Справа № 461/9405/25
Провадження № 1-кс/461/651/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2026 року. м.Львів.

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого Слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області лейтенанта юстиції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні у №0000298 від 11.11.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 333 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий Слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області лейтенант юстиції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим із прокурором Львівської обласної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000298 від 11.11.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 333 КК України, про накладення арешту на майно.

Клопотання вмотивоване тим, що з матеріалів кримінального провадження вбачається, що 04.10.2025 громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прямуючи з України в Республіку Польща як водій мікроавтобуса Mercedes Sprinter, р.н. НОМЕР_1 , намагався перевезти через пункт пропуску «Нижанковичі-Мальховіце» митного моста «Нижанковичі» Львівської митниці без відповідного дозволу БПЛА «ZALA Z-16», що, відповідно до висновку Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Дермитслужби України від 24.10.2025, має ознаки безпілотного літального апарату, спеціально призначеного або модифікованого для військового використання, та, згідно постанови КМУ від 20.11.2003 № 1807, підлягає державному експортному контролю.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_5 від 04.10.2025, зазначені частини безпілотного літального апарату йому передав ОСОБА_6 для перевезення з України в Республіку Польща з метою ремонту зазначеного об`єкта та його подальшого повернення в Україну.

03.02.2026 на підставі ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова № 1-кс/461/519/26 від 27.01.2026, проведено обшук в житлі ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено мобільний телефон «One Plus 9R» моделі «Le2101», IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , із вставленою у ньому карткою оператора мобільного зв`язку з номером НОМЕР_4 , який належить останньому.

03.02.2026 вилучений в ході обшуку мобільний телефон визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Незастосування у даному випадку арешту вказаних речових доказів може привести до їх втрати, оскільки, згідно ч. 3 та ч. 6 ст. 173 КПК України, відмова у задоволенні клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення майна особі, у якої воно було вилучено.

Окрім цього, досудовим розслідування встановлено, що вказаний предмет, вилучений під час проведення обшуку, містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, відтак, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Враховуючи, що накладення арешту на вказаний речовий доказ є обґрунтованим та запобігатиме настанню будь-яких негативних наслідків, в тому числі пошкодженню, знищенню або втраті майна, арешт майна є необхідним заходом забезпечення для дослідження у подальшому обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного та беручи до уваги те, що зазначений у даному клопотанні предмет є речовим доказом у кримінальному провадженні та існує загроза його знищення та зміни, слідчий просить клопотання задовольнити.

Слідчий подав до суду заяву про розгляд клопотання у його відсутності, вимоги клопотання підтримує та просить їх задовольнити.

На підставі ч.2 ст.172 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без виклику представника власника майна, та у відсутності слідчого та прокурора.

Відповідно до положень ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підстав вважати, що воно є доказом злочину.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 та ч. 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт з метою забезпечення збереження речових доказів на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та спеціальної конфіскації.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому КПК України порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Перевіривши матеріали клопотання, враховуючи правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, наслідки арешту, розумність та співрозмірність обмеження права власності, завдання кримінального провадження, інші обставини, вважаю клопотання підставним, а тому, з метою забезпечення кримінального провадження, з метою збереження речових доказів, недопущення їх втрати чи зміни та використання їх у доказуванні таке підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.131, 132, 170- 173 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на вилучений 03.02.2026 під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 мобільний телефон марки: «One Plus 9R» моделі «Le2101», IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , із вставленою у ньому карткою оператора мобільного зв`язку з номером НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду, в строки, передбачені ст.395 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_7