СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

пр. № 1-кс/759/880/26

ун. № 759/2638/26

06 лютого 2026 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_4 в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_3 , подану в порядку ст. 303 КПК України на постанову слідчого СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_5 від 19.01.2026 про відмову у задоволенні клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_4 про проведення слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні №0001795 від 09.09.2024 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Скаржник 04.02.2026 року звернувся до Святошинського районного суду м. Києва зі скаргою на постанову слідчого СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_5 від 19.01.2026 про відмову у задоволенні клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_4 про проведення слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні №0001795 від 09.09.2024 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України.

В обґрунтування поданої скарги, скаржником зазначено, що Відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області за процесуального керівництва Київської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування

кримінального провадження №0001795 від 09.09.2024 за підозрою ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 197-1 КК України.

Захисником 16.01.2026 було подано слідчому клопотання в якому він просив провести у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001795 від 09.09.2024 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України, допит ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , моб. тел.: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) як потерпілої та її чоловіка, ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , моб. тел.: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) як свідка за участю адвоката ОСОБА_3 , як особи, що ініціювала проведення допиту, та захисника підозрюваного ОСОБА_4 .

Постановою від 19.01.2026 слідчим відмовлено захиснику підозрюваного у задоволенні згаданого клопотання. Вказана постанова була отримана ОСОБА_3 на адресу електронної пошти 02.02.2026.

Відмова слідчого мотивується тим, що в ході проведення досудового розслідування проведено ряд слідчих (розшукових) дій в ході проведення яких зібрано достатньо доказів для повідомлення про підозру ОСОБА_4 . Окрім цього, на даний момент немає необхідності у проведенні допитів свідків, так як в їхні показів немає суперечності, про відомі їм обставини вчинення кримінального провадження громадянином України ОСОБА_4 .

З вказаною відмовою слідчого сторона захисту не погоджується, що змусило її звернутися до слідчого судді з відповідною скаргою, у якій просить:

скасувати постанову слідчого СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_5 від 19.01.2026 про відмову у задоволенні клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_4 про проведення слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні №0001795 від 09.09.2024 за підозрою ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 197-1 КК України;

зобов`язати слідчого у кримінальному провадженні №0001795 від 09.09.2024, слідчого СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_5 , повторно розглянути клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні №0001795 від 09.09.2024 за підозрою ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 197-1 КК України.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав у повному обсязі.

Уповноважена особа СУ ГУНП в Київській області у судове засідання не з`явилась, про день, час та місце проведення судового засідання була повідомлена належним чином, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Вивчивши матеріали скарги та додані до неї документи, слідчий суддя дійшов висновку, про відсутність правових підстав для задоволення скарги, виходячи з наступного.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 7) ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: як рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Судом встановлено, що адвокатом ОСОБА_3 16.01.2026 було подано слідчому клопотання в якому він просив провести у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001795 від 09.09.2024 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України, допит ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , моб. тел.: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) як потерпілої та її чоловіка, ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , моб. тел.: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) як свідка за участю адвоката ОСОБА_3 , як особи, що ініціювала проведення допиту, та захисника підозрюваного ОСОБА_4 .

Постановою від 19.01.2026 слідчим відмовлено захиснику підозрюваного у задоволенні згаданого клопотання.

Відповідна відмова зокрема аргументована тим, що в ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження слідством було проведено ряд слідчих дій в рамках даного кримінального провадження до надходження клопотання сторони захисту. На даний момент у слідства немає необхідності у проведенні допитів свідків, так як в їх показах немає суперечності, про відомі їм обставини вчинення кримінального провадження громадянином України ОСОБА_4 . У разі виникнення такої потреби вказаним свідкам буде надіслано повістку про виклик з додержанням вимог ст.ст. 135, 136, 137 КПК України. Одночасно повідомлено, що допит вказаних осіб за участі захисника підозрюваного чи підозрюваного може негативно вплинути на проведення об`єктивного, повного та неупередженого досудового розслідування. Отримавши інформацію про покази свідків підозрюваний може спотворити докази на які вказують свідки, або ж вплинути на свідків іншим чином, що перешкодить встановленню істини.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

При цьому оскаржувана постанова слідчого про відмову у задоволенні клопотання про проведення процесуальних дій є мотивованою та такою, що винесена з дотриманням вимог ст. 110 КПК України, відтак підстав для її скасування немає.

В частині вимог скарги, у якій скаржник просить зобов`язати слідчого у кримінальному провадженні №0001795 від 09.09.2024, слідчого СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_5 , повторно розглянути клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні №0001795 від 09.09.2024 за підозрою ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 197-1 КК України, слідчий суддя не знаходить підстав для її задоволення, з огляду на наступне.

Згідно з п. 18) ч. 1 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні.

У разі оскарження процесуальної дії або її нездійснення відповідно до норм КПК України слідчий суддя має повноваження зобов`язати припинити таку дію або її здійснити, однак не має повноважень скасувати процесуальну дію, що вже відбулася. У разі оскарження процесуального рішення слідчий суддя може його скасувати, однак він не має права зобов`язати прийняти процесуальне рішення.

Водночас процесуальні рішення та процесуальні дії - це різні поняття. Про це, зокрема, свідчить аналіз тексту ст. 307 КПК України, в якій поняття «рішення» та «дії» використовуються як самостійні терміни. Відповідно до КПК України «рішення» і «дія» мають самостійне значення. Рішення приймається, а дія здійснюється; дія має початок і закінчення, а рішення є одномоментним актом; до процесуальної дії може бути залучено багато учасників, а процесуальне рішення приймається лише уповноваженою особою; дії фіксуються в протоколі, а рішення оформлюється постановою. Таким чином, положення КПК не дають жодних підстав вважати процесуальне рішення одним з різновидів процесуальної дії.

Враховуючи різну правову природу «рішень» і «дій», ч. 2 ст. 307 КПК визначає різні повноваження слідчого судді у випадку їх оскарження. При оскарженні дії або нездійснення дії слідчий суддя має повноваження зобов`язати припинити дію або здійснити дію, однак не має повноважень скасувати дію, що вже відбулася. У той же час по відношенню до оскаржених рішень слідчий суддя має повноваження лише скасувати таке рішення, але не має повноважень зобов`язати прийняти рішення. Тим більше слідчий суддя не має повноважень визначати, яке саме рішення має прийняти слідчий або прокурор у конкретному випадку, оскільки таким чином слідчий суддя втрутиться в сферу повноважень цих осіб і фактично бере участь у діяльності сторони обвинувачення всупереч своїй ролі в провадженні.

Таким чином, ст. 307 КПК України не надає слідчому судді повноваження своєю ухвалою зобов`язувати слідчого, дізнавача чи прокурора прийняти певне рішення під час досудового розслідування.

Прокурор, слідчий, дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється (ст. 36, 40, 40-1 КПК України).

Згідно до ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Сукупність наведеного свідчить, що доводи захисника - адвоката ОСОБА_3 , щодо постановлення слідчим суддею ухвали про зобов`язання слідчого повторно розглянути клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні №0001795 не ґрунтуються на вимогах закону, що є підставою для відмови у задоволенні скарги в цій частині також.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 3, 303, 304, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_4 в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_3 , подану в порядку ст. 303 КПК України на постанову слідчого СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_5 від 19.01.2026 про відмову у задоволенні клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_4 про проведення слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні №0001795 від 09.09.2024 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України - відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1