печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні у залі суду клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 про арешт майна в межах кримінального провадження № 0000387 від 14.11.2024

В С Т А Н О В И В :

27.10.2025 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження начальника відділу нагляду за додержанням законів при розслідуванні злочинів проти життя управління організації процесуального керівництва досудовим розслідування та підтримання публічного обвинувачення в обласних прокуратурах Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000387 від 14.11.2024.

Прокурор у судовому засіданні просив задовольнити клопотання.

Представник особи, щодо якої вирішується питання про арешт, заперечував проти задоволення клопотання, оскільки клопотання про арешт є необґрунтованим. Зазначив, що відсутні підстави для стягнення шкоди у такому великому розмірі.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та матеріали додані до нього, дійшов наступного висновку.

Під час розгляду клопотання встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000387 від 14.11.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України.

Прокурор зазначає, згідно клопотання, є наявність прямого причинно-наслідкового зв`язку між дефектами, які виникли, зокрема, невиконання професійних обов`язків внаслідок недбалого до них ставлення лікарем-хірургом ОСОБА_6 та лікарем-онкологом ОСОБА_7 , ТОВ «Дім Медицини» та невстановленою під час досудового розслідування особою і настанням смерті ОСОБА_8 .

Прокурор просить накласти арешт на корпоративні права: - ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІМ МЕДИЦИНИ» () в розмірі 100% (сто відсотків) у вигляді статутного капіталу в розмірі 7 010 522,74 гривень шляхом заборони відчужувати вказані корпоративні права з метою забезпечення цивільного позову, який заявлено до товариства у кримінальному провадженні.

Так, статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Підставами для накладення арешту, відповідно до вимог КПК, слідчий суддя вважає: 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, серед іншого: 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно статті 64-2 КПК України, третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи.

Частиною восьмою статті 170 КПК України передбачено, що вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Частиною десятою статті 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому КПК України порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, зокрема, кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Таким чином, з клопотання та під час судового розгляду органом досудового розслідування доведено наявність підозр, що було вчинено злочин за обставин, які наведені у мотивувальній частині клопотання.

Під час розгляду клопотання досліджено та ніким не заперечено, що в даному кримінальному провадженні потерпілим подано позовну заяву в порядку ст.128 КПК України про стягнення на користь потерпілого з цивільного відповідача ТОВ «Дім Медицини» завданої майнової шкоди у розмірі 2 452 000 грн. та моральної у розмірі 1 000 000 доларів США.

Представник особи, щодо якої вирішується питання про арешт, зазначає, що сума позову є занадто перебільшеною, оскільки не відповідає реально завданим збиткам. Однак, слідчий суддя, вирішуючи питання про забезпечення у кримінальному провадженні не розглядає цивільний позов по суті, оцінюючи наявні відомості тільки з позиції реальності цивільного спору між учасниками кримінального провадження, перевіряє чи заявлено потерпілим майнові вимоги, розмір яких може змінюватись та остаточно визначатиметься під час судового розгляду, таким чином, встановлюючи чи дійсно заявлено цивільні вимоги, які розглядатимуться судом по суті надалі.

Щодо аргументу про відсутність загрози зменшення статутного капіталу, слідчий суддя враховує, що досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні здійснюється за ст.140 КК України щодо працівників ТОВ «Дім Медицини», до якого заявлено цивільні вимоги про відшкодування майнової шкоди як роботодавця. Тому слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення, що об`єктивно можливі зміни у структурі Товариства, у тому числі зменшення статутного капіталу, створює ризик для уникнення відповідальності у заявленому розмірі.

Клопотання прокурора містить достатні підстави для такого висновку, базуючись на матеріалах досудового розслідування, де встановлено зв`язок між діями працівників Товариства та заподіяною шкодою.

Вирішуючи питання про арешт корпоративних прав для забезпечення цивільного позову шляхом заборони відчуження, слідчий суддя виходить із того, що втручання у право мирного володіння майном, гарантоване статтею 1 Першого протоколу до Конвенції, можливе за умови дотримання підходу, який ЄСПЛ застосовує у своїй усталеній практиці. Йдеться не лише про формальну відповідність втручання закону, а про комплексну оцінку того, чи є обмеження передбаченим законом, чи має воно легітимну мету та чи забезпечено необхідну «справедливу рівновагу» між інтересами сторін.

У цьому випадку втручання ґрунтується на положеннях КПК України, які передбачають можливість арешту майна саме для гарантування майбутнього виконання цивільного позову. Таким чином, вимога законності дотримана, адже застосований захід прямо передбачений процесуальним законом, визначений за процедурою, зрозумілою для особи, та здійснений судом, який має належну юрисдикцію для прийняття такого рішення.

Щодо легітимної мети, то, хоча арешт у цій ситуації не переслідує "суспільний інтерес" у класичному розумінні (як захист публічного порядку або економічної стабільності), Конвенція допускає втручання і для цілей контролю за користуванням майном, коли держава забезпечує ефективне здійснення прав інших осіб, у тому числі права на відшкодування шкоди. Забезпечення реального виконання можливого рішення суду на користь потерпілої сторони становить складову «загального інтересу», оскільки спрямоване на запобігання зловживанням і перешкодам у доступі до правосуддя. ЄСПЛ наголошує, що захист прав інших учасників процесу та гарантування дієвості судового розгляду також може становити легітимну мету у межах статті 1 Першого протоколу.

Оцінюючи пропорційність, слідчий суддя виходить із необхідності досягти балансу між правом особи розпоряджатися корпоративними правами та потребою забезпечити можливість реального стягнення в разі задоволення цивільного позову. Арешт корпоративних прав не позбавляє власника майна, а тимчасово обмежує окремі правомочності, пов`язані з розпорядженням активом, і лише у тій частині, яка необхідна для недопущення зникнення, відчуження чи приховування такого майна до моменту вирішення спору по суті. З огляду на характер майна та можливість швидкої зміни його належності, обраний захід не можна вважати надмірним або непропорційним - він спрямований на забезпечення ефективності судового захисту, а не на створення для власника надмірного тягаря.

У конкретній ситуації тимчасове обмеження правомочностей відповідає необхідності гарантувати реальність майбутнього виконання рішення, а тому втручання досягає справедливої рівноваги між інтересами власника та інтересами особи, на захист якої спрямовано арешт.

Щодо арешту корпоративних прав засновника слідчий суддя виходить із того, що корпоративні права, які становлять 100 % статутного капіталу товариства, можуть бути об`єктом арешту як засіб забезпечення потенційної відповідальності юридичної особи. Саме ці права забезпечують фактичний контроль над товариством та можливість приймати рішення щодо розпорядження його активами. Арешт цих прав не означає вилучення чи блокування майна, а тим більш діяльності самого товариства, а лише тимчасово обмежує можливість зміни складу учасників і розпорядження статутним капіталом у спосіб, який може ускладнити або зробити неможливим виконання судового рішення у разі задоволення цивільного позову. Відтак арешт направлений на забезпечення збереження майнової бази товариства як суб`єкта можливого відшкодування потерпілому завданої майнової шкоди.

Щодо заборони реєстраційних дій, суд визнає, що така заборона є необхідною для запобігання змінам у статутному капіталі чи структурі Товариства, які можуть ускладнити відшкодування шкоди. Вона відповідає меті арешту (заборона відчуження) і не є абсолютною, оскільки, стосується лише дій, пов`язаних з корпоративними правами, оскільки заборона тимчасова і не перешкоджає трудовим відносинам по суті, а пріоритет надається завданням кримінального провадження.

Враховуючи викладене, слідчим суддею встановлені підстави для накладення арешту на 100% корпоративних прав ТОВ «Дім Медицини» шляхом заборони відчуження із забороною реєстраційних дій як найменш обтяжливого заходу з метою забезпечення цивільного позову, що є співрозмірним до завдань та сприятиме досягненню мети кримінального провадження.

На підставі викладеного і керуючись ст. 107, 131, 132, 170-173, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на корпоративні права: ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІМ МЕДИЦИНИ» () в розмірі 100% (сто відсотків) у вигляді статутного капіталу в розмірі 7 010 522,74 гривень шляхом заборони відчужувати вищевказані корпоративні права.

Заборонити суб`єктам державної реєстрації, визначеним Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» зокрема, але не виключно: Міністерству юстиції України, приватним та державним нотаріусам, які здійснюють діяльність на території України та іншим суб`єктам, що вчиняють реєстраційні дії з державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, будь-яким іншим особам, наділеним функціями державного реєстратора, вчиняти, здійснювати, проводити реєстраційні дії відносно/щодо ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІМ МЕДИЦИНИ» (ідентифікаційний код юридичної особи 38156360, Україна, 65006, Одеська обл., місто Одеса, вулиця Розкидайлівська, будинок 69/71).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1