Провадження по справі № 1?кс/522/4363/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

29 липня 2025 року м.Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , за участю скаржниці ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

18.07.2025 до Приморського районного суду м.Одеси у порядку, передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Одеської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальні правопорушення після отримання його заяви від 16.07.2025.

Зі змісту скарги слідує, що 16.07.2025 ОСОБА_3 звернувся до Одеської обласної прокуратури із заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 КК України, яку просив внести до ЄРДР.

З урахуванням наведеного, ОСОБА_3 просив постановити ухвалу, якою зобов`язати уповноважену особу Одеської обласної прокуратури виконати вимоги ч. 1 ст. 214 КПК України.

Позиції учасників справи

ОСОБА_3 в судовому засіданні просив задовольнити скаргу.

Прокурор в судове засідання не з`явився, будучи належним чином сповіщеним про день, час та місце розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги та клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Мотиви слідчого судді

Підстави та порядок оскарження до слідчого судді рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування визначені § 1 Глави 26 КПК України (ст. 303?308).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні заявник може оскаржити бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Частиною 1 ст. 214 КПК України передбачено, що слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь?якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР.

Згідно з п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України до ЄРДР вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

У цьому контексті слідчий суддя зауважує, що кримінальним правопорушенням є передбачене Кримінальним кодексом України суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 11 КК України).

Кримінальний кодекс України має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від кримінально?протиправних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням.

Для здійснення цього завдання Кримінальний кодекс України визначає, які суспільно небезпечні діяння є кримінальними правопорушеннями та які покарання застосовують до осіб, що їх вчинили.

У силу ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Аналіз у взаємозв`язку наведених норм матеріального (ст. 1, 2, 11 КК України) та процесуального (ст. 214 КПК України) законів свідчить про те, що критерієм для внесення відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування мають бути конкретні фактичні дані, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення.

Тобто підставою початку досудового розслідування є не будь?які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких вноситься до ЄРДР.

Зазначене цілком узгоджується із висновками Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, наведеними у постановах від 30.09.2021 (справа № 556/450/18), від 20.04.2023 (справа № 373/18/23).

Якщо ж зі змісту заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь?якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР. Указане слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Велика Палата Верховного Суду у постановах від 30.01.2019 (справа № 818/1526/18) та від 24.04.2019 (справа № 818/15/18) зауважила, що у межах процедури за правилами п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Як уже зазначалось, 18.07.2025 ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність уповноваженої особи Одеської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні до ЄРДР відомостей про кримінальні правопорушення після отримання його заяви від 16.07.2025.

Зі змісту згаданої заяви ОСОБА_3 вбачається, що йому стало відомо що посадові особи Одеської ОДА, зокрема ОСОБА_4 , призначили на посаду ОСОБА_5 без проведення конкурсу, а тому вважає що можливо вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ст. 364 КК України.

Дослідивши зміст заяви ОСОБА_3 від 16.07.2025 слідчий суддя констатує, що в ній, як і в скарзі, не наведено конкретних відомостей, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень. Відтак, викладені обставини ґрунтуються на припущеннях, мають абстрактний характер, а також слідчий суддя звертає увагу, що заявник сам у своїй заяві вдається до формулювання вчинення кримінального правопорушення, застосувуючи фразу «можливо».

Заявник не наводить об`єктивних даних, які б свідчили про можливе вчинення протиправних (злочинних) дій. Фактично доводи заяви ОСОБА_3 зводяться до незгоди з діями осіб, які працюють в Одеській ОДА та саме цим діям заявник надає суб`єктивну оцінку з точки зору правомірності, виходячи з власного аналізу та бачення (трактування) норм закону України про кримінальну відповідальність та кримінального процесуального законодавства.

Водночас варто зазначити, що відповідно до ст. 14, 106 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ст. 126, 129 Конституцій України, рішення суду, дії або бездіяльність суддів під час здійснення правосуддя, підготовки, розгляду справ у судових інстанціях, звернення рішення до виконання тощо можуть оскаржуватися виключно в апеляційному та касаційному порядку і не є підставою для початку кримінального переслідування суддів.

Ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне ж відкриття кримінального провадження є недопустимим, позаяк призводить до можливого порушення прав конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційовано, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

Згідно з правовою позицією, викладеною у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Артіко проти Італії» від 13.05.1980, не гарантується захист теоретичних та ілюзорних прав, а гарантується захист прав конкретних та ефективних.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про те, що обставини, які викладені у заяві ОСОБА_3 від 16.07.2025, не є такими, що зумовлюють початок досудового розслідування у розумінні ч. 1 ст. 214 КПК України, не потребують перевірки засобами кримінального процесу.

Розгляд скарги на бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, обумовлює необхідність дослідження слідчим суддею самого повідомлення (заяви) про вчинення кримінального правопорушення на предмет того, чи може воно бути підставою для порушення кримінального провадження.

Враховуючи досліджені матеріали скарги, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні скарги ОСОБА_3 , оскільки підстави для внесення відомостей за його заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань відсутні.

Керуючись ст. 129-1 Конституції України, ст.ст. 2,5,214, 303-307, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Одеської обласної прокуратури яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення від 16.07.2025, - з підстав, зазначених у мотивувальній частині ухвали слідчого судді.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали слідчого судді складено та проголошено 01.08.2025 о 16:00 годині в залі суду №131.

Слідчий суддя ОСОБА_6