Справа № 308/1155/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2026 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , представника власника майна ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000058, відомості про яке 23.01.2026 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, , -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000058, відомості про яке 23.01.2026 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, а саме:

- автобус марки «Setra», моделі «S 315 HD», з реєстраційним номерним знаком « НОМЕР_1 », який поміщено на спец. майданчик відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області за адресою: село Оноківці, вулиця Головна 55, власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 є ТОВ «ЗАКАРПАТЄВРОЛІНІЇ».

Клопотання обґрунтовано наступним.

Слідчим відділом відділу поліції №1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області 23.01.2026 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000058 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 22.01.2026 близько 16:15 год. гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 керуючи автобусом марки «Setra», моделі «S 315 HD», д.н.з « НОМЕР_1 » перебуваючи на терміналі КПП «Ужгород», рухаючись на виїзд з України здійснив наїзд на інспектора прикордонної служби 3 категорії 1 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби тип А відділу прикордонної служби тип А НОМЕР_3 прикордонного загону сержанта ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 який знаходився на проїзній частині дороги по правій стороні по ходу руху автобуса. Внаслідок вказаної події ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому основи 5 пясної кістки правої кисті під питанням.

23.01.2026 в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, що мало за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, місто Ужгород, вулиця Собранецька 224, КПП «Дружба», було виявлено та вилучено: транспортний засіб - автобус марки «Setra», моделі «S 315 HD», з реєстраційним номерним знаком « НОМЕР_1 », який поміщено на спец. майданчик відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області за адресою: село Оноківці, вулиця Головна 55.

23.01.2026 року постановою слідчого тимчасово вилучене майно визнано речовим доказом по вказаному кримінальному провадженні.

Враховуючи, що вище вказаний транспортний засіб зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та може бути предметом, а саме засобом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України, на даний час органом досудового розслідування при встановленні всіх обставин справи не проведено жодної із необхідних судових експертиз, не проведено слідчі експерименти з метою відтворення обстановки самої події, у зв`язку з чим транспортний засіб - автобус марки «Setra», моделі «S 315 HD», з реєстраційним номерним знаком « НОМЕР_1 », який поміщено на спец. майданчик відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області за адресою: село Оноківці, вулиця Головна 55, відповідно до ст. 98 КПК України визнано - речовим доказом, про що винесено відповідну постанову.

Враховуючи, що відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України вищевказаний транспортний засіб - автобус марки «Setra», моделі «S 315 HD», з реєстраційним номерним знаком « НОМЕР_1 », який поміщено на спец. майданчик відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області за адресою: село Оноківці, вулиця Головна 55, що вилучено під час проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, є предметами вчинення кримінального правопорушення і зберегли на собі його сліди, а тому є тимчасово вилученим арештованим майном.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з підстав, викладених у ньому, просив таке задоволити. Просив долучити до матеріалів справ копію постанови про призначення транспортно-технічної експертизи від 23.01.2026 року та копію постанови призначення інженерно-технічної експертизи з дослідженням технічного стану транспортного засобу від 23.01.2026 року.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_5 подав письмові заперечення в яких просив суд звернути увагу на те, що у поданому клопотанні відсутні будь-які відомості, які б свідчили, що власник автобуса причетний до вчинення кримінального правопорушення, транспортний засіб набув статусу предмета чи знаряддя злочину саме з боку власника, існують ризики приховування, знищення або відчуження майна. Таким чином, на думку адвоката, формальний факт участі транспортного засобу у ДТП сам по собі не створює правових підстав для арешту майна третьої особи. Важливим є те, що на момент розгляду клопотання, транспортний засіб вже вилучений та перебуває під контролем органу досудового розслідування, усі необхідні огляди, фіксація слідів, фото- та відеозйомка можуть бути здійснені без арешту, прокурором не доведено, що без арешту існує реальна загроза втрати доказового значення автобуса. ОСОБА_5 вважає, що арешт є непропорційним втручанням у право власності та підприємницьку діяльність, оскільки зазначений автобус є основним засобом господарської діяльності підприємства-власника, використовується для здійснення регулярних міжнародних пасажирських перевезень, забезпечує виконання укладених міжнародних контрактів, ліцензійних умов та трудових зобов`язань. Його арешт фактично призводить до зупинка міжнародних рейсів, невиконання договірних зобов`язань перед пасажирами та контрагентами, прямих фінансових втрат, штрафних санкцій та втрати ділової репутації, позбавлення працівників підприємства заробітку. Також зазначив, що в разі накладення арешту ТОВ «ЗАКАРПАТЄВРОЛІНІЇ» в особі директора ОСОБА_4 буде мати перешкоди у реалізації законних прав щодо мирного, безперешкодного розпорядження своїм майном. Вказаний транспортний засіб є спеціальним, адже являє собою автобус з міжнародних перевезень, що забезпечує регулярні перевезення громадян з України до Словацької Республіки. Таким чином, сторона захисту вважає, що прокурором не зазначено підстави, мету та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Власник майна ОСОБА_4 підтримала адвоката та просила відмовити у задоволенні клопотання.

Дослідивши подане клопотання, заслухавши учасників кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Як встановлено слідчим суддею, слідчим відділом відділу поліції №1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області 23.01.2026 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000058 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Підставами внесення зазначених відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань стало те, що 02.01.2026 року близько 16:15 год гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автобусом марки марки «Setra», моделі «S 315 HD», д.н.з. « НОМЕР_1 », перебуваючи на терміналі КПП «Ужгород», рухаючись на виїзд з України, здійснив наїзд на інспектора прикордонної служби 3 категорії 1 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби тип А відділу прикордонної служби тип А НОМЕР_3 прикордонного загону сержанта ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який знаходився на проїзній частині дороги по правій стороні по ходу руху автобуса. Внаслідок вказаної події ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому основи 5 п`ясної кістки правої кисті під питанням.

Частиною 2 ст. 167 КПК України регламентовано, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення, є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом, набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч.3 ст.170 КПК України, у випадку передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Згідно зі ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за вимогами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» визначено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Враховуючи вищенаведене, а також ступінь суспільної небезпеки та характер вчиненого протиправного діяння, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна, з метою збереження речових доказів, а також те, що вилучені грошові кошти та мобільний телефон є предметами злочинної діяльності, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Прокурор також вказує, що даний транспортний засіб має значення речового доказу у даному кримінальному правопорушенні, згідно Постанови про визнання речовим доказом від 23.01.2026 року, з метою запобігти їх приховуванню, пошкодженню, втраті, знищенню, використанню, пересуванню, передачі є необхідність у накладенні арешту на цей транспортний засіб, заборонивши володіння, користування та розпорядження ним. Отже, зважаючи на те, що вищевказаний транспортний засіб тимчасово вилучений та є знаряддям вчинення кримінального правопорушення та зберіг на собі сліди, є необхідність у накладенні арешту з метою збереження речових доказів.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, слідчим суддею не встановлено.

Підстав сумніватися в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчого судді не виникає.

У зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170, 171-173, 175, 309, 395, 532 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000058, відомості про яке 23.01.2026 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно по кримінальному провадженні №0000058 від 23.01.2026 року, а саме:

- автобус марки «Setra», моделі «S 315 HD», з реєстраційним номерним знаком « НОМЕР_1 », який поміщено на спец. майданчик відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області за адресою: село Оноківці, вулиця Головна 55, власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 є ТОВ «ЗАКАРПАТЄВРОЛІНІЇ».

Транспортний засіб - автобус марки «Setra», моделі «S 315 HD», з реєстраційним номерним знаком « НОМЕР_1 », зберігати на майданчику для тимчасового утримання транспортних засобів Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області за адресою: село Оноківці, вулиця Головна 55.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали проголошено 02.02.2026 року о 16 год. 50 хв.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1