпіла клопотання прокурора не підтримала, вважає за можливе застосувати до обвинуваченої запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Обвинувачена в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення клопотання прокурора, просила змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_6 заперечував щодо задоволення клопотання прокурора, свої заперечення виклав в письмовій формі та просить долучити заперечення до матеріалів кримінального провадження. Заперечення обґрунтовані тим, шо під час досудового розслідування до ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби і під час застосування даного запобіжного заходу, ОСОБА_5 не порушувала покладені на неї зобов`язання. Захисник звертає увагу, що стороною обвинувчачення не надано доказів того, що ОСОБА_5 вручалось клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту та не повідомлялось іншим чином про наміри його продовжити. 09.05.2025 року до обвинуваченої було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою. Захисник просить врахувати, що під час застосування до обвинуваченої запобіжного заходу у виді тримання під вартою, у неї загострилось хронічне захворювання серця, стан здоров`я її значно погіршився і вона потребує негайного лікування, щоб запобігти летальним наслідкам. При цьому, ухвала суду від 04.08.2025 року, якою було доручено ДУ "Криворізька установа виконання покарань №3" провести медичне обстеження ОСОБА_5 , не виконано. Крім того, просить врахувати наявність у ОСОБА_5 міцних соціальних зв`язків, оскільки вона утримує трьох неповнолітніх дітей, має постійне місце проживання, раніше не судима. Отже, просить відмовити в задоволенні клопотання прокурора та змінити ОСОБА_5 запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Обвинувачена підтримала заперечення свого захисника в повному обсязі.

В судовому засіданні прокурор, посилаючись на підстави подальшого застосування до обвинуваченої запобіжного заходу у виді тримання під вартою, що викладені в його клопотанні, просив відмовити в задоволенні клопотання захисника.

Вислухавши учасників кримінального провадження, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступне.

За положенням ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з вимогами ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, передбачених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше.

З матеріалів справи встановлено, що в підготовчому судовому засіданні 09.05.2025 року обвинуваченій ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який неодноразово продовжувався судом.

Також з матеріалів справи вбачається, що під час досудового розслідування до ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби та покладено обов`язки: не залишати місце постійного проживання, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора, або суду з 22.00 год. до 06.00 год; прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за першою вимогою. Однак, обвинувачена ухилилась від виконання обов`язків, покладених на неї, залишила місце свого проживання, не з`являлась за викликами суду. В зв`язку з тим, що встановити місцезнаходження обвинуваченої не виявилось за можливе, останню оголошено в розшук, надано дозвіл на її затримання з метою супроводу до суду, для подальшого розгляду справи. 08.05.2025 ОСОБА_5 затримано та 09.05.2025 доставлено до суду для подальшого розгляду справи.

Отже, ОСОБА_5 своїми діями порушила умови запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, що враховується судом при вирішенні питання щодо доцільності продовження стосовно обвинуваченої запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів».

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів і за його вчинення передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років. Це дає достатні підстави вважати про реальність ризику переховування обвинуваченої від суду, яка знаючи про тяжкість покарання за вчинене діяння зможе переховуватись від суду.

Ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний (обвинувачений) може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним (обвинуваченим) зазначених дій.

При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний (обвинувачений) обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Отже, суд приходить до переконання, що застосування до обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, не зможе запобігти встановленим в ході розгляду ризикам та не сприятиме на даному етапі судового розгляду кримінального провадження.

Оцінюючи аргументи захисника щодо зміни обвинуваченій запобіжного заходу, суд зазначає, що в судовому засіданні 04.08.2025 року під час розгляду клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу, застосованого до обвинуваченої, зазначеним обставинам вже надавалась ґрунтовна оцінка в ухвалі суду від 04.08.2025 року, тому суд не вбачає за необхідне повторно вдаватися до їх оцінки і лише зазначає, що в матеріалах справи відсутні достовірні данні, які б свідчили про те, що ОСОБА_5 за станом здоров`я не може утримуватись в СІЗО і що могло б слугувати підставою для зміни їй запобіжного заходу.

Що стосується наданого консультативного заключення від 09.09.2025 року про наявність у ОСОБА_5 психічних розладів з елементами шизофренії, суд зазначає, що у вказаному висновку відсутня інформація про осудність/неосудність ОСОБА_5 , про небезпеку стану її здоров`я. Отже, зазначений висновок є лише підставою для призначення обвинуваченій психіатричної експертизи.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора та відсутність підстав для задоволення клопотання сторони захисту.

У відповідності до п.1 ч.4 ст.183 КПК України, суд не визначає обвинуваченій ОСОБА_5 розмір застави.

Керуючись статтями ст.ст.176-178, 182-183, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 331, 376, 395 КПК України, суд

ухвалив:

Клопотання прокурора задовольнити, в задоволенні клопотання сторони захисту- відмовити.

Продовжити стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, який обчислювати з 16.30 год. 15 жовтня 2025 року по 16.30 год. 13 грудня 2025 року.

Зобов`язати начальника Державної установи «Криворізька установа виконання покарань (№3)» в найкоротші строки забезпечити проведення лікарем-кардіологом медичного обстеження обвинуваченої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та надати суду висновок щодо стану її здоров`я, зокрема щодо наявності (відсутності) хвороби серця, з обґрунтуванням можливості (неможливості) за станом здоров`я утримувати її в умовах слідчого ізолятору, етапувати до суду для прийняття участі в розгляду кримінального провадження стосовно неї, тощо.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження та надіслати начальнику Державної установи «Криворізька установа виконання покарань (№3)», для відому та виконання.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1