Справа № 446/58/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2026 року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участі:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

адвоката ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в ході розгляду кримінального провадження, відомості про яке внесені 17.10.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000259 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України клопотання прокурора Кам`янка-Бузького відділу Жовківської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Батятичі, Кам`янка-Бузького району, Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів працюючого складальником дерев`яних виробів у ТзОВ "Львів-Палет", не одруженого, раніше не судимого, -

в с т а н о в и в :

у провадженні Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 17.10.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000259 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України.

Ухвалою суду від 12.01.2026 призначено підготовче засідання з розгляду вказаного кримінального провадження.

Прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_3 , 13.01.2026 звернувся до суду із клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 .. В обґрунтування поданого клопотання прокурор вказує, що з метою забезпечення виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків та наявних на даний час ризиків передбачених ст.177 КПК України, враховуючи процесуальну поведінку обвинуваченого та те, що строк дії запобіжного заходу обраного на досудовому розслідуванні завершується виникла необхідність у продовженні обвинуваченому ОСОБА_7 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання про продовження строку запобіжного заходу підтримав з наведених у ньому підстав, просив його задоволити.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні не заперечив щодо продовження йому строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні проти клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не заперечила.

Представник потерпілої - адвокат ОСОБА_6 проти продовження запобіжного заходу у виді тримання під варто щодо ОСОБА_4 не заперечила.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з обвинувальним актом у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 17.10.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000259 про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 153 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 в період нічного часу доби приблизно 19 - 20 серпня 2025 року, більш точного часу та дати органом досудового розслідування не встановлено, перебуваючи в кімнаті житлового будинку за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , розпочав розмову з малолітньою потерпілою ОСОБА_8 , при цьому достовірно знаючи, що останній 13 років, та в цей час у нього раптово виник злочинний умисел направлений на вчинення дій сексуального характеру, не пов`язаних із проникненням в тіло іншої особи (сексуальне насильство) вчинені відносно особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди, з метою задоволення статевої пристрасті.

У подальшому, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, перебуваючи у вищевказаному місці та в той же час, діючи цілеспрямовано та протиправно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, та бажаючи їх настання, застосовуючи психологічне та фізичне насильство, будучи достовірно обізнаним про малолітній вік ОСОБА_8 , користуючись безпорадним станом потерпілої з огляду на її малолітній вік та власними фізичними перевагами, розуміючи, що малолітня потерпіла за своїм фізичним та психічним станом, внаслідок малолітнього віку не зможе повною мірою розуміти соціального значення вчинюваних із нею дій, чинити будь-який активний опір, зняв з малолітньої потерпілої ОСОБА_8 одяг, нижню білизну, оголивши її статеві органи. Після чого, остання лягла на ліжко, а ОСОБА_4 , в цей час, оголив свій статевий орган та ліг зверху на малолітню потерпілу ОСОБА_8 , і почав виконувати рухи, характерні для статевого акту, доторкатись та тертись своїм статевим членом до статевих органів малолітньої потерпілої, та ділянок тіла біля статевих органів останньої, яка в цей час просила ОСОБА_4 припинити його дії, чим порушив її статеву недоторканість, нормальний фізичний, психічний та соціальний розвиток, після чого припинив свої протиправні дії.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні будь-яких насильницьких дій сексуального характеру, не пов`язаних із проникненням в тіло іншої особи (сексуальне насильство) вчиненому відносно особи, яка не досягла чотирнадцяти років незалежно від її добровільної згоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України.

17 жовтня 2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 4 ст.153 КК України, тобто у скоєнні будь-яких насильницьких дій сексуального характеру, не пов`язаних із проникненням в тіло іншої особи (сексуальне насильство) вчиненому відносно особи, яка не досягла чотирнадцяти років незалежно від її добровільної згоди.

Обґрунтованість підозри та висунутого обвинувачення ОСОБА_4 та висунутого обвинувачення доводиться зібраними доказами, зокрема: протоколом затримання ОСОБА_4 від 17.10.2025, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 17.10.2025, протоколом слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_4 від 17.10.2025, протоколами огляду предмета від 17.10.2025, поясненням малолітньої ОСОБА_8 протоколами допитів свідків ОСОБА_9 , та ОСОБА_10 , а також іншими здобутими доказами у кримінальному провадженні.

17.10.2025 ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави до 15.12.2025.

11.12.2025 слідчим суддею продовжено строк тримання під вартою до 17.01.2026, без визначення розміру застави.

У зв`язку закінченням строку дії запобіжного заходу та наявністю ризиків та обставин, відповідно до ст. ст. 177, 178 КПК України, які враховував слідчий суддя при обрані запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на сьогоднішній день прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_11 звернувся до судді із клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 ..

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому, суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 розділу ІІ КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 199 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

При цьому доведенню підлягають обставини, визначені частиною 3 цієї статті, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини з плином часу продовжуване тримання заявника під вартою потребує більшого обґрунтування, а тому суди повинні наводити додаткові мотиви для обґрунтування необхідності збереження цього запобіжного заходу (справа «Таран проти України» 14 (п. 71), Заява № 31898/06).

Розглянувши питання доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, оцінивши доводи всіх учасників процесу, суд дійшов висновку про збереження на даний час тих ризиків, які існували на час обрання та продовження запобіжного заходу і які передбачені у ст. 177 КПК України.

Так, суд відзначає, що на даний час існує ризик і він не зменшився, що обвинувачений може переховуватись від суду, оскільки суворість покарання за кримінальне правопорушення у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, може бути розцінене обвинуваченим більш небезпечним ніж переховування та втеча.

Також існує ризик і він не зменшився, що обвинувачений може незаконно впливати на свідків та потерпілого, оскільки перебуваючи на волі, обвинувачений ОСОБА_4 матиме можливість контактувати із потерпілою, свідками і відповідно схиляти їх до зміни та дачі потрібних йому показів з метою уникнення кримінальної відповідальності. Відтак ризик незаконного впливу на таких осіб існує і він не зменшився до такої межі, щоб його виключити.

Разом з тим, існує ризик, що обвинувачений ОСОБА_4 , може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Так як, перебуваючи на волі, будучи офіційно не працевлаштованим, не маючи стабільного фінансового доходу обвинувачений ОСОБА_4 зможе ігнорувати виклики слідчого, прокурора чи суду та таким чином перешкоджати забезпеченню завдань кримінального провадження.

Також, вирішуючи питання щодо продовження запобіжного заходу суд відповідно до ст. 178 КПК України враховує, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у злочині, у вчиненні якого він підозрюється становить виключно позбавлення волі, враховує вік підозрюваного, задовільний стан його здоров`я, який раніше не судимий.

За таких обставин, суд дійшов до переконання, що обвинуваченому необхідно продовжити строк тримання під вартою на 60 днів, так як за наявності вищенаведених ризиків та особи обвинуваченого, а також з урахуванням стадії кримінального провадження, зокрема того, що розгляд кримінального провадження триває, таке продовження є виправданим та доцільним і не знаходить підстав для застосування відносно нього більш м`яких запобіжних заходів. Крім цього, суд вважає, що такий строк запобіжного заходу є необхідним та достатнім для забезпечення процесуальної поведінки обвинуваченого.

Враховуючи вищевказані обставини, суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 .

Разом з тим, слідчий суддя відзначає, що згідно норми ст.183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 153 КК України, а саме у вчиненні будь-яких насильницьких дій сексуального характеру, не пов`язаних із проникненням в тіло іншої особи (сексуальне насильство) вчиненому відносно особи, яка не досягла чотирнадцяти років незалежно від її добровільної згоди, беручи до уваги характер вчинення кримінального правопорушення, підстав для застосування альтернативи у вигляді застави слідчий суддя не вбачає.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 376 КПК України,-

у х в а л и в:

Клопотання прокурора Кам`янка-Бузького відділу Жовківської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 - задоволити.

Продовжити запобіжний захід у вигляді триманні під вартою ОСОБА_4 , українцю, громадянину України, уродженцю с. Батятичі, Кам`янка-Бузького району, Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, зі слів працюючого складальником дерев`яних виробів у ТзОВ "Львів-Палет", не одруженого, раніше не судимого - запобіжний захід у вигляді тримання строком шістдесят днів без визначення розміру застави до 14.03.2026 року включно.

Строк дії ухвали шістдесят днів, тобто до 14.03.2026 року включно.

Копію ухвали після її оголошення негайно вручити обвинуваченому, прокурору, а також направити начальнику Державної установи "Львівська установа виконання покарань ( №19 )".

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала про продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляції безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня оголошення ухвали, а обвинуваченим протягом семи днів з дня вручення йому копії ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 16.01.2026.

Головуючий суддя ОСОБА_1