Харківський районний суд Харківської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2026 року

селище Покотилівка Харківської області

Справа №635/2349/25

Провадження №1-кп/635/684/2026

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України

УСТАНОВИВ:

У провадженні Харківський районний суду Харківської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 за частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України.

У судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 посилаючись на наявність ризиків, п.п. 1, 3, ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливість переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків та потерпілого.

Прокурор зазначає, що з урахуванням наявності обвинувачення та існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3 частини 1 статті 177 КПК України, характеру та фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, його тяжкості та даних особи обвинувачених, має бути продовжений запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на 60 днів з покладенням обов`язків з метою забезпечення належної процесуальної поведінки.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання та навів обґрунтування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, ч. 1 ст. 177 КПК України.

Потерпілий ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_5 не заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

Обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та їх захисник адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечували проти застосування до них запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, просили відмовити у задоволенні клопотання прокурора, враховуючи, що ризики не доведені, не підтверджені належними доказами, клопотання необґрунтоване, процесуальна поведінка ОСОБА_8 є належною, має стійкі соціальні зв`язки. Процесуальна поведінка обвинуваченої ОСОБА_7 також є належною, а заявлені прокурором ризики недоведені.

Встановлені обставини, застосовані норми права та мотиви суду

Заслухавши клопотання прокурора, думку обвинувачених, захисника, потерпілого та його представника, дослідивши клопотання та додані до нього докази, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для продовження застосування до обвинувачених запобіжного заходу виходячи з наступного.

Так, відповідно до частини 1 статті 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення(ч. 3 ст. 331 КПК України).

Згідно вимог статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вимогами статті 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язки, в тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше та інші обставини.

Так, ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 24.06.2025 відносно обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 був обраний запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків строком до 24.08.2025. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 19.11.2025 строк дії особистого зобов`язання з покладенням обов`язків був продовжено до 17.01.2025.

Згідно частини 1 статті 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Суд надаватиме оцінку винятково питанню існування та зміни заявлених прокурором ризиків, які у своїй сукупності можуть слугувати підставою для продовження запобіжного заходу.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству.

Надаючи оцінку можливості обвинуваченими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що обвинувачені з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого кримінального правопорушення можуть вдатися до відповідних дій.

Так, суд враховує, що ОСОБА_7 , ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України. Злочин, який інкримінується ОСОБА_7 , ОСОБА_8 згідно вимог ч. 5 ст. 12 КК України є тяжким злочином, санкція якого передбачає покарання позбавлення волі на строк від 5 до 8 років. Крім цього, обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 усвідомлюючи незворотність настання покарання можуть, намагаючись уникнути кримінальної відповідальності за скоєне, покинути місце мешкання, у зв`язку з чим наявний ризик їх ухилення від суду.

Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для обвинувачених переховуватися від суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Ураховуючи наведене, суд погоджується з доводами прокурора про продовження існування ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки цей ризик є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання за частиною 4 статті 185 КК України, яке може бути призначене ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , у випадку винесення вироку відносно них та визнання їх винуватими у вчиненні кримінального правопорушення.

З огляду на конкретні обставини справи та на суспільну небезпечність діяння, а також тяжкість покарання за тяжкий злочин, суд дійшов висновку про відсутність беззаперечних стримуючих факторів, що може виключати наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

У даному випадку, суд погоджується, що продовжує існувати ризик, передбачений пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Зважаючи на те, що судовий розгляд триває, більшість свідків сторони обвинувачення ще не допитані, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обізнані про місце мешкання потерпілого та свідків, яким відомі обставини вчинення злочину, показання яких відкриті обвинуваченим, з зазначенням їх місця проживання, контактних номерів телефону, останні можуть вчинити дії, спрямовані на здійснення незаконного залякування, погроз на вказаних осіб, чим перешкоджатиме об`єктивному розгляду даного кримінального провадження.

Суд вважає доведеним існування ризику, передбаченого пунктом 3 частини 1 статті 177 КПК України, а саме незаконний вплив на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Вирішуючи питання про продовження застосування запобіжного заходу відносно обвинувачених, суд враховує їх особистість, дані про соціальні зв`язки, спосіб життя, наявність родини та утриманців, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця проживання та роботи, майновий стан та зв`язки з державою.

Щодо обвинуваченої ОСОБА_7 , суд приймає до уваги наявність міцних соціальних зв`язків, а саме те, що ОСОБА_7 має постійне місце реєстрації та проживання, досягла пенсійного віку, не має судимостей, має на утриманні хвору матір ОСОБА_9 , 1933р.н., яка потребує постійного догляду.

Щодо обвинуваченої ОСОБА_8 суд враховує наявність міцних соціальних зв`язків, а саме те, що ОСОБА_10 має постійне місце реєстрації та проживання, не має судимостей, має стійкі соціальні зв`язки, є уродженкою міста Харкова, є співзасновником та керівником БО «Благодійний Фонд «Незламна Родина»(), який активно допомагає Збройним силам України у відбитті військової агресії шляхом постачання благодійної допомоги у вигляді обладнання для фронту, автомобілів для військових, медичного обладнання для лікування та реабілітації поранених бійців ЗСУ, має подяки за активну громадську позицію.

Ураховуючи наведене, на думку суду, наразі існують підстави для продовження застосування щодо обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 раніше обраного запобіжного заходу, оскільки підстави, які були на час обрання запобіжного заходу, продовжують існувати.

Об`єктивних даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, для скасування стосовно обвинувачених раніше обраного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання у судовому засіданні не встановлено.

На підставі вищевикладеного, суд, перевіривши обґрунтованість та доцільність застосування запобіжного заходу щодо обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , дійшов висновку, що саме запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання відповідає меті його застосування, є пропорційним заявленим прокурором ризикам та запобігає спробам вчинити дії, передбачені пунктам 1, 3 частини 1 статті 177 КПК України.

Керуючись статтями 177, 178, 179, 182, 183, 193, 194, 196, 199, 197, 331, 372, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Дергачівської окружної прокуратури у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 за частиною 4 статті 185 КК України про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання стосовно ОСОБА_8 задовольнити.

Продовжити застосування до обвинуваченої ОСОБА_8 - запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням строком на два місяці наступних обов`язків: прибувати до суду за першою вимогою; не відлучатися за межі Харківської області без дозволу суду; невідкладно повідомляти суд про зміну місця проживання; уникати від спілкування з потерпілим та свідками у кримінальному провадженні.

Клопотання прокурора Дергачівської окружної прокуратури у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 за частиною 4 статті 185 КК України про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання стосовно ОСОБА_7 задовольнити.

Продовжити застосування до обвинуваченої ОСОБА_7 - запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням строком на два місяці наступних обов`язків: прибувати до суду за першою вимогою; не відлучатися за межі Харківської області без дозволу суду; невідкладно повідомляти суд про зміну місця проживання; уникати від спілкування з потерпілим та свідками у кримінальному провадженні.

Роз`яснити обвинуваченим, що в разі невиконання покладених на них обов`язків, до них може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Встановити строк дії ухвали до 15 березня 2026 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченими - в той же строк, але з моменту вручення ухвали суду.

Повний текст складено 19.01.2026

Суддя ОСОБА_11