Справа № 346/3762/25
Провадження № 1-кп/346/645/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2025 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000158 від 15.07.2025 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки: с. Казанів, Коломийського району, Івано-Франківської області, із зареєстрованим та фактичним місцем проживання: АДРЕСА_1 , громадянки України, з середньою освітою, непрацюючої, неодруженої, не являється особою з інвалідністю, засудженої вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25.03.2025 року до покарання у виді 80 годин громадських робіт, депутатом не обиралась,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , вчинила умисні дії, які виразились в ухиленні засудженої від відбування покарання у виді громадських робіт.

Кримінальний проступок вчинено при наступних обставинах.

Вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25.03.2025 року ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та засуджено до покарання у виді громадських робіт на строк 80 (вісімдесят) годин. Вирок суду вступив в законну силу 25.04.2025 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Кримінально-виконавчого кодексу України, засуджені до покарання у виді громадських робіт зобов?язані: додержуватись встановлених відповідно до закону порядку і умов відбування покарання; сумлінно ставитися до праці, працювати на визначених для них об?єктах і відпрацювати встановлений судом строк громадських робіт; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; з?являтися за викликом до уповноваженого органу з питань пробації.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 Кримінально-виконавчого кодексу України, ухиленням від відбування покарання у виді громадських робіт є систематичне невиконання встановлених обов?язків, порушення порядку та умов відбування покарання; невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин, а також допущення більше двох порушень трудової дисципліни протягом місяця.

Так, ОСОБА_3 з 07.05.2025 перебуває на обліку в Коломийському районному відділі філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області.

18.06.2025 року ОСОБА_3 ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт під особистий підпис.

У той же день їй роз?яснено наслідки ухилення від відбування покарання, відповідно до ч. 2 ст. 389 КК України, про що нею заповнено підписку, а також було вручено направлення на громадські роботи до Комунального підприємства «Коршівське комунальне підприємство» Коршівської сільської ради, що знаходиться по вул. Шевченка, 23, с. Коршів, Коломийського району, Івано-Франківської області, для подальшого відбування покарання у виді громадських робіт, починаючи з 19.06.2025 року.

Згідно наказу КП «Коршівське КП» Коршівської сільської ради № 1 від 18.06.2025 року ОСОБА_3 , прийнято на громадські роботи та складено графік виходу на роботу у червні - липні 2025 року.

Проте, засуджена ОСОБА_3 не приступила до відбування призначеного покарання з 19 червня 2025 року (повідомлення з КП «Коршівське КП» від 01.07.2025 року Вих. № 3 та 09.07.2025 року вих. №5) та не з?явилась за викликом до органу пробації на 09.07.2025 року для встановлення причин та обставин неявки до КП «Коршівське КП» Коршівської сільської ради для відбування покарання у виді громадських робіт.

Однак, ОСОБА_3 , будучи належно ознайомлена з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, а також правовими наслідками в разі ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, ухилилась від відбування даного покарання.

Так, ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, допустила порушення порядку і умов відбування даного покарання, а саме: не з?являлась на громадські роботи 19,20,23,24,25,26,27,28 червня 2025 року, 01, 02, 03, 04, 07, 08, 09 липня 2025 року, чим довела своє небажання стати на шлях виправлення.

Станом на 23.07.2025 року із призначених згідно ухвали Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25.03.2025 року 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт, ОСОБА_3 не відпрацювала жодної години громадських робіт.

Прокурор подав до суду обвинувальний акт, в якому зазначив клопотання про розгляд кримінального провадження у спрощеному порядку без проведення судового розгляду у судовому засіданні.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 389 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , є кримінальним проступком.

Відповідно до ч.1 ст.381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Як вбачається з долученої до обвинувального акта письмової заяви обвинуваченої ОСОБА_3 , яка складена в присутності захисника - адвоката ОСОБА_4 , обвинувачена беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, згідна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст.302 КПК України, та погодилась на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні за її відсутності.

Окрім цього, до обвинувального акта долучено матеріали досудового розслідування №0000158 від 15.07.2025 року та документи, що засвідчують беззаперечне визнання обвинуваченим своєї винуватості, зокрема протокол допиту підозрюваного від 23.07.2025 року (арк. справи 81-83).

Відтак, з урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне розглянути обвинувальний акт щодо вчинення кримінальних проступків без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст.389 КК України, оскільки вона вчинила умисні дії, які виразились в ухиленні засудженої від відбування покарання у виді громадських робіт.

Відповідно до положень ст.50 КК України, до особи, визнаної винною за вироком суду у вчиненні кримінального правопорушення застосовується покарання, яке є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Згідно із ч. 1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання в межах, встановлених санкцією статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених ч.2 ст.53 цього Кодексу, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, у відповідності до п. 1 ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставини, яка обтяжують покарання обвинуваченого відсутні.

Отже, суд доходить висновку, що обвинуваченій слід призначити покарання, у межах санкції ч. 2 ст. 389 КК України, у виді пробаційного нагляду з покладенням на неї обов`язків, передбачених п.1, 2, 3 ч.2 ст. 59-1 КК України, що буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження нових кримінальних правопорушень.

Речовими доказами розпорядитися за належністю у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 381, 382 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст.389 КК України, та призначити їй покарання у виді пробаційного нагляду строком на два роки.

На підставі п.1, 2, 3 ч.2 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до ч.4 ст.382 КПК України, копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

На вирок може бути подано апеляцію до Івано-Франківського Апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення. У випадку неподання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після закінчення встановлених строків апеляційного оскарження.

Суддя: ОСОБА_1