Справа № 991/2186/24
Провадження 1-кп/991/27/24
У Х В А Л А

22 липня 2025 року м.Київ

Вищий антикорупційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Вищого антикорупційного суду в місті Києві клопотання прокурора першого відділу управління процесуального керівництва, підтримання публічного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_5 про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні, внесеному 04 квітня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000156, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Каніж Новомиргородського району Кіровоградської області, громадянина України, що проживає за адерсою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

В С Т А Н О В И В:

1. Історія провадження

На розгляді колегії суддів Вищого антикорупційного суду перебуває кримінальне провадження № 0000156 від 04.04.2023 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Ухвалою Суду від 14.04.2024 у вказаному провадженні призначено судовий розгляд.

Під час судового розгляду кримінального провадження прокурором Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_5 подано до суду клопотання про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_6 .

2. Доводи клопотання про продовження строку дії обов`язків

Подане клопотання прокурор обґрунтовує застосуванням до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді застави та покладанням на нього низки обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України. Востаннє обов`язки продовжувалися ухвалою суду від 30.05.2025 строком на два місяці, тобто до 30.07.2025 включно. Даною ухвалою продовжені такі обов`язки: 1) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи; 2) утримуватись від спілкування із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ; 3) здати на зберігання до ГУ ДМС в Кіровоградській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Вказуючи на продовження існування ризиків переховування обвинуваченого від суду та ризику незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні прокурор просить продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 строк дії раніше покладених на нього обов`язків на два місяці. Існування ризику переховування прокурор обґрунтовує тяжкістю можливого покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі доведення його вини, наявністю у обвинуваченого знайомств серед службових осіб органів державної влади, місцевого самоврядування, правоохоронних органів, які останній може використати з метою переховування від суду, можливістю вільного виїзду за кордон у зв`язку з віком обвинуваченого. Також ризик переховування прокурор обґрунтовує наявністю у власності обвинуваченого двох автомобілів. Ризик впливу обґрунтовується місцем роботи обвинуваченого та можливістю впливу на свідків - суддів Кропивницького апеляційного суду, що входили до колегії суддів, які розглядали апеляційну скаргу у справі № 387/315/22, та інших свідків.

3. Позиція учасників кримінального провадження

Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні клопотання про продовження строку дії обов`язків підтримав та зазначив, що ризики, на які він посилається та які встановленні попередніми судовими рішеннями дотепер продовжують існувати, та жодним чином не зменшилися. Вважає за необхідне продовжити строк дії процесуальних обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_6 на два місяці.

Обвинувачений ОСОБА_6 вирішення питання щодо продовження строку дії обов`язків залишив на розсуд суду.

4. Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши позиції учасників провадження, колегія суддів дійшла таких висновків

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 31.10.2023 ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 1 017 736,5 гривень та покладено низку обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. У подальшому ухвалою суду від 24.02.2025 за клопотанням сторони захисту ОСОБА_6 змінено застосовний до обвинуваченого запобіжний захід та зменшено розмір застави до 700 000 гривень.

При цьому покладені ухвалою слідчого судді від 31.05.2023 на ОСОБА_6 обов`язки неодноразово продовжувалися та востаннє були продовжені ухвалою від 30.05.2025 строком на два місяці, тобто до 30.07.2025 включно.

На теперішній час відносно обвинуваченого продовжує діяти запобіжний захід у вигляді застави та продовжують діяти такі обов`язки: 1) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи; 2) утримуватись від спілкування із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ; 3) здати на зберігання до ГУ ДМС в Кіровоградській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У зв`язку із зверненням прокурора з відповідним клопотанням, виникла необхідність у вирішенні питання щодо наявності підстав для продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_6 .

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, визначеним цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 333 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення його дієвості, є запобіжний захід.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 176 КПК України одним із запобіжних заходів є застава. Зміст цього запобіжного заходу полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків (ч. 1 ст. 182 КПК України)

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, визначеним цим Кодексом (ст. 177 КПК України).

Частиною 5 ст. 194 КПК України передбачено, що у разі застосування до обвинуваченого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, на нього покладаються обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України. При цього частина 7 згаданої норми закріплює, що такі обов`язки можуть бути покладені на обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст. 199 цього Кодексу.

З огляду на положення ч. 4 ст. 199 КПК України суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку дії покладених на обвинуваченого обов`язків до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Разом з цим, ч. 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Отже, при вирішенні питання про доцільність продовження строку дії процесуальних обов`язків, покладених на ОСОБА_6 , Суд має з`ясувати наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, а також наявність обставин, які свідчать про те, що встановлені попереднім судовим рішенням ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики.

Щодо обґрунтованості підозри Суд зазначає, що на даній стадії кримінального провадження, коли обвинувальний акт стосовно ОСОБА_6 скерований до суду, та здійснюється судовий розгляд, повідомлена останньому підозра у вчиненні кримінального правопорушення не є вочевидь необґрунтованою.

Крім цього, Суд бере до уваги, що існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення було предметом неодноразового судового контролю слідчими суддями під час вирішення питання про продовження строку дії обов`язків, покладених на останнього.

Розглядаючи питання наявності ризиків, суд враховує, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь вірогідності, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. КПК України покладає на сторону обвинувачення обов`язок обґрунтувати ризики кримінального провадження.

Попередніми судовими рішеннями встановлена наявність існування ризику можливого переховування обвинуваченого від суду, який за твердженням прокурора дотепер продовжує мати місце.

Ознайомившись з клопотанням, вислухавши доводи прокурора, колегія суддів погоджується з твердженнями сторони обвинувачення про продовження існування зазначеного ризику виходячи з такого.

Інкримінований ОСОБА_6 злочин, передбачений ч. 3 ст. 368 КК України, є тяжким кримінальним правопорушенням, відповідальність за який передбачена у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років з конфіскацією майна, що разом з віднесенням його до корупційних злочинів позбавить суд можливості, у випадку визнання останнього винуватим, звільнити його від кримінальної відповідальності чи звільнити від відбування покарання з випробуванням. За таких обставин, у разі доведення вини ОСОБА_6 , до останнього буде застосовано виключно реальне покарання у виді позбавлення волі. Наведена обставина у виді безальтернативності та тяжкості покарання, на переконання суду, може бути мотивом та підставою для обвинуваченого вчинити дії з метою переховування від суду для уникнення притягнення до кримінальної відповідальності. Поряд з тяжкістю можливого покарання колегією суддів також береться до уваги матеріальний стан обвинуваченого, який відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела та суми доходів, нарахованих фізичній особі, тільки за останні 3 роки після вираховування податків отримав офіційних доходів на понад 7 млн грн. Також Судом береться до уваги і вік обвинуваченого (65 років), який дозволяє останньому безперешкодно виїхати за межі країни під час дії воєнного стану.

Кожна окремо з цих обставин не є вирішальною при оцінці ризику переховування. Однак у своїй сукупності, на переконання Суду, вони є достатньо вагомими та переконують Суд в актуальності вказаного ризику навіть після спливу значного проміжку часу з моменту повідомлення ОСОБА_6 про підозру та зменшення суми застави.

Таким чином, колегія суддів вважає доведеною прокурором необхідність продовження обов`язків, спрямованих на мінімізацію ризику переховування обвинуваченого від суду, а саме: повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи; здати на зберігання до ГУ ДМС в Кіровоградській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Окремо колегія суддів в чергове звертає увагу на ідентичність тверджень прокурора про існуванні ризику переховування обвинуваченого з огляду на займану ОСОБА_6 посаду, що могло призвести до набуття ним знайомств серед представників правоохоронних органів, органів місцевого самоврядування, службових осіб органів державної влади, які обвинувачений може використати з метою переховування, а також наявності у обвинуваченого транспортних засобів.

Суд наголошує, що наведеним доводам сторони обвинувачення неодноразово надавалася оцінка в попередніх ухвалах (22.07.2024, 13.09.2024, 28.10.2024, 18.12.2024, 14.02.2025., 03.04.2025 та 30.05.2025). Як попередньо, так і в даному судовому засіданні прокурором не надано жодного документа на підтвердження існування ризику переховування з вищевказаних підстав. Тому наведені прокурором твердження не приймаються Судом до уваги при вирішенні питання щодо існування ризику переховування.

При оцінці ризику впливу на свідків колегія суддів виходить із передбаченої КПК України процедури отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отримав у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України). За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Ба більше, на переконання Суду, враховуючи стадію кримінального провадження, оскільки найближчим часом повинно бути закінчено дослідження доказів сторони обвинувачення та розпочатися процес допиту свідків, колегія суддів вбачає, що ризик впливу на свідків дещо активізувався на даному етапі. Обвинуваченому, як представнику судової гілки влади, достеменно відомо про етапи розгляду справи в суді та водночас ОСОБА_6 обізнаний про всіх свідків та зміст наданих ними на стадії досудового розслідування показань. За наведених обставин та враховуючи, що обвинувачений особисто знайомий зі свідками, які входили до складу колегії Кропивницького апеляційного суду, Суд погоджується з доводами сторони обвинувачення, що ОСОБА_6 може здійснити вплив на таких осіб з метою спонукання їх до ненадання або зміни вже наданих показань, перекручування або спростування обставин, які їм можуть бути відомі. Аналогічні твердження Суд приймає до уваги і у відповідності до свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Наведене переконує Суд в необхідності продовження покладеного на обвинуваченого обов`язку в утриманні від спілкування зі свідками у даному провадженні, що мінімізує вищевказаний ризик.

Підсумовуючи вищевикладене, Суд констатує, що в судовому засіданні встановлена актуальність існування ризиків, на які посилається прокурор, як правової підстави для продовження строку дії обов`язків. Продовження строку дії обов`язків забезпечить можливість контролю за поведінкою обвинуваченого з боку суду та сторони обвинувачення з метою досягнення мети кримінального провадження.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись статтями: 107, 131-132, 177-178, 194, 369-372 КПК України, Суд

П О С Т А Н О В И В:

Задовольнити клопотання прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_5 про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні, внесеному 04 квітня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000156.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк дії покладених на нього обов`язків, а саме:

1) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи;

2) утримуватись від спілкування із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ;

3) здати на зберігання до ГУ ДМС в Кіровоградській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали встановити до 22 вересня 2025 року включно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурорів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури у кримінальному провадженні № 0000156 від 04.04.2023.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3