Справа № 642/2024/25
Провадження № 1-кс/642/854/25
УХВАЛА

Іменем України

13.06.25 м. Харків

Слідчий суддя Холодногірського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 в порядку ст. 206 КПК України щодо незаконного затримання ОСОБА_4 ,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 15.04.2025 року звернувся до слідчого судді із клопотанням в порядку ст. 206 КПК України щодо незаконного утримання у військовій частині НОМЕР_1 ОСОБА_4 , у якій він просить невідкладно розглянути скаргу; зобов`язати службових осіб Військової частини НОМЕР_1 негайно доставити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи; з урахуванням відсутності чітко визначеної адреси, покласти на Генеральний штаб ЗСУ контроль за виконанням доставки ОСОБА_4 в приміщення суду службовими особами Військової частини НОМЕР_1 ; зобов`язати слідчого четвертого слідчого відділу з дислокацією у м. Суми Територіального управління ДБР, розташованого у місті Полтава, ОСОБА_5 надати пояснення про відоме йому місце перебування ОСОБА_4 ; постановити ухвалу, якою зобов`язати службових осіб Військової частини НОМЕР_1 звільнити ОСОБА_4 та передати його до слідчого четвертого слідчого відділу з дислокацією у м. Суми, Територіального управління ДБР, розташованого у місті Полтава.

Звернення до слідчого судді Холодногірського районного суду м. Харкова заявник обгрунтовує місцезнаходженням ВЧ НОМЕР_1 на території Холодногірського району м. Харкова (відповідно до індексу поштової кореспонденції).

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 15 квітня 2025 року відмовлено у відкритті провадження за клопотанням ОСОБА_3 .

Ухвалою Харківського апеляційного суду 04.05.2025 вказану ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 15.04.2025 скасовано, а матеріали за клопотанням адвоката ОСОБА_3 повернуто до суду першої інстанції для виконання вимог ст.ст. 305-307 КПК України.

Матеріали вказаного клопотання надійшли до Холодногірського районного суду м.Харкова 11.06.2025.

Згідно протоколу автоматизованого визначення слідчого судді від 12.06.2025 вказане клопотання передано слідчому судді ОСОБА_1 .

Адвокат ОСОБА_3 до суду не прибув, про розгляд скарги повідомлявся належним чином, надіслав до суду клопотання про розгляд без його участі. Прохальні вимоги клопотання підтримав, вказавши, що обставини викладені в ньому діють по цей час. Станом на 12.06.20285 відсутні відомості про місце фактичного перебування ОСОБА_4 . Скаргу просив задовольнити.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, вважає відмовити у задоволенні скарги, виходячи з наступного.

Положеннями ст.3,8 Конституції України встановлено засади верховенства права. Так, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Так, відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, ч. 5 ст. 21 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», завданням слідчого судді є здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Способи такого контролю обмежені визначеною кримінальним процесуальним законом процедурою.

Також, положенням ч. 3 ст. 26 КПК України визначено, зокрема, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожному заарештованому чи затриманому має бути невідкладно повідомлено про мотиви арешту чи затримання. Кожний затриманий має право у будь-який час оскаржити в суді своє затримання.

Згідно зі ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно усталеною практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до ч. 4 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: кожний, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, має право ініціювати провадження, в ході якого суд без зволікань встановлює законність затримання. Відповідно до ст. 13 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: кожний, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, були порушені, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть, якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ч. 2 ст. 206 КПК України, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

З аналізу ст. 206 КПК України можна зробити висновок, що слідчий суддя забезпечує дотримання прав особи, яка тримається під вартою органом державної влади чи службовою особою, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку.

14.04.2025 адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 звернувся до суду в порядку ст.206 КПК України.

Із змісту поданої скарги слідує, що ОСОБА_4 не є особою, яка тримається під вартою, в тому числі й у зв`язку із застосованим стосовно нього запобіжним заходом, не є затриманим в порядку ст. 208 КПК України, та не є особою, затриманою не уповноваженою службовою особою, у порядку ст. 207 КПК України, не утримується правоохоронними органами у зв`язку із розслідуваним ними кримінальним правопорушенням у межах порушеного кримінального провадження.

Адвокат посилається на те, що як вбачається з листа відповіді Четвертого слідчого відділу ( з дислокацією у м. Сумах) ТУ ДБР у м. Полтаві, в провадженні цього органу досудового розслідування знаходиться кримінальне провадження №0000334 від 09.01.2025 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України. Між тим, ОСОБА_4 , до органу досудового розслідування не доставлявся, його місце перебування не відомо.

05.03.2025 Південне територіальне управління ВСП здійснювало переміщення військовослужбовця в/ч НОМЕР_2 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до слідчого ДБР у м. Суми для проведення певних слідчих дій.

Під час переміщення ОСОБА_4 , його не з невідомих підстав було доставлено у м. Харків та передано Харківському зональному відділу ВСП, а подалі ОСОБА_6 був переміщений до дитячого оздоровчого комплексу «Фігуровка», який розташований у Чугуєві.

03.04.2025 адвокатом було отримано відповідь від ІНФОРМАЦІЯ_2 , у які ВСП Одеси повідомили що:- 28.02.2025 року представниками поліції було затримано ОСОБА_4 та доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 - 07.03.2025 представниками ІНФОРМАЦІЯ_2 солдата ОСОБА_4 було доставлено до слідчого четвертого слідчого відділу з дислокацією у м. Суми Територіального управління ДБР, розташованого у місті Полтава ОСОБА_7 для проведення слідчих дій.

Відповіддю заступника керівника Четвертого слідчого відділу з дислокацією у м. Сумах від 19.03.2025 повідомлено, що ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , до органу досудового розслідування не доставлявся, його місце перебування не відоме.

З матеріалів скарги вбачається, що відповідно до витягу із Наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 06.03.2025 №34 за бойовим розпорядженням Головнокомандувача збройних сил України від 23.10.2024 року № 21320, рапорту солдата ОСОБА_4 від 06.03.2025 року, останнього зараховано до особового складу військової частини НОМЕР_1 .

Слідчим суддею встановлено, що до скарги не долучено жодних доказів того, що громадянин ОСОБА_4 є затриманим службовими особами військової частини та тих обставин того, що останній незаконного утримується у військовій частині НОМЕР_1 .

Слід зазначити, що виходячи із встановлених обставин справи, наведених норм чинного законодавства, слідчим суддею встановлено, що твердження про незаконне затримання особи не підтверджується жодними переконливими матеріалами.

За таких підстав суд позбавлений можливості виконати інші вимоги, передбачені ст.206 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Натомість, вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначено положеннями ст. 309 КПК України. Ухвала постановлена в порядку розгляду питання, передбаченого ст. 206 КПК України у зазначеному переліку відсутня, тобто її оскарження в апеляційному порядку не передбачено.

Вказана позиція узгоджується із правовою позицією, викладеною в постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 27 травня 2019 року по справі № 766/22242/17, відповідно до якої, оскільки ухвала слідчого судді щодо скарги, поданої в порядку ст. 206 КПК, у переліку, передбаченому ст. 309 КПК України, відсутня, звернення до суду з апеляційною скаргою на таке рішення є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження.

З урахуванням наведеного, дана ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 206, 309, 369,372 ,376 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 в порядку ст. 206 КПК України щодо незаконного затримання ОСОБА_4 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 19.06.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1