Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження№ 1-кп/733/101/25
Єдиний унікальний №733/668/25
Вирок

Іменем України

23 квітня 2025 року м.Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області

в складі: головуючого судді- ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄДРДР за №0000025 від 14.03.2025 стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки м.Свалява Закарпатської області, офіційно не працевлаштованої, не одруженої, маючої на утриманні 4 неповнолітніх дітей , із неповною загальною середньою освітою, жительки АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , раніше не судимої , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України

за участю прокурора- ОСОБА_4 ,

обвинуваченої - ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачена ОСОБА_3 скоїла викрадення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів, за наступних обставин.

07.03.2025 , близько 21 год, перебуваючи в альтанці, яка розташована по вул. Свято-Преображенській , поблизу будинку №3 в м. Ічня Прилуцького району Чернігівської області, під час відпочинку з потерпілою ОСОБА_5 побачила у останньої банківську картку АТ КБ «Приватбанк» за номером НОМЕР_2 , яка належить потерпілій ОСОБА_5 та відповідно до пункту 1.27 ст.1 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», абз. 2 ст.1 ЗУ «Про інформацію» є документом. У подальшому, скориставшись тим, що ОСОБА_5 відійшла у власних справах та за її діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій , передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, переслідуючи особисті корисні мотиви на заволодіння чужим майном, розуміючи , що банківська картка є офіційним документом, таємно викрала з рюкзаку ОСОБА_5 банківську картку АТ КБ «Приватбанк» за номером НОМЕР_2 , яка належить потерпілій ОСОБА_5 , що є офіційним документом, оскільки перебуває в офіційному обігу , має необхідні реквізити установи банку АТ КБ «Приватбанк» і містить інформацію , яка засвідчує факти, корті мають юридичне значення , з метою подальшого незаконного використання шляхом зняття з неї грошових коштів.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у викраденні офіційного документу, вчиненому з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення

проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального проступку , передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України за наведених вище обставин визнала у повному обсязі, щиро розкаялася та послідовно надала показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. Претензій до обвинуваченої немає. Щодо міри покарання обвинуваченій покладається на розсуд суду.

Враховуючи те, що обвинувачена та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи та судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їхньої позиції. Заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченої, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують її особу, визначивши відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, допитавши обвинувачену ОСОБА_3 , дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої , суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у викраденні офіційного документа, вчиненого з корисливих мотивів та кваліфікує її дії за ч. 1 ст. 357 КК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченій ОСОБА_3 у відповідності до ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 у відповідності до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке віднесено до кримінальних проступків; обставину, яка пом`якшує та відсутність обставин, які обтяжують його покарання, дані про особу обвинуваченої, що вона раніше не судима , характеризується задовільно, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, на утриманні має 4 неповнолітніх дітей та вважає за необхідне призначити обвинуваченій покарання у виді штрафу, передбаченого санкцією ч. 1 ст.357 КК України , що буде необхідним та достатнім для її виправлення та попередження скоєння нею кримінальних правопорушень в майбутньому.

Покарання у виді штрафу надасть можливість обвинуваченій ОСОБА_3 довести своє виправлення та справить на неї належний виховний вплив щодо недопущення вчинення нею нових кримінальних правопорушень, що повністю узгоджується із принципами законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до положень ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у справі не заявлявся , арешт не накладався.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373- 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.357 КК України та призначити їй покарання у вигляді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

Речові докази:

-Банківську картку , що передана на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 залишити останній.

Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнано недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано.

Копії вироку негайно після його проголошення вручаються обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1