Справа № 461/7692/25
Провадження № 1-кс/461/5738/25
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

16.09.2025 м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, розлученого, має на утриманні неповнолітню дочку ОСОБА_7 , 2015 р.н., військовозобов`язаного, курсанта 6 навчального курсу школи загальновійськової підготовки військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого,

у кримінальному провадженні, внесеному 11.09.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001045, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України,

в с т а н о в и в :

16.09.2025 слідча відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 , за погодженням прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_8 , звернулася до слідчого судді Галицького районного суду м. Львова із клопотанням, у якому просить застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, з його подальшим утриманням у Львівській установі виконання покарань № 19, терміном на 60 діб, із можливістю внесення застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 грн та покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

В обґрунтування внесеного клопотання покликається на те, що в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом на надання неправомірної вигоди службовій особі, за вчинення в інтересах того хто пропонує дій з використанням наданого їй службового становища, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи за попередньою змовою в групі з невстановленими особами, 10.09.2025, у невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи на території військової частини НОМЕР_1 , що у АДРЕСА_2 , запропонував та 15.09.2025 близько 12.20 год., перебуваючи у транспортному засобі марки «Volkswagen Sharan», д.н.з. НОМЕР_2 , на узбіччі дороги у с. Шкло, по вул. П. Сагайданчного, що у Львівській області, Яворівського району, навпроти ЗЗСО 1-2 ступенів, ім. М. Ковча, надав службовій особі черговому 6 навчального курсу, школи загальновійськової підготовки військової частини НОМЕР_1 , сержанту інструктору школи загальновійськової підготовки військової частини НОМЕР_1 головному сержанту ОСОБА_9 неправомірну вигоду у сумі 3000 доларів США (що згідно офіційного курсу Національного банку України, станом на 15.09.2025, становить 123 570 гривень), за сприяння в організації самовільного залишення ним (військовослужбовцем ОСОБА_5 ) місця дислокації військової частини НОМЕР_1 , що мало місце за наступних обставин.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №275 від 19.11.2019 солдата військової служби за контрактом ОСОБА_9 призначено на посаду сержанта інструктора школи загальновійськової підготовки військової частини НОМЕР_1 .

Окрім цього, наказом командира військової частини НОМЕР_1 №222-НР «По стройовій частині про склад добового наряду з 14.09.2025 на 15.09.2025» черговим 6 навчального курсу, школи загальновійськової підготовки військової частини НОМЕР_1 призначено сержанта інструктора школи загальновійськової підготовки військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_9 .

А відтак, ОСОБА_9 перебуваючи на посаді сержанта інструктору школи загальновійськової підготовки військової частини НОМЕР_1 , а також будучи днювальним 6 навчального курсу, школи загальновійськової підготовки військової частини НОМЕР_1 - наділений організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, у зв`язку із чим є службовою особою.

Разом з тим, згідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 №218 від 29.07.2025 рядового ОСОБА_5 призваного на військову службу за призовом під час загальної мобілізації на особливий період відповідно до Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» (зі змінами) №69/2022 від 24.02.2022, зараховано з 29.07.2025 до списку особового складу військової частини НОМЕР_1 та призначено на посаду курсанта навчального взводу вказаної військової частини.

Так, 10.09.2025, у точно невстановлений досудовим розслідуванням час, військовослужбовець ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем дислокації військової частини НОМЕР_1 , що в АДРЕСА_2 , маючи умисел на надання неправомірної вигоди службовій особі, діючи за попередньою змовою групою осіб із невстановленими на даний час особами, висловив пропозицію в наданні сержанту інструктору школи загальновійськової підготовки військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_9 неправомірної вигоди за сприяння в організації самовільного залишення ним ( ОСОБА_5 ) місця дислокації військової частини НОМЕР_1 та реалізовуючи злочинний умисел спрямований на надання неправомірної вигоди службовій особі за вчинення будь-яких дій в інтересах того хто пропонує, діючи за попередньою змовою із невстановленими на даний час досудовим розслідуванням особами, озвучив дійсність своїх намірів щодо надання останньому ( ОСОБА_9 ) неправомірної вигоди в розмірі 3000 доларів США за сприяння в організації самовільного залишення місця дислокації військової частини НОМЕР_1 для подальшого ухилення від проходження військової служби.

В подальшому, ОСОБА_5 продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу спрямованого на надання неправомірної вигоди службовій особі, діючи за попередньою змовою групою осіб із невстановленими на даний час особами, перебуваючи на добовому чергуванні з 14.09.2025 на 15.09.2025 днювальним 6 навчального курсу, школи загальновійськової підготовки військової частини НОМЕР_1 та будучи у підпорядкуванні чергового 6 навчального курсу, школи загальновійськової підготовки військової частини НОМЕР_1 , сержанта інструктора школи загальновійськової підготовки військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_9 , перебуваючи за місцем дислокації військової частини НОМЕР_1 , що в АДРЕСА_2 , під час особистої зустрічі з ОСОБА_9 , повторно висловив свій злочинний намір в наданні йому неправомірної вигоди у сумі 3000 доларів США за сприяння в організації самовільного залишення місця дислокації військової частини НОМЕР_1 для подальшого ухилення від проходження військової служби, чим запевнив останнього ( ОСОБА_9 ) у дійсності своїх намірів.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу спрямованого на надання неправомірної вигоди службовій особі за вчинення в інтересах того хто пропонує дій з використанням наданого їй службового становища, діючи за попередньою змовою групою осіб із невстановленими на даний час особами, 15.09.2025 близько 11.40 год., ОСОБА_5 зустрівшись із черговим 6 навчального курсу, школи загальновійськової підготовки військової частини НОМЕР_1 , сержантом інструктором школи загальновійськової підготовки військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_9 , у попередньо обумовленому місці, а саме за місцем дислокації військової частини НОМЕР_1 , що в АДРЕСА_2 , де здійснив посадку у автомобіль марки «Volkswagen Sharan», д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_9 , після чого покинув місце дислокації несення служби направившись в напрямку с. Шкло Яворівського району Львівської області автомобілем та у супроводі ОСОБА_9 .

В подальшому, ОСОБА_5 перебуваючи в автомобілі марки «Volkswagen Sharan», д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи за попередньою змовою групою осіб із невстановленими на даний час особами, 15.09.2025 близько о 12.20 год., за адресою: АДРЕСА_2 , розуміючи та усвідомлюючи, що надання неправомірної вигоди службовій особі є кримінально-караним діянням, надав службовій особі черговому 6 навчального курсу, школи загальновійськової підготовки військової частини НОМЕР_1 , сержанту інструктору школи загальновійськової підготовки військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_9 , неправомірну вигоду у розмірі 3000 доларів США (що згідно офіційного курсу Національного банку України, станом на 15.09.2025, становить 123 570 гривень).

Після чого протиправна діяльність ОСОБА_5 була припинена правоохоронними органами, а предмет неправомірної вигоди вилучено.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у пропозиції та наданні службовій особі неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в інтересах того хто пропонує дій з використанням наданого їй службового становища, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: заявою ОСОБА_9 про вчинення кримінального правопорушення від 11.09.2025; матеріалами оперативного підрозділу про виявлення кримінального правопорушення від 11.09.2025; протоколами допиту свідка ОСОБА_9 від 11.09.2025 та від 15.09.2025; протоколом огляду від 15.09.2025; протоколом затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_5 від 15.09.2025, речовими доказами та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Оцінюючи обставини, передбачені ст. 178 КПК України, сторона обвинувачення дійшла до висновків, що наявні докази вчинення підозрюваним ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення є вагомими та допустимими, отриманими у встановленому КПК України порядку; у разі визнання винним, підозрюваному ОСОБА_5 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років з конфіскацією майна або без такої; вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_5 дозволяє застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Покликається на наявність ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які полягають в тому, що підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, враховуючи тяжкість покарання, що йому загрожує; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки на даний час ще не встановлені всі обставини, що мають значення для досудового розслідування; незаконно впливати на свідків чи інших учасників цього кримінального провадження; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, з огляду на зухвалість кримінального правопорушення, розуміючи невідворотність покарання, намагатиметься у будь-який спосіб уникнути покарання; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, з метою прикриття своєї злочинної діяльності та досягнення мети вчинення злочину.

З урахуванням викладених ризиків та особи підозрюваного, обставин вчинення та суспільної небезпеки кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , орган досудового розслідування просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, яку вважає достатньою для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, оскільки більш м`які запобіжні заходи запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного не в силі.

Прокурор в судовому засіданні доводи клопотання підтримав, надав пояснення, аналогічні доводам, викладеним у клопотанні. Вказав, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України, та існують ризики, передбачені ст.177 КПК України. Вважає, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні. Уточнив щодо обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, які просить покласти на підозрюваного, зокрема зазначив, що інших підозрюваних на даний час в межах кримінального провадження немає, а тому просить заборонити підозрюваному спілкуватися зі свідком ОСОБА_9 , інших наразі не встановлено.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання сторони обвинувачення. Надав пояснення про те, що пред`явлена підозра не є обґрунтованою, така не підтверджена належними та допустимими доказами. Звертає увагу, що органом досудового розслідування не встановлено осіб з якими ОСОБА_5 діяв за попередньою змовою, а тому кваліфікація дій ОСОБА_5 за ч.3 ст.369 КК України є невірною. Ризики, передбачені ст.177 КПК України, жодним чином не доведені та є лише припущенням сторони обвинувачення. А відтак, просить відмовити в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника, просить відмовити в задоволенні клопотання.

Заслухавши думку прокурора, захисника та підозрюваного, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя прийшла до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що слідчими слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області за процесуального керівництва прокурорів Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001045 від 11.09.2025, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України.

Згідно із протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 15.09.2025, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був затриманий 15.09.2025 о 12 годині 32 хвилини, в порядку ст. 208 КПК України.

15.09.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у пропозиції та наданні службовій особі неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в інтересах того хто пропонує дій з використанням наданого їй службового становища, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

Згідно змісту ст.ст.131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (ч.2 ст.177 КПК України).

Згідно положень ст. 178 КК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

У відповідності до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно правової позиції викладеній у рішенні Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 року по справі «Харченко проти України» (п. 80), при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України, яке у відповідності до положень примітки ст.45, ч.5 ст.12 КК України, є тяжким корупційним злочином, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років з конфіскацією майна або без такої.

Дослідивши матеріали долучені до клопотання, а саме:

- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0001045 від 11.09.2025;

- заяву ОСОБА_9 від 11.09.2025 про вчинення кримінального правопорушення, зареєстровану ЖЄО УСР у Львівській області за №191;

- матеріали оперативного підрозділу про виявлення кримінального правопорушення від 11.09.2025;

- протоколи допиту свідка ОСОБА_9 від 11.09.2025 та від 15.09.2025;

- протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_5 від 15.09.2025;

- протокол огляду транспортного засобу від 15.09.2025;

- постанову про визнання речовими доказами від 15.09.2025;

- витяги із наказів командира ВЧ НОМЕР_1 ;

- посадову інструкцію сержанта-інструктора роти та курсанта;

- повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України від 15.09.2025;

- вважаю, обґрунтованою пред`явлену ОСОБА_5 підозру, про що свідчать додані до клопотання копії матеріалів кримінального провадження, які з достатньою імовірністю підтверджують існування «розумної підозри» щодо причетності особи до вчинення інкримінованого злочину, в межах розслідування якого ставиться питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які містяться в клопотанні слідчого, а документи, які містять такі дані, надані слідчому судді разом з клопотанням. Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, то з огляду на наявні в матеріалах провадження дані слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України.

Більше того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведення винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Щодо доводів захисника про невірну кваліфікацію дій підозрюваного, слідчий суддя зазначає, що питання доведеності вини підозрюваного у скоєнні інкримінованого злочину і правильність кваліфікації його дій, слідчим суддею під час розгляду зазначеного клопотання не вирішуються, оскільки це є предметом дослідження досудового розслідування і судового розгляду справи по суті.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Під час перевірки наявності ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК, у кримінальному провадженні щодо підозрюваного ОСОБА_5 слідчий суддя дійшла наступних висновків.

Про факт існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя зазначає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності. Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа буде вдаватись до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Таким чином, слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про достатньо високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України), слідчий суддя вважає такі дії є цілком вірогідними з огляду на покарання, яке загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину. Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку підвищують ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Щодо ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (п.2 ч.1 ст.177 КПК України), такий підтверджується тим, що на даний час у рамках досудового розслідування зазначеного кримінального провадження не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування (не встановлені всі причетні особи до вчинення кримінального правопорушення). А відтак, ОСОБА_5 може спілкуватися з іншими невстановленими особами, які діяли за єдиним спільним умислом із ним з приводу планів укриття злочинної діяльності, знищення, приховання та спотворення речових доказів, що негативно вплине на подальше здійснення досудового розслідування та притягнення винних до кримінальної відповідальності.

При встановленні ризику, що підозрюваний може впливати на свідків у кримінальному провадженні (п.3 ч.1 ст.177 КПК України), слід враховувати, що свідком у даному кримінальному провадженні є особа, анкетні дані якого відомі підозрюваному ОСОБА_5 . Ризик незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні підтверджується тим, що досудове розслідування триває, проводяться необхідні слідчі дії, спрямовані на встановлення усіх обставин кримінального правопорушення, встановлення можливих інших осіб причетних до кримінального правопорушення, тому ОСОБА_5 має реальну можливість спілкуватись із свідками і впливати на них у кримінальному провадженні, шляхом їх переконання, схилити їх до зміни даних ними показань чи до дачі неправдивих показань. Крім цього, на даний час не встановлено всіх свідків та осіб, які можуть бути причетними до вчинення вказаного кримінального правопорушення та не допитано їх, показання яких мають важливе значення для встановлення всіх обставин вчинення інкримінованого ОСОБА_5 злочину.

Також слідчий суддя вважає доведеним ризик того, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п.4 ч.1 ст.177 КПК України), зокрема негативно впливати на хід досудового розслідування, перешкоджати проведенню слідчих дій. ОСОБА_5 розуміючи невідворотність покарання за вчинене ним діяння, та усвідомлюючи факт вчинення протиправних дій, обставини яких на даний час встановлюються органом досудового розслідування, намагатиметься у будь-який спосіб уникнути відповідальності.

Також слідчий суддя вважає доведеним ризик того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється (п.5 ч.1 ст.177 КПК України), в тому числі з метою прикриття своєї злочинної діяльності, та досягнення мети вчинення злочину, так як, враховуючи його особу, у підозрюваного немає достатніх стримуючих факторів, які б могли вплинути на його поведінку, характер та обставини злочину, у якому він підозрюється.

За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та стороною захисту, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених п.1 ч.1 ст.194 КПК України - наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, та п.2 ч.1 ст.194 КПК України - наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, що дає підстави слідчому судді застосувати до підозрюваного запобіжний захід.

При обранні запобіжного заходу слідчим суддею враховуються дані про особу підозрюваного, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_5 має визначене та зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання, з середньою освітою, розлучений, має неповнолітню доньку ОСОБА_7 , 2015 р.н., яка залишилась проживати з матір`ю, військовослужбовець, курсант 6 навчального курсу школи загальновійськової підготовки військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимий, а також те, що він підозрюється у вчиненні тяжкого корупційного кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від чотирьох до восьми років з конфіскацією майна або без такої.

Враховуючи сукупність наведених обставин, особу підозрюваного, та те, що стороною обвинувачення доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Жодних даних, котрі б свідчили про те, що підозрюваний за станом здоров`я не може утримуватися в закладі тимчасового обмеження волі матеріали клопотання не містять та такі не були надані стороною захисту.

Відповідно до вимог ч.1 та ч.2 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів, при цьому строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Згідно протоколу затримання від 15.09.2025, ОСОБА_5 , був затриманий 15.09.2025 о 12 годині 32 хвилини в порядку ст. 208 КПК України, а тому строк тримання під вартою слід обчислювати із вказаного моменту.

Окрім цього, за приписами ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч. 5 ст. 182 КПК України, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, розмір застави визначається у межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За приписами ч.4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Слідчий суддя, визначаючи розмір застави, бере до уваги обставини кримінального провадження, суму неправомірної вигоди, яку підозрюваний надав службовій особі, майновий стан підозрюваного ОСОБА_5 , який є курсантом 6 навчального курсу школи загальновійськової підготовки військової частини НОМЕР_1 , та вважає за необхідне визначити заставу - 20 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

На погляд слідчого судді, застава у вказаному розмірі буде визначатися саме тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, у випадку ухилення від слідства та суду та/або порушення встановлених обов`язків, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб присікти у підозрюваного бажання сховатися, перешкоди слідству, знищити чи приховати речові докази, впливати на свідків чи не виконувати процесуальні обов`язки, та не порушує права підозрюваного, підстав вважати його завідомо непомірним для ОСОБА_5 слідчий суддя не вбачає.

Крім цього, застосовуючи до підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, який може бути ним або заставодавцем внесений у будь-який момент, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного відповідні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись статтями 131, 132, 176-178, 182, 184, 186, 193-194, 196, 205, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 задоволити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід тримання під вартою на строк 60 діб, - тобто до 13.11.2025, із утриманням його у Державній установі «Львівська установа виконання покарань №19».

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 заставу у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60 560 гривень (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят гривень), яка буде достатньою для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 його право внести або забезпечити внесення іншою фізичною чи юридичною особою (заставодавцем) застави у будь-який момент з часу винесення ухвали на депозитний рахунок суду UA0000757 , банк ДКСУ м. Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26306742, одержувач ТУ ДСА України у Львівській області.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі внесення застави у встановленому в даній ухвалі розмірі, оригінал документа з відміткою банку, що підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок повинен бути наданий уповноваженій посадовій особі ДУ «Львівський слідчий ізолятор» або уповноваженій особі установи, де останній буде утримуватись під вартою.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, підозрюваний ОСОБА_5 підлягає негайному звільненню з-під варти.

Про внесення застави та звільнення підозрюваного з-під варти негайно повідомити слідчого, прокурора та суд.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , у разі внесення застави, наступні обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, строком на 2 місяці, до 16.11.2025:

1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

2) не відлучатися за межі с. Старичі, Яворівського району, Львівської області без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, місця роботи, місця несення військової служби;

4) утримуватися від спілкування із свідком ОСОБА_9 щодо обставин кримінального правопорушення;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення. Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений 17.09.2025

Слідчий суддя ОСОБА_1