Справа № 686/983/26
Провадження № 1-кс/686/858/26
УХВАЛА

19 січня 2026 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого ВРЗСПЖЗО СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хмельницького, українця, громадянина України, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

у кримінальному провадженні № 0000250,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий ВРЗСПЖЗО СВ Хмельницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 звернулась до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з клопотанням, яке погоджено з процесуальним прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 . В обґрунтування поданого клопотання зазначено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, та існують передбачені ст.177 КПК України ризики, а саме: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінального правопорушення.

Заслухавши пояснення прокурора та слідчого, які клопотання підтримали та наполягали на його задоволенні, підозрюваного та його захисника, які заперечили щодо задоволення вказаного клопотання просили більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Досудовим розслідуванням встановлено, відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Статтею 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено, що особливий період це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій;

мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано;

демобілізація - комплекс заходів, рішення про порядок і терміни проведення яких приймає Президент України, спрямованих на планомірне переведення національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на роботу і функціонування в умовах мирного часу, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати мирного часу.

18 березня 2014 року з дня опублікування набрав чинності Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» за № 303/2014 від 17 березня 2014 року.

Пунктом 1 Указу в.о. Президента України «Про часткову мобілізацію» за № 303/2014 від 17 березня 2014 року визначено оголосити та провести часткову мобілізацію.

Тобто, з 18 березня 2014 року в Україні відповідно до абзацу 11 статті 1 Закону України «Про оборону України» та абзацу 4 статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» настав особливий період.

Відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» №389-VIII від 12 травня 2015 року та відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому продовжувався, востаннє Указом Президента України від 28 жовтня 2024 року № 740/2024 затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №4024-ІХ від 29 жовтня 2024 року, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 10 листопада 2024 року строком на 90 діб.

Відповідно до Указу Президента України №69/2022 від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» №7113 від 03 березня 2022 року, Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» №3543-ХІІ від 21 жовтня 1993 року оголошено.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» №3543-ХІІ від 21 жовтня 1993 року під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки зазначені в повістках.

Встановлено, що ОСОБА_6 , 18 січня 2025 року, відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-ХІІ від 25 березня 1992 року, будучи військовозобов`язаним, з метою постановки на військовий облік прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , який розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

У подальшому, 18 січня 2025 року ОСОБА_6 пройшов військово-лікарську комісію, за результатами проходження якої, відповідно до довідки №14/2 18 січня 2025 року визнаний придатним за станом здоров`я до військової служби.

Встановивши, відсутність обставин, передбачених ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» №3543-ХІІ від 21 жовтня 1993 року, які надавали б ОСОБА_6 право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, начальником групи обліку офіцерів запасу ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 18 січня 2025 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 , що за адресою: АДРЕСА_2 , на ім`я останнього було складено повістку на відправку до Національної академії сухопутних військ, та роз`яснено її зміст, а саме необхідність прибуття о 09:00 год 19 січня 2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_2 , для подальшого відправлення для проходження військової служби під час мобілізації, а також повідомлено про наслідки відмови бути призваним та проходити військову службу під час мобілізації, оголошеної Указом Президента України «Про загальну мобілізацію» №69/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» №7113 від 03 березня 2022 року.

Разом з тим, ОСОБА_6 , будучи військовозобов`язаним, перебуваючи на військовому обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_4 , 18 січня 2025 року в присутності представників ІНФОРМАЦІЯ_2 , відмовився від отримання повістки, у зв`язку із чим було складено акт про відмову від отримання повідомлення який був підписаний посадовою особою, яка здійснювала складання вказаного акту та членами комісії, при цьому останньому було повідомлено дату та час коли необхідно буде з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_2 , для відправки у військову частину.

У подальшому, ОСОБА_6 , діючи умисно, не бажаючи виконувати свій конституційний обов`язок, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою ухилення від проходження військової служби під час мобілізації, без поважних причин, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. ст. 1, 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-ХІІ від 25 березня 1992 року, ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» №3543-ХІІ від 21 жовтня 1993 року та Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» №69/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» №7113 від 03 березня 2022 року, під час очікування на відправку до військової частини, 18.01.2025 близько 23 години здійснив втечу з приміщення ІНФОРМАЦІЯ_3 , що за адресою: АДРЕСА_2 , тим самим ухилившись від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

31.12.2025 слідчим за погодженням із прокурором Окружної прокуратури міста Хмельницького складено повідомлення про підозру ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України та у зв`язку із не встановленням місця знаходження ОСОБА_6 та тривалою відсутністю останнього за місцем свого проживання, таке повідомлення про підозру було вручене в порядку ч. 2 ст. 135 КПК України, а саме вручено представникам ТОВ «Житлово-експлуатаційне об`єднання», оскільки ОСОБА_6 був відсутній за місцем проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , яка перебуває на території обслуговування ТОВ «Житлово-експлуатаційне об`єднання».

Крім того, на адресу проживання ОСОБА_6 надіслано повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України.

Окрім цього, з метою належного повідомлення підозрюваного про виклик, на адресу проживання ОСОБА_6 , а саме: АДРЕСА_1 , надіслано повістки про виклик.

Повісткою підозрюваного було повідомлено про необхідність з`явитися до слідчого відділу Хмельницького районного управління поліції, що за адресою: м. Хмельницький, вул. Олексія Скоблі, 15, о 10:00 год. 05.01.2026, о 10:00 год 06.01.2026 та о 10:00 год 07.01.2026. Однак підозрюваний до слідчого не з`явився, причини неявки не повідомив, клопотань про перенесення явки не подавав, чим фактично ухиляється від участі в кримінальному провадженні.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні ним вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується наступними матеріалами кримінального провадження:

- повідомленням про кримінальне правопорушення начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 про ухилення від мобілізації ОСОБА_6 після отримання повістки;

- копіями вилучених документів від ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: обліковою карткою, виданою на ім`я ОСОБА_6 , довідкою військово-лікарської комісії та карткою обстеження та медичного огляду, виданої на ім`я ОСОБА_8 де зазначено, що останній придатний до військової служби; повісткою на відправку до військової служби, виданої на ім`я ОСОБА_6 , актом відмови від підписання повістки ОСОБА_6 , рапортом працівника ХОМТЦК та СП про неявку ОСОБА_6 по бойовій повістці;

- матеріали виконаного доручення які надійшли до слідчого відділу з відділу кримінальної поліції Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області, згідно яких встановлено, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення причетний ОСОБА_6

- повідомленням про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 336 КК України, яке було вручено представникам ТОВ «Житлово-експлуатаційне об`єднання», оскільки ОСОБА_6 був відсутній за місцем проживання,

- іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Зібрані під час досудового розслідування матеріали кримінального провадження (докази), дають підстави вважати, що на даній стадії досудового розслідування ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 336 КК України.

Частиною 1 ст.183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК).

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення небезпідставної можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому чинний кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Слідчий суддя вважає, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме те, що оскільки ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування, прокуратури, суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки останній вчинив кримінальне правопорушення (злочин), за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років. Вказаний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_6 не перебуває за місцем проживання тривалий час, ніхто із сусідів його не бачив.

Крім того, встановлено наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, так підозрюваний ОСОБА_6 перебуваючи на волі може негативно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні, з метою зміни їх показів на досудовому та судовому слідстві, окрім того ОСОБА_6 у відповідності до вимог КПК України буде вручено копію клопотання про обрання запобіжного заходу разом із копіями матеріалів кримінального провадження, в яких зазначенні анкетні дані та адреси проживання свідків, а тому наявні достатні підстави вбачати ризик незаконного впливу підозрюваним на вищевказаних осіб.

Слідчий суддя вважає, що при встановленні наявності ризику впливу на свідків також слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею.

Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Досудовим розслідуванням встановлено, що особи, яким відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження (свідки) ще не допитані, відтак у разі застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою це дозволить підозрюваній, яка обізнана про коло осіб, котрим відомо або може бути відомо згадані обставини, зможе шляхом умовлянь, чиненням тиску та/або будь-яким іншим чином вплинути на цих осіб з метою серед іншого зміни показань про обставини провадження, як на стадії досудового розслідування, так і під час судового розгляду.

Також, в ході досудового розслідування встановлено наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_6 може вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки офіційно останній ніде не працює, не має постійного джерела доходу, відсутні стійкі соціальні зв`язки, що в свою чергу може спонукати останнього, перебуваючи на волі, скоювати інші кримінальні правопорушення.

При обранні запобіжного заходу враховуються всі обставини, визначені в ст. 178 КПК України, в тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється соціальні зв`язки підозрюваного, вік, майновий та сімейний стан, наявність місця проживання, а також те, що останній раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, слідчий суддя приходить до висновку, що стороною обвинувачення доведено, що запобіжний захід лише у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного і виконання ним процесуальних обов`язків.

На переконання слідчого судді, прокурор у судовому засіданні довів, а слідчий суддя переконався у тому, що існує обґрунтована підозра вчинення тяжкого кримінального правопорушення, що є підставою для застосування найбільш тяжкого запобіжного заходу - тримання під вартою.

Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, про який йдеться у клопотанні слідчого.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Враховуючи обставини та тяжкість злочину, суспільної небезпеки кримінального правопорушення у якому підозрюється ОСОБА_6 слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу у розмірі 11 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить (з урахуванням одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який становить 3028 грн.) 33 308 грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, з урахуванням ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

А тому саме такий розмір застави зможе забезпечити належну процесуальну поведінку та не буде завідомо непомірним для нього.

Строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 слід встановити в межах строку досудового розслідування.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 196, 197 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк по 28 лютого 2026 року включно.

Визначити заставу в розмірі 11 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 33308 грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою.

У в разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , наступні обов`язки:

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну, у разі їх наявності.

У разі невиконання даних обов`язків, застава звертається в дохід держави.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , взяти під варту негайно в залі суду.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 здійснювати в Державній установі «Хмельницький слідчий ізолятор (№29)».

Ухвала діє по 28 лютого 2026 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя