КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/361/2026 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
Категорія: ст. ст. 170-173 КПК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою голови ОСББ «Курортна 8» - ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 травня 2025 року, -

за участю:

прокурора ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 травня 2025 року задоволено клопотання прокурора другого відділу першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0001170 від 20.08.2019 та накладено арешт у кримінальному провадженні № 0001170 від 20.08.2019 із забороною відчуження, розпорядження та користування на наступні об`єкти нерухомого майна:

- земельна ділянка з кадастровим номером :01:002:0031, площею 4,0600 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1, 8, яка на праві комунальної власності належить Львівській міській раді (), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

- земельна ділянка з кадастровим номером :06:002:0027, площею 0,1000 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1, 8, яка на праві власності належить ТОВ «РІВЄРА СІТІ» (), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

- земельна ділянка з кадастровим номером :06:002:0001, площею 0,0850 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка на підставі державного акту на землю серії ЯГ № 516627 від 28.12.2006 на праві приватної власності належить ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_1 );

- земельна ділянка з кадастровим номером :06:002:0002, площею 0,0850 га, розташована за адресою: АДРЕСА_2 , яка на підставі державного акту на землю серії ЯА № 869324 від 18.10.2005 на праві приватної власності належить ОСОБА_9 (РНОКПП НОМЕР_2 );

- земельна ділянка з кадастровим номером :06:002:0025, площею 0,0161 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_1 ), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

- земельна ділянка з кадастровим номером :06:002:0034, площею 0,0100 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_10 (РНОКПП НОМЕР_3 ), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

- земельна ділянка з кадастровим номером :06:002:0038, площею 0,0100 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_10 (РНОКПП НОМЕР_3 ), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

- земельна ділянка з кадастровим номером :06:002:0045, площею 0,0100 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_10 (РНОКПП НОМЕР_3 ), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

- земельна ділянка з кадастровим номером :06:002:0060, площею 0,2269 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка передана у постійне користування ОСББ «Курортна 8» ();

- земельна ділянка з кадастровим номером :06:002:0048, площею 0,0871 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_11 (РНОКПП НОМЕР_4 ), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

- земельна ділянка з кадастровим номером :06:002:0033, площею 0,0800 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_11 (РНОКПП НОМЕР_4 ), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

- земельна ділянка з кадастровим номером :06:002:0054, площею 0,0926 га, розташована за адресою: АДРЕСА_3 , яка на праві приватної власності належить ОСББ «Макаренка 13 А» (), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

- земельна ділянка з кадастровим номером :06:002:0057, площею 0,0293 га, розташована за адресою: АДРЕСА_3 , яка на праві власності належить ОСОБА_12 (РНОКПП НОМЕР_5 );

- земельна ділянка з кадастровим номером :06:002:0047, площею 0,0735 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_13 (РНОКПП НОМЕР_6 ), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

- земельна ділянка з кадастровим номером :06:002:0044, площею 0,0741 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_13 (РНОКПП НОМЕР_6 ), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

- земельна ділянка з кадастровим номером :06:002:0024, площею 0,0741 га, розташована за адресою: АДРЕСА_3 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_14 (РНОКПП НОМЕР_7 ), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

- земельна ділянка з кадастровим номером :06:002:0051, площею 0,0152 га, розташована за адресою: АДРЕСА_4 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_15 (РНОКПП НОМЕР_8 ), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

- земельна ділянка з кадастровим номером :06:002:0052, площею 0,0158 га, розташована за адресою: АДРЕСА_4 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_16 (РНОКПП НОМЕР_9 ), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

- земельна ділянка з кадастровим номером :06:002:1448, площею 0,0580 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка на підставі державного акту на землю серії ЛВ № 058079 від 12.11.2004 на праві приватної власності належить ОСОБА_17 (РНОКПП НОМЕР_10 );

- земельна ділянка з кадастровим номером :06:002:1446, площею 0,1000 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка на підставі державного акту на землю серії ЛВ № 058077 від 12.11.2004 на праві приватної власності належить ОСОБА_17 (РНОКПП НОМЕР_10 );

- земельна ділянка з кадастровим номером :06:002:0044, площею 0,0741 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_13 (РНОКПП НОМЕР_6 ), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

- земельна ділянка з кадастровим номером :06:002:0046, площею 0,0930 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_18 (РНОКПП НОМЕР_11 ) та ОСОБА_19 (РНОКПП НОМЕР_12 ), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

- земельна ділянка з кадастровим номером :06:002:1447, площею 0,1000 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_20 (РНОКПП НОМЕР_13 ), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

- земельна ділянка з кадастровим номером :06:002:1447, площею 0,0757 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_17 (РНОКПП НОМЕР_10 ), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

- земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0115, площею 0,0243 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_21 (РНОКПП НОМЕР_14 ), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

- земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0117, площею 0,0214 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_22 (РНОКПП НОМЕР_15 ), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

- земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0116 площею 0,0214 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_23 (РНОКПП НОМЕР_16 ), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

- земельна ділянка з кадастровим номером :01:002:1678 площею 0,2500 га, розташована за адресою: АДРЕСА_5, яка на праві приватної власності ТОВ «ЕФ-ЛІНГ» (), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

- земельна ділянка з кадастровим номером :06:002:0043, площею 0,1000 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1, яка на праві приватної власності належить ТОВ «ПЕРФОРМЕНС 2» (), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

- земельна ділянка з кадастровим номером :06:002:0037,площею 0,1200 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1, яка на праві приватної власності належить ТОВ «ПЕРФОРМЕНС 2» (), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

- земельна ділянка з кадастровим номером :06:002:0035, площею 0,1000 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_24 (РНОКПП НОМЕР_17 ), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

- земельна ділянка з кадастровим номером :06:002:0043, площею 0,0800 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1, 8, яка на праві приватної власності належить ОСББ «ЖК КОЛО ЛЬВОВА» (), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

- земельна ділянка з кадастровим номером :06:002:0050, площею 0,0800 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1, 8, яка на праві приватної власності належить ОСББ «ЖК КОЛО ЛЬВОВА» (), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

- земельна ділянка з кадастровим номером :06:002:0028, площею 0,0800 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_25 (РНОКПП НОМЕР_18 ), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01;

- земельна ділянка з кадастровим номером :06:002:0785, площею 0,0800 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка на підставі державного акту на землю серії ЯА № 732666 від 20.07.2005 на праві приватної власності належить ОСОБА_25 (РНОКПП НОМЕР_18 ).

Заборонено державним реєстраторам та органам державної реєстрації прав (в тому числі, але не виключно Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській міській, районним у місті Києві державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора, окрім, як за відповідним зверненням Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (ідентифікаційний код 41037901) та уповноважених ним осіб, вчиняти реєстраційні дії стосовно вищевказаного нерухомого майна.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді, голова ОСББ «Курортна 8» - ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 19 травня 2025 року та її скасувати в частині накладення арешту на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , з кадастровим номером :06:002:0060, площею 0,2269га, яка передана в постійне користування ОСББ «Курортна 8» .

Ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 з кадастровим номером :06:002:0060, площею 0,2269га, яка передана в постійне користування ОСББ «Курортна 8» .

На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною та свідчить про незаконне обмеження громадян України в праві володіння, користування і розпорядження своїм майном і підлягає скасуванню.

Апелянт вказує на те, що оскаржувана ухвала прийнята без дотримання вимог ст.ст.84, 98, 131-132 КПК України.

На зазначеній земельній ділянці розташовані об`єкти нерухомого майна, а саме багатоквартирні житлові будинки, де більше 20 років проживають мешканці будинків. При цьому ОСББ «Курортна 8» () та мешканці багатоквартирних житлових будинків, для обслуговування яких і було виділено в користування вказану земельну ділянку, які не мають жодного відношення до даного кримінального провадження.

Саме по собі визнання вказаної земельної ділянкиречовим доказом у кримінальному провадженні не може бути підставою для накладення на неї арешту. Разом з тим, слідчим суддею не обґрунтовано, яким саме критеріям згідно ст.98 КПК України відповідає дана земельна ділянка.

Ні прокурором, ні судом не обґрунтовано потреби досудового розслідування, які можуть виправдовувати такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні прокурора.

Прокурором не долучено до матеріалів клопотання жодних доказів, які свідчать про те, що мешканці багатоквартирних будинків ОСББ «Курортна 8» здійснюють будь-які дії щодо приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження земельної ділянки, як це передбачено ст. 170 КПК України, як підставу для накладення арешту. Відтак, не доведено доцільність арешту земельної ділянки з кадастровим номером: :06:002:0060, а доводи прокурора і суду про те, що дана земельна ділянка може бути використана як докази для встановлення факту або обставин у кримінальному провадженні, є виключно припущеннями.

Судом і прокурором не обґрунтовано наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, що свідчать про необхідність накладення арешту на вказану земельну ділянку.

Метою накладення арешту згідно з доводами прокурора і суду є запобігання відчуженню державного майна. Однак вказана земельна ділянка не перебуває у державній власності, а передана в постійне користування машканцям багатоквартних будинків ОСББ «Курортна 8». Проте дану обставину суд не взяв до уваги, як доказ відсутності необхідності у накладенні арешту на дану земельну ділянку. Крім того, в поданому клопотанні прокурор просив накласти арешт на нашу земельну ділянку із забороною відчуження, розпорядження та користування такою.

Крім того, апелянт зазначає, що Печерським районним судом м. Києва не повідомлено ОСББ «Курортна 8», про судове засідання з розгляду клопотання про накладення арешту, не надіслано їм копію ухвали, а саме ні короткого ні повного тексту такої, чим порушено вимоги ст.ст.172, 173 КПК України.

На обгрунтування вимог клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження апелянт зазначає, що їх не було повідомлено про судовий розгляд, ухвала не надсилалась, про її існування дізналися випадково в ході затверження проекту землеустрою ОСББ «Курортна 8».

В судове засідання голова ОСББ «Курортна 8» - ОСОБА_6 не з`явився, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений завчасно та належним чином, клопотання про відкладення апеляційного розгляду, не подавав. При цьому в прохальній частині апеляційної скарги зазначив, що подану апеляційну скаргу підтримує в повному обсязі та просить її задовольнити, а розгляд апеляційної скарги просить проводити за відсутності представника ОСББ «Курортна 8».

Відтак, колегія суддів з урахуванням зазначеного, а також думки прокурора, який вважав за можливе проводити розгляд зазначеної апеляційної скарги, без участі представника ОСББ «Курортна 8», прийшла до висновку про можливість проведення судового розгляду без участі представника ОСББ «Курортна 8», що не суперечить положенням ч. 1 ст. 172 та ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити без змін ухвалу слідчого судді, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга голови ОСББ «Курортна 8» - ОСОБА_6 , не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог пункту 3 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Строк апеляційного оскарження може бути поновлений, якщо причини його пропуску є поважними.

Згідно з ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

З урахуванням обставин, щодо пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого суддіПечерського районного суду м. Києва від 19 травня 2025 року, які викладені в клопотанні голови ОСББ «Курортна 8» - ОСОБА_6 , колегія суддів вважає їх поважними, на підставі чого приходить до висновку щодо поновлення строку на апеляційне оскарження вказаної ухвали.

Як вбачається з наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження та ухвали слідчого судді місцевого суду, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001170 від 20.08.2019 за підозрою ОСОБА_26 за ч. 1 ст. 255, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 209 КК України, за підозрою ОСОБА_27 за ч. 1 ст. 255 ч. 5 ст. 191 КК України, за підозрою ОСОБА_28 за ч. 1 ст. 255, ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 ч. 3 ст. 209 КК України, за підозрою ОСОБА_29 за ч. 1 ст. 255, ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України, за підозрою ОСОБА_30 за ч. 1 ст. 255, ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України, а також ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 15, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 367, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 191 ч.ч. 1, 2 ст. 255, ч. 3 ст. 240, ч. 3 ст. 209 КК України.

В межах даного кримінального провадження, 01.05.2025 прокурор другого відділу першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, згідно переліку зазначеного в даному клопотанні.

На обґрунтування вимог даного клопотання зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що передача майнових комплексів у відання Української республіканської ради профспілок, правонаступником якої після розпаду СРСР стала рада Федерації незалежних профспілок України, а у подальшому - Федерація професійних спілок України, жодним чином не мала наслідком зміну форми власності переданого майна, яке так і залишилося державним.

Отже майно, що розташоване на території України та перебувало у віданні загальносоюзної громадської організації, а на момент створення Федерації професійних спілок України, АТ «Укрпрофоздоровниця» та інших профспілкових організацій, перебувало у державній власності, то таке майно не могло бути відчужене без згоди його власника - держави в особі Фонду державного майна України.

Так, постановою Президії Ради Федерації незалежних професійних спілок України № П-ІІ-І від 22.11.1991 на базі санаторно-курортних закладів, підприємств, об`єднань та установ профспілок України створено за пайовим внеском Фонду соціального страхування України створено Акціонерне товариство лікувально-оздоровчих установ профспілок України «Укрпрофздравниця» (надалі - АТ «Укрпрофздравниця»).

Відповідно до акту приймання-передачі майна Федерації незалежних профспілок України у власність АТ «Укрпрофздравниця» від 24.01.1992, Федерація незалежних профспілок України передала, а АТ «Укрпрофздравниця» прийняло майно територіальних санаторно-курортних установ профспілок, санаторіїв, будинків відпочинку, пансіонатів, лікувальних та підсобно-допоміжних об`єктів, підвідомчих колишній Українській республіканській раді по управлінню курортами профспілок, серед яких і майно Санаторію «Львів», що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, 8.

У подальшому, наказом Прикарпатського дочірнього підприємства ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» № 28 від 15.03.2000 створено філію Прикарпатського дочірнього підприємства ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» - «Санаторій «Львів». Цим же наказом затверджено перелік будівель та споруд санаторію «Львів», що підлягають державній реєстрації та знаходяться за адресою: АДРЕСА_6.

На підставі зазначеного наказу КП «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» видано реєстраційне посвідчення від 14.08.2001, яким засвідчено право власності на цілісний майновий комплекс санаторію «Львів» за Прикарпатським дочірнім підприємством ЗАТ «Укрпрофоздоровниця».

Рішенням загальних зборів ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» № 3/1 від 22.01.2003 (протокол № 3) «Про зміни організаційно-правової структури ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» реорганізовано, шляхом виділення філію Прикарпатського дочірнього підприємства ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» - «Санаторій «Львів» в Дочірнє підприємство «Санаторій «Львів» ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» та затверджено його статут, який зареєстрований 21.02.2003 за № 18941.

Відповідно до вищевказаного статуту, ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» є засновником та власником майна названого підприємства, а ДП «Санаторій «Львів» є правонаступником Прикарпатського дочірнього підприємства ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» стосовно цивільно-правових відносин, що виникли в результаті діяльності філії «Санаторій «Львів».

Разом з тим, згідно з рішенням загальних зборів ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» від 22.01.2003 та акту прийому-передачі майна цілісного майнового комплексу, Прикарпатське дочірнє підприємство ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» передало, а дочірнє підприємство «Санаторій «Львів» ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» прийняло у володіння і користування майно, без права рішення про відчуження основних засобів, що належать на праві власності ЗАТ «Укрпрофоздоровниця», інших активів, зобов`язань, власного капіталу і складає цілісний майновий комплекс - дочірнє підприємство «Санаторій «Львів» ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» за адресою: АДРЕСА_7.

Водночас, невстановлені досудовим розслідуванням особи, з числа керівників та працівників Федерації професійних спілок України та ЗАТ «Укрпрофоздоровниця», у точно невстановлений досудовим розслідуванням час, діючи з метою незаконного заволодіння державним майном, а саме цілісним майновим комплексом ДП «Санаторій «Львів» ЗАТ «Укрпрофоздоровниця», що розташований за адресою: АДРЕСА_8, розробили злочинний план, згідно якого, місцеві органи виконавчої влади, зокрема службові особи Брюховицької селищної ради, в порушення вимог Указу Президії Верховної Ради України від 30.08.1991 № 1452-XII «Про передачу підприємств, установ та організацій союзного підпорядкування, розташованих на території України, у власність держави», Закону України від 10.09.1991 «Про підприємства, установи та організації союзного підпорядкування, розташовані на території України», Постанови Верховної Ради України № 3943-ХІІ від 04.02.1994 «Про майно загальносоюзних громадських організацій колишнього Союзу РСР», Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно та інших, вказаних вище, нормативних актів, мали оформити та видати в порушення вказаних вимог законодавства представникам ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» свідоцтва про право власності на об`єкти нерухомого майна, яке перебувало в їх віданні.

Установлено, що 06.07.1990 Брюховицькою селищною радою Прикарпатському об`єднанню санаторно-курортних установ видано державний акт на право користування землею серії Б № 040262, відповідно до якого безстроково та безоплатно передано у користування Санаторію «Львів» земельну ділянку площею 7,4 га.

У подальшому, невстановлені досудовим розслідуванням особи з числа керівників Федерації професійних спілок України, ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» та ДП «Санаторій «Львів», у період 2000-2004 років, діючи умисно, з метою незаконного заволодіння державним майном подали до Брюховицької селищної ради заяви про вилучення з постійного землекористування санаторію земельних ділянок, мотивуючи своє рішення тим, що такі земельні ділянки не використовуються у виробничому процесі, підвищеннями тарифів на землю, скрутним матеріальним становищем санаторію тощо.

На підставі вищевказаних заяв, з земельної ділянки загальною площею 7,4 га, яка перебувала у користуванні Санаторію «Львів», рішенням Брюховицької селищної ради № 142 від 05.05.2000 вилучено 0,05 га, рішенням № 381 від 21.08.2001 вилучено 2,29 га, рішенням № 84 від 05.12.2002 вилучено 0,57 га, рішенням № 158 від 26.06.2003 вилучено 0,17 га, рішенням № 244 від 04.03.2004 вилучено 0,25 га.

Таким чином, протягом 2000-2004 років з земельної ділянки, на якій розташовувався ДП «Санаторій «Львів» протиправно вилучено 3,33 га.

Крім того, 07.05.2018 між Брюховицькою селищною радою та ПАТ «Укрпрофоздоровниця» ДП «Санаторій «Львів» укладено договір оренди земельної ділянки площею 4,0600 га, кадастровий номер :06:002:0031, строком на 49 років для будівництва і обслуговування санітарно-оздоровчих закладів, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_6, та на якій розміщені об`єкти нерухомого майна, що належать ДП «Санаторій «Львів».

Враховуючи вищевикладене, під час досудового розслідування отримано відомості про об`єкти незаконно відчуженого майна третім особам, зокрема, зазначених у клопотанні земельних ділянок.

Зібрані під час досудового слідства докази вказують на те, що вищезазначені об`єкти нерухомості є об`єктом протиправного посягання службових осіб правоохоронних органів, працівників Федерації професійних спілок України (), ПрАТ «Укрпрофоздоровниця» (), ПрАТ «Укрпрофтур» () та інших фізичних та юридичних осіб.

З огляду на що право власності держави Україна після розпаду СРСР, історії створення спірного майна та створення ПрАТ «Укрпрофоздоровниці», з проголошенням незалежності України 24.08.1991 право власності на майно набула держава, тому відповідно до постанови Верховної ради України №2268ХІІ від 10.04.1992 та №3943-ХІІ від 01.02.1994 орган, якому надані повноваження прийняти та розпоряджатись спірним об`єктом до визначення суб`єктів його права, є Фонд державного майна України.

Таким чином, майно не могло на законних підставах перейти у власність Федерації незалежних профспілок України, яке згодом остання передала до статутного фонду ПрАТ «Укрпрофоздоровниці» (), оскільки майно перейшло у державну власність відповідно до вищезазначених положень нормативно - правових актів.

Зазначене свідчить про те, що усе майно, передане Федерації професійних спілок України (), ПрАТ «Укрпрофоздоровниця» (), ПрАТ «Укрпрофтур» () та у подальшому інших фізичних та юридичних осіб є державною власністю.

Оскільки об`єктом кримінально протиправних дій службових осіб є вищезазначене нерухоме майно, постановою слідчого у кримінальному провадженні прийнято рішення про визнання такого майна речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

19.05.2025 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва задоволено вказане клопотання прокурора про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0001170 від 20.08.2019 та накладено арешт у кримінальному провадженні № 0001170 від 20.08.2019 із забороною відчуження, розпорядження та користування на об`єкти нерухомого майна, згідно переліку визначеного в даній ухвалі в тому числі на земельну ділянку з кадастровим номером :06:002:0060, площею 0,2269 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, 8, яка передана у постійне користування ОСББ «Курортна 8» ().

Оскільки дана ухвала оскаржена головою ОСББ «Курортна 8», тільки в частині накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :06:002:0060, площею 0,2269 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, 8, яка передана у постійне користування ОСББ «Курортна 8» (), тому колегія суддів, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, переглядає ухвалу слідчого судді в межах вимог поданої апеляційної скарги, а щодо іншого майна, на яке накладено арешт вказаною ухвалою слідчого судді, то в цій частині питання законності та обґрунтованості накладення арешту на майно колегією суддів не вирішується.

Задовольняючи дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження за № 0001170 від 20.08.2019 за підозрою ОСОБА_26 за ч. 1 ст. 255, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 209 КК України, за підозрою ОСОБА_27 за ч. 1 ст. 255 ч. 5 ст. 191 КК України, за підозрою ОСОБА_28 за ч. 1 ст. 255, ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 ч. 3 ст. 209 КК України, за підозрою ОСОБА_29 за ч. 1 ст. 255, ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України, за підозрою ОСОБА_30 за ч. 1 ст. 255, ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України, а також ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 15, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 367, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 191 ч.ч. 1, 2 ст. 255, ч. 3 ст. 240, ч. 3 ст. 209 КК Українита накладаючи арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :06:002:0060, площею 0,2269 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, 8, яка передана у постійне користування ОСББ «Курортна 8» (),слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вказане майно, оскільки в клопотанні прокурора вбачаються підстави для накладення арешту на земельні ділянки, так як вказане нерухоме майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, набуте кримінально протиправним шляхом, визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні та метою такого арешту є забезпечення зберігання речових доказів.

З огляду на обставини ймовірно вчиненого кримінального правопорушення, представлених доказів за матеріалами клопотання в їх сукупності, а також на те, що прокурором у клопотанні доведено необхідність накладення арешту на зазначене в клопотанні майно, оскільки в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, набуте кримінально протиправним шляхом, визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні та метою такого арешту є забезпечення зберігання речових доказів, тому слідчий суддя з метою забезпечення кримінального провадження та можливого використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також, враховуючи правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про арешт майна.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів погоджується, з огляду на наступне.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

З ухвали слідчого судді вбачається, що наведені в клопотанні прокурора доводи про накладення арешту на майно перевірялись судом першої інстанції. При цьому були досліджені матеріали судового провадження, а також з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК Українита судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК Україниарештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК Україниарешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК Україниу випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

При винесенні ухвали слідчим суддею, у відповідності до вимог ст. 173 КПК України, всупереч твердженням апелянта, були враховані наведені в клопотанні прокурора правові підстави для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також обставини кримінального провадження № 0001170 від 20.08.2019 за підозрою ОСОБА_26 за ч. 1 ст. 255, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 209 КК України, за підозрою ОСОБА_27 за ч. 1 ст. 255 ч. 5 ст. 191 КК України, за підозрою ОСОБА_28 за ч. 1 ст. 255, ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 ч. 3 ст. 209 КК України, за підозрою ОСОБА_29 за ч. 1 ст. 255, ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України, за підозрою ОСОБА_30 за ч. 1 ст. 255, ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України, а також ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 15, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 367, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 191 ч.ч. 1, 2 ст. 255, ч. 3 ст. 240, ч. 3 ст. 209 КК України та відношення до нього земельної ділянки з кадастровим номером :06:002:0060, площею 0,2269 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, 8, яка передана у постійне користування ОСББ «Курортна 8» (), а тому слідчий суддя обґрунтовано задовольнив клопотання прокурора про арешт майна, з урахуванням наявних для цього підстав, передбачених ст. 170 КПК України.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, всупереч твердженням апелянта обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на вище зазначене майно, з тих підстав, що воно у встановленому законом порядку визнано речовими доказами в рамках вказаного кримінального провадження та відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

Крім того, ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Тому, з огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

З огляду на наведене та враховуючи, що в засіданні суду першої інстанції ретельно перевірено майно і його відношення до матеріалів кримінального провадження, а також встановлено мету арешту майна відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, а саме збереження речових доказів колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на майно, всупереч твердженням апелянта.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на майно.

Підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження колегія суддів не вбачає. Обставини кримінального провадження на час прийняття рішення вимагали вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, колегією суддів не встановлено.

Доводи апеляційної скарги про необґрунтованість накладення арешту на майно є такими, що не відповідають матеріалам провадження. Крім того, слідчим суддею суду першої інстанції накладено арешт на майно відповідно до вимог ст. ст. 132, 167, 170, 173 КПК України на підставі належно досліджених доводів органу досудового розслідування.

При цьому, арешт майна з підстав передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З урахуванням цього слідчий суддя встановив належні правові підстави, передбачені ч.ч. 1, 2, 3 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вищевказане майно, що відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, всупереч доводам апелянта.

Зважаючи на викладене, в сукупності з обставинами провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт, діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, арешт застосував правомірно, а тому доводи апелянта стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Всі інші зазначені в апеляційній скарзі обставини не є безумовними підставами для скасування ухвали суду.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що арешт майна є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, який в подальшому може бути скасований у визначеному законом порядку. У відповідності до вимог ст. 174 КПК Україниарешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170-173, 307, 309, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,

п о с т а н о в и л а:

Поновити голові ОСББ «Курортна 8» - ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 травня 2025 року.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 травня 2025 року в частинні задоволення клопотання прокурора та накладення арешту у кримінальному провадженні № 0001170 від 20.08.2019 із забороною відчуження, розпорядження та користування, земельною ділянкою з кадастровим номером :06:002:0060, площею 0,2269 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, 8, яка передана у постійне користування ОСББ «Курортна 8» (), із забороною державним реєстраторам та органам державної реєстрації прав (в тому числі, але не виключно Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській міській, районним у місті Києві державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора, окрім, як за відповідним зверненням Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (ідентифікаційний код 41037901) та уповноважених ним осіб, вчиняти реєстраційні дії стосовно вищевказаного нерухомого майна, - залишити без змін, а апеляційну скаргу голови ОСББ «Курортна 8» - ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4