Хортицький районний суд м.Запоріжжя
Справа № 337/5006/25
Провадження № 1-кс/337/386/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2025 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Хортицького районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 , розглянувши в судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ ВП № 5 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000837 від 22.09.2025, стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився у м. Запоріжжя, громадянина України, неодруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей немає, має середню освіту, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , який перебуває на посаді солдата резерву 1 взводу резерву солдатського складу 1 роти резерву солдатського складу, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, -

УСТАНОВИВ:

24.09.2025 до Хортицького районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання слідчого ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000837 від 22.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, в якому слідчий просив застосувати до підозрюваного у вчиненні вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, посилаючись на існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В клопотанні слідчий зазначив, що згідно з даними, встановленими органом досудового розслідування 21.09.2025 приблизно о 15:00 год., ОСОБА_5 перебуваючи спільно з ОСОБА_7 позаду гаражу АДРЕСА_2 , побачили потерпілого ОСОБА_8 . У цей час у них виник спільний злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, в умовах воєнного стану. Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, ОСОБА_7 підійшов до потерпілого ОСОБА_8 , та відкрито заволодів належним йому мобільним телефоном Xiaomi Redmi 9 зеленого кольору, який обладнаний сім картою мобільного оператора ТОВ «Лайфселл» з номером НОМЕР_2 , IMEI1: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 , взявши його з землі поблизу потерпілого ОСОБА_8 , не реагуючи при цьому на вимогу потерпілого повернути належне йому майно, тим самим відкрито заволодів вищевказаним телефоном, завдавши потерпілому ОСОБА_8 майнової шкоди на суму 4 000 гривень.

В цей час, ОСОБА_5 з метою досягнення єдиного злочинного результату, реалізуючи умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, в умовах воєнного стану, спостерігаючи за навколишньою обстановкою, побачив, як потерпілий дістав мобільний телефон Xiaomi Redmi 14 Pro, IMEI1: НОМЕР_5 , IMEI2: НОМЕР_6 , за допомогою якого намагався викликати допомогу, після чого наблизився до потерпілого на зручну відстань, та з метою подавлення волі останнього до опору, наніс йому один удар кулаком правої руки в область обличчя, від чого потерпілий ОСОБА_8 втратив рівновагу та впав на землю випустивши з рук, мобільний телефон Xiaomi Redmi 14 Pro. В цей час, ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_7 реалізуючи злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаний із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, в умовах воєнного стану, привласнили з землі належний потерпілому ОСОБА_8 вищевказаний мобільний телефон Xiaomi Redmi 14 Pro, чим завдали потерпілому майнову шкоду на суму 10 699 гривень.

При цьому, на вимогу потерпілого ОСОБА_8 повернути належні йому мобільні телефони ОСОБА_5 та ОСОБА_7 не відреагували та висловили погрозу заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому, при цьому діючи відкрито, продовжували утримувати при собі викрадене майно. Далі потерпілий ОСОБА_8 хвилюючись за своє життя та здоров`я будь-якого опору діям ОСОБА_5 та ОСОБА_7 не вчиняв та скориставшись моментом, що останні відволіклись на осіб, які проходили повз них, втік з вищевказаного місця та звернувся в подальшому за допомогою. В свою чергу ОСОБА_5 та ОСОБА_7 покинули місце вчинення злочину, розпорядились викраденим майном на власний розсуд, чим завдали потерпілому ОСОБА_8 майнової шкоди на загальну суму 14 699 гривень.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 4 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

22 вересня 2025 року ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України, 22 вересня 2025 року о 21 годині 46 хвилин ОСОБА_5 було повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Обґрунтованість підозри стосовно ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме:

- заявою про вчинення кримінального правопорушення та протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 , відповідно до яких приблизно в 15.00 21.09.2025 року в балці неподалік від б.8 бульвару Будівельників м. Запоріжжя, відкрито, із застосуванням насильства, шляхом нанесення ударів в обличчя, тулуб, 2 відомі йому особи, яких він зможе впізнати, відібрали у нього мобільні телефони Xiaomi Redmi 14 Pro, Xiaomi Redmi 9, чим спричинили заявнику матеріальний збиток на суму приблизно 16 000 гривень;

- протоколом від 22.09.2025 пред`явлення особи для впізнання за фотознімками згідно якого потерпілий ОСОБА_8 впізнав підозрюваного ОСОБА_5 , як особу, яка приблизно о 15:00 21.09.2025 року в балці неподалік від б. 8 по Бульвару Будівельників м.Запоріжжя,його побила, відібрала у нього мобільний телефон Xiaomi Redmi 9 та разом з іншим підозрюваним відкрито заволоділа мобільним телефоном Xiaomi Redmi 14 Pro;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , який пояснив, що приблизно о 16:00 22.09.2025 року він зустрів потерпілого ОСОБА_8 , який розповів йому, що його побили та забрали 2 мобільних телефони дві особи, серед яких був їх спільний знайомий на ім`я ОСОБА_10 . ОСОБА_9 зателефонував ОСОБА_10 та останній пообіцяв повернути йому один мобільний телефон, інший телефон з його слів був не у нього. Згодом ОСОБА_10 передав йому мобільний телефон Xiaomi Redmi 9, який ОСОБА_9 передав потерпілому ОСОБА_8 ;

- протоколом від 22.09.2025 пред`явлення особи для впізнання за фотознімками згідно з яким свідок ОСОБА_9 впізнав підозрюваного, ОСОБА_5 як особу в розпорядженні якої 21.09.2025 перебував мобільний телефону Xiaomi Redmi 9, який належить потерпілому ОСОБА_8 ;

- протоколом огляду від 22.09.2025 року, в ході якого потерпілим ОСОБА_8 в ВП №5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області добровільно видано мобільний телефон Xiaomi Redmi 9;

- протоколом від 22.09.2025 року слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_8 , в ході якого потерпілий ОСОБА_8 пояснив, що приблизно о 15:00 21.09.2025 в балці неподалік від б. 8 по Бульвару Будівельників у м.Запоріжжі, особа на ім`я ОСОБА_10 відкрито разом з іншим невідомим йому чоловіком відібрала у нього мобільний телефон Xiaomi Redmi 14 Pro, та вказаний ОСОБА_10 був присутній при відібранні мобільного телефону Xiaomi Redmi 9 іншою особою;

- матеріалами відеозапису від 21.09.2025 року, отриманим від повного товариства «Ломбард «Перший» ТОВ «Мікрофінанс і компанія» щодо передачі підозрюваними ОСОБА_7 та ОСОБА_5 мобільного телефону Xiaomi Redmi 14 Pro під заставу до повного товариства «Ломбард «Перший» ТОВ «Мікрофінанс і компанія», розташованого за адресою: м.Запоріжжя, вул.Героїв 93-ї Бригади, б.30;

- протоколом допиту ОСОБА_11 від 22.09.2025 року, яким встановлено, що 21.09.2025 приблизно о 15.40 двоє чоловіків зайшли до приміщення ломбарду за адресою: АДРЕСА_3 та під заставу передали мобільний телефон Xiaomi Redmi 14 Pro, вказані особи отримали готівкою 5 340 гривень.

- протоколом від 22.09.2025 року пред`явлення особи для впізнання за фотознімками згідно якого свідок ОСОБА_11 впізнав підозрюваного ОСОБА_5 , як особу, яка разом з іншою особою зайшла до приміщення ломбарду за адресою: АДРЕСА_3 та під заставу передала мобільний телефон Xiaomi Redmi 14 Pro, вказані особи отримали готівкою 5 340 гривень.

У судовому засіданні слідчий послався на обгрунтованість підозри та існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, також просить обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів без можливості внесення застави.

Враховуючи наявність ризиків передбачених пп. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, прокурор просив застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів без можливості внесення застави.

В судового засіданні захисник ОСОБА_6 заявила про недоведеність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, просила застосувати до підозрюваного запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою. Зазначила, що свідки правопорушення у цьому провадженні відсутні, відтак, підозрюваний не зможе чинити на них незаконний вплив. Зазначила, що підозрюваний є військовозобов`язаним, не має закордонного паспорта, а відтак, не зможе перетнути кордон України.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив проти обгрунтованості підозри, просив обрати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши слідчого, прокурора, пояснення підозрюваного та позицію захисника, дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов таких висновків.

22.09.2025 о 21:40 у кримінальному провадженні № 0000837 від 22.09.2025 ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, в присутності адвоката ОСОБА_6 . Згідно з протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 22.09.2025 року, ОСОБА_5 був фактично затриманий в порядку ст. 208 КПК України 22.09.2025 о 07:50 год.

Матеріали клопотання та долучені до нього матеріали, свідчать про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення.

На переконання слідчого судді незалежно від подальшої доведеності підозри чи правової кваліфікації інкримінованого ОСОБА_5 діяння сукупність досліджених в судовому засіданні доказів свідчить, що він може бути причетним до цього злочину.

Порядок тримання під вартою визначений ст. 183 КПК України.

Зокрема, ч. 1 ст. 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам, у тому числі: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Згідно з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний ОСОБА_5 може:

- переховуватися від органів досудового розслідування;

- незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні;

- вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наявність вказаних ризиків обґрунтовується наступним:

Ризик переховування від органів досудового розслідування обґрунтовується тим, що наразі ОСОБА_5 підозрюється у вчинені злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, та може бути засуджений до покарання виключно у вигляді позбавлення волі на п`яти до восьми років, а тому з метою уникнення від притягнення до кримінальної відповідальності та подальшого покарання за вчинення кримінального правопорушення, може зникнути та почати переховуватись від органу досудового розслідування та суду, що є ризиком, передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В обґрунтування ризику незаконного впливу на свідків, потерпілого існує можливість того, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, самостійно або через інших осіб може перешкоджати встановленню істини у справі, схиляти свідків, потерпілого у даному кримінальному провадженні, які є його знайомими, до дачі завідомо неправдивих показань в ході досудового розслідування, з метою створення собі «алібі» щодо його непричетності до вчинення інкримінованого йому правопорушення, тим самим перешкодити встановленню істини в кримінальному провадженні, що дає підстави стверджувати, що інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно забезпечити виконання запланованих процесуальних рішень у кримінальному провадженні та своєчасному прибуттю підозрюваного за викликом слідчого, прокурора.

Слід зазначити, що ризик незаконного впливу на свідка, потерпілого залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України.

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти власності з корисливих мотивів, а саме отримання заробітку злочинним шляхом, що вказує на небажання останнього заробляти гроші законним шляхом та може продовжувати вчиняти корисливі злочини. Крім того, зі слів ОСОБА_5 він зараз не виконує обов`язки військової служби, оскільки виїхав з навчальної військової частини та не доїхав до місця подальшого несення служби, і зараз вже близько року проводить час на свій розсуд.

На підставі викладеного, з метою досягнення дієвості цього провадження, забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, досудове слідство приходить до висновку про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування до ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою.

Слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відомості про те, що ОСОБА_5 за станом здоров`я не може утримуватися в умовах слідчого ізолятора в матеріалах справи відсутні.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру, тяжкості та обставинам діяння, яке інкримінуються підозрюваному, та позбавляє його можливості перешкодити інтересам правосуддя.

Щодо клопотання сторони захисту про домашній арешт або особисте зобов`язання, слідчий суддя не вбачає, що вказані запобіжні заходи будуть дієвими та запобігатимуть встановленим ризикам.

Таким чином, враховуючи обставини, які містяться у клопотанні слідчого, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання в частині застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обгрунтованим.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

З огляду на характер та обставини кримінального правопорушення, в якому обгрунтовано підозрюється ОСОБА_5 (відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, в умовах воєнного стану), тобто вчиненого із застосуванням насильства, слідчий суддя вважає за можливе не визначити розмір застави у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Згідно з ч. 5 ст. 115 КПК України при обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк, за винятком строків тримання під вартою, проведення стаціонарної психіатричної експертизи, до яких зараховується неробочий час та які обчислюються з моменту фактичного затримання, взяття під варту чи поміщення до відповідного медичного закладу.

Відповідно до ч. 1 ст. 209 КПК України особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.

Враховуючи, що ОСОБА_5 був фактично затриманий 22.09.2025 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід рахувати від 22.09.2025 до 20.11.2025 включно (60 днів).

Керуючись ст.ст. 2, 7, 176-178, 182, 194, 197, 205, 309, 372, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» на строк 60 днів, тобто до 20 листопада 2025 року включно.

Строк тримання під вартою рахувати з 22 вересня 2025 року.

Копію ухвали вручити слідчому, прокурору, підозрюваному, захиснику та надіслати начальнику ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України для виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню, але може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Подання апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє її виконання.

Ухвала діє до 20 листопада 2025 року включно.

Слідчий суддя ОСОБА_1