Провадження № 1-кс/643/5567/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2025 м. Харків

Салтівський районний суд міста Харкова у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_10 , законного представника неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_11 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву судді Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_12 про самовідвід у кримінальній справі № 643/10618/25, провадження № 1-кп/643/911/25, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2, 3 ст. 307, ч. 3, 4 ст. 321, ч. 2 ст. 306 КК України, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321 КК України

ВСТАНОВИВ

В провадження судді Салтівського районного суду м. Харкова ОСОБА_12 перебуває кримінальна справа № 643/10618/25, провадження № 1-кп/643/911/25, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2, 3 ст. 307, ч. 3, 4 ст. 321, ч. 2 ст. 306 КК України, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321 КК України.

Суддя ОСОБА_12 заявила заявив самовідвід у вказаній кримінальній справі. В обґрунтування зазначила, що в її провадженні перебувало кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 307, ч. 3, 4 ст. 321, ч. 2 ст. 306 КК України, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень,передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321 КК України. Ухвалою від 26.08.2025 матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321 КК України, виділені в окреме провадження (справа № 643/14172/25). 29.09.2025 вироком Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_13 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321 КК України, та остаточно призначено ОСОБА_13 покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років з конфіскацією майна. Вищенаведене свідчить про те, що під час розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_13 (справа № 643/14172/25) суддею ОСОБА_12 вже сформовано та висловлено думку щодо доведеності події кримінальних правопорушень, у вчиненні яких, серед іншого, обвинувачуються ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 . Враховуючи викладене, можуть виникнути сумніви в здатності судді ОСОБА_12 , яка розглядала справу № 643/14172/25 та ухвалила у ній обвинувальний вирок, об`єктивно та неупереджено розглянути справу № 643/10618/25 та забезпечити реалізацію права учасників справи на справедливий суд, невід`ємною складовою якого є право на розгляд справи незалежним і безстороннім судом, а тому з метою забезпечення відсутності будь-яких сумнівів щодо неупередженості головуючого судді з точки зору стороннього спостерігача, у тому числі і з точки зору осіб, які беруть участь у вказаному кримінальному провадженні, суддею ОСОБА_12 заявлений самовідвід від розгляду справи № 643/10618/25.

У судовому засіданні 06.10.2025 присутні учасники судового провадження, кожний окремо, підтримали самовідвід судді ОСОБА_12 .

Вирішуючи заявлений самовідвід, суд керується таким.

Перелік підстав, за наявності яких слідчий суддя підлягає відводу (самовідводу), визначений ст. 75, 76 КПК України.

Відповідно до ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судова влада в Україні відповідно до конституційних засад поділу влади здійснюється незалежними та безсторонніми судами, утвореними згідно із законом.

Статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з ч. 1 ст. 7 вказаного вище Закону, кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Положеннями п. 2.5. Бангалорських принципів поведінки суддів передбачено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

У Коментарі до Кодексу суддівської етики зазначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини, відображеної, зокрема, в рішеннях у справі "Фей проти Австрії", "Ветштайн проти Швейцарії", "Пуллар проти Сполученого Королівства", "Білуха проти України", наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду.

Як зазначено в постанові Верховного Суду від 17.09.2019 по справі № 277/599/15-к, між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (див. рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру»). У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії»).

Навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" (De Cubber v. Belgium), від 26 жовтня 1984 року, п. 26). Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland) та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії" (Castillo Algar v. Spain), від 28 жовтня 1998 року, п. 45) (рішення у справі «Білуха проти України»).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участі у кримінальному провадженні в тому числі і за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно з ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 КПК України, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Судом встановлено, що в провадженні судді Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_12 перебувало кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 307, ч. 3, 4 ст. 321, ч. 2 ст. 306 КК України, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321 КК України. Ухвалою суду від 26.08.2025 матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321 КК України, виділені в окреме провадження (справа № 643/14172/25). В подальшому вироком Салтівського районного суду міста Харкова від 29.09.2025 ОСОБА_13 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321 КК України, та остаточно призначено ОСОБА_13 покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років з конфіскацією майна.

Таким чином, під час розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_13 (справа № 643/14172/25) суддею ОСОБА_12 вже сформовано та висловлено думку щодо доведеності події кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у даній справі № 643/10618/25, та винуватості вказаних осіб у їх вчиненні, оскільки судді ОСОБА_12 достовірно відомо, які конкретно особи зазначені у вироку під формулюванням «особи, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження».

За таких обставин у ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 можуть виникнути сумніви в здатності судді ОСОБА_12 , яка розглянула справу № 643/14172/25 та ухвалила в ній обвинувальний вирок, об`єктивно та неупереджено розглянути дану справу643/10618/25 та забезпечити реалізацію їх права на справедливий суд, невід`ємної складовою якого є право на розгляд справи незалежним і безстороннім судом.

Суд також враховує, що в рішенні у справі MUCHA v. Slovakia (№ 63703/19) Європейський суд з прав людини за схожих обставин дійшов висновку щодо порушення пункту 1 статті 6 Конвенції (право на справедливий суд).

Ураховуючи наведене, з метою забезпечення відсутності будь-яких сумнівів щодо об`єктивності, неупередженості та безсторонності судді ОСОБА_12 з точки зору учасників судового провадження та будь-якого стороннього спостерігача, надання додаткових гарантій об`єктивної безсторонності судді та забезпечення довіри осіб, які беруть участь у справі, до ухваленого в справі судового рішення, вважаю за необхідне задовольнити заявлений суддею ОСОБА_12 самовідвід.

Керуючись ст. 75, 76, 81, 369-372 КПК України

УХВАЛИВ

Заяву судді Салтівського районного суду м. Харкова ОСОБА_12 про самовідвід у кримінальній справі № 643/10618/25, провадження № 1-кп/643/911/25 задовольнити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою ст. 392 Кримінального процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Повний текст ухвали буде проголошений в приміщенні Салтівського районного суду м. Харкова 07.10.2025 року о 15-30 год.

Суддя ОСОБА_1