Справа № 344/7701/25
Провадження № 1-кп/344/960/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2025 року м.Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретаря с/з: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченої: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківськ кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що народилася у місті Івано-Франківськ, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянка України, з середньою спеціальною освітою, неодружена, на утримані має 1 малолітню дитину, вагітна, РНКОПП: раніше судима:

- 16.12.2024 Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень;

- 03.02.2025 Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 будучи особою, яка протягом року засуджена за ч.1 ст.309 КК України придбала та зберігала психотропні речовини без мети збуту.

Кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин.

ОСОБА_4 , будучи засудженою вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16.12.2024 року за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень та вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 03.02.2025 за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень на шлях виправлення не стала та маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, вчинила новий умисний злочин в сфері незаконного обігу психотропних речовин.

Так, ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, за невстановлених обставин незаконно придбала полімерну колбу, верхня частина якої обмотана ізоляційною стрічкою чорного кольору, із кристалічною речовиною, що містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), яку помістила собі у праву кишеню куртки та зберігала при собі без мети збуту.

04 лютого 2025 року, в період часу з 18 години 55 хвилин по 18 годину 59 хвилин у місті Івано-Франківськ, по вулиці Надрічна, 3, а саме на АЗС «Укрнафта», в ході проведення працівниками поліції слідчо-оперативної групи Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області огляду місця події, ОСОБА_4 , усвідомлюючи неможливість продовження протиправної діяльності, пов`язаної з незаконним придбанням та зберіганням особливо небезпечної психотропної речовини, добровільно видала з правої кишені кутки полімерну колбу, в якій знаходилась кристалічна речовина білого кольору, яка, згідно висновку експерта містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, - PVP (1-феніл-2-пролідин-1-іл-пентан-1-он), у кількості 0,4228 грама.

Таким чином ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.309 КК України.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 повністю визнала себе винуватою у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та надала суду показання, що дійсно за обставин, що зазначені в обвинувальному акті, будучи засудженою вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16.12.2024 року за ч. 1 ст. 309 КК України та вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 03.02.2025 за ч. 1 ст. 309 КК України придбала та зберігала зазначені в обвинувальному акті психотропні речовини в великих розмірах без мети збуту. які добровільно видала працівникам поліції під час проведення огляду місця події. Вона розуміє, що вчинила неправильно, їй дуже прикро за свою поведінку та вчинок. З матеріалами досудового розслідування ознайомлена, їх не оспорює, у вчиненому щиро кається, просить не досліджувати усі докази, а обмежитися її допитом. Додатково зазначила, що наразі є вагітною, а також те, що має на своєму утриманні 1 малолітню дитину.

Вислухавши думки учасників процесу суд приходить до висновку, що клопотання прокурора та ОСОБА_4 про недоцільність дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які учасниками судового провадження не оспорюються підлягає до задоволення, оскільки показання ОСОБА_4 не викликають сумнівів у правильності розуміння нею змісту та обставин вчинення кримінального правопорушення, їх добровільності та істинності її позиції.

За таких обставин, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд вважає недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які учасниками судового провадження не оспорюються. У суду відсутні сумніви у добровільності позиції обвинуваченої. Обвинуваченій роз`яснено, що у такому випадку вона буде позбавлена права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Відтак суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження та кваліфікує її дії за ч.2 ст.309 КК України як незаконне придбання та зберігання без мети збуту психотропних речовин, вчинене протягом року після засудження за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України.

Згідно з ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченій суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно ст.12 КК України є нетяжким злочином; дані про особу обвинуваченої, яка критично ставиться до вчиненого; є особою молодого віку; з середньо-спеціальною освітою; на утримані має одну малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; вагітна; на обліку в лікаря нарколога чи психіатра не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Окрім цього, з досудової доповіді про обвинуваченої вбачається висока ймовірність вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення та середній рівень його небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб, а виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства, в тому числі для окремих осіб.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського судуз прав людини» передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним. При цьому, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Відповідно до ч.1 ст.79 КК України, у разі призначення покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі вагітним жінкам або жінкам, які мають дітей віком до семи років, крім засуджених до позбавлення волі на строк більше п`яти років за тяжкі і особливо тяжкі злочини, а також за корупційні кримінальні правопорушення, кримінальні правопорушення, пов`язані з корупцією, суд може звільнити таких засуджених від відбування як основного, так і додаткового покарання з встановленням іспитового строку у межах строку, на який згідно з законом жінку може бути звільнено від роботи у зв`язку з вагітністю, пологами і до досягнення дитиною семирічного віку.

Отже, враховуючи вищенаведене, а також думку прокурора та думку обвинуваченої ОСОБА_4 які просили призначити обвинуваченій покарання у виді позбавлення волі та із звільненням обвинуваченої від відбування як основного покарання на підставі ч.1 ст.79 КК України, суд вважає, що обвинуваченій ОСОБА_4 за ч.2 ст.309 КК України слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції даної статі. Саме таке покарання буде відповідати не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченої, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Суд приходить до висновку, про неможливість призначення передбаченого санкцією ч.2 ст.309 КК України покарання у виді штрафу у зв`язку з відсутністю в обвинуваченої коштів на оплату такого штрафу, а також те, що обвинувачена не сплатила штраф за попередніми вироками.

У той же час судом встановлено, що вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 грудня 2025 року, що набрав законної сили, ОСОБА_4 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, а також вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 03 лютого 2025 року, що набрав законної сили, ОСОБА_4 засуджено за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень.

Відповідно до ч.3 ст.72 КК України основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Відтак вироки Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 грудня 2024 року та від 03 лютого 2025 підлягають самостійному виконанню.

Саме таке покарання буде відповідати не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченої, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід щодо обвинуваченої ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні не обирався, підстави для його обрання відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати за проведення судової експертизи, у розмірі 1591 (одна тисяча п`ятсот дев`яносто одна) гривня 80 копійок, відповідно до ч.2 ст.124 КПК України покласти на обвинувачену.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 381, 382, 394, 615 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні, кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 79 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4

наступні обов`язки:

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Нагляд за ОСОБА_4 здійснювати органу пробації за місцем її проживання.

На підставі ч.3 ст.72 КК України вироки Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 грудня 2024 року та від 03 лютого 2025 року виконувати самостійно

Стягнути із обвинуваченої ОСОБА_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 у користь держави 1591 (одна тисяча п`ятсот дев`яносто одну) гривню 80 копійок за проведення судової експертизи.

Речові докази по справі після набрання вироком законної сили:

DVD-R диск з відеозаписом (постанова слідчого від 07.04.2025 року) - зберігати в матеріалах кримінального провадження сторони обвинувачення;

особливо небезпечну психотропну речовину PVP (постанова слідчого від 09.04.2025 року) знищити

Копію вироку вручити обвинуваченій та прокурору в день його проголошення, інші учасники судового провадження мають право отримати його копію в суді.

Вирок може бути оскаржено з урахуванням вимог ч. 2 ст. 394 КПК України шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Головуючий-суддя ОСОБА_1