КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/3873/25
Провадження № 1-кс/552/991/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2025 м. Полтава

Слідчий суддя Київського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ відділу поліції № 1 Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна,

встановив:

До слідчого судді Київського районного суду м. Полтави 14.05.2025 звернулася слідча СВ відділу поліції № 1 Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області лейтенант поліції ОСОБА_3 , з клопотанням, погодженим прокурором Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000481 від 11.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, в якому просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно та документи, тимчасово обмеживши правомочності їх власників (володільців) на володіння, використання, та відчуження відповідного майна та документів, а саме: двері передні водійські, двері задні пасажирські та капот зеленого кольору з автомобіля ВАЗ 21063, номерний знак НОМЕР_1 . Після проведення відповідних експертиз просить передати арештовані двері передні водійські, двері задні пасажирські та капот зеленого кольору з автомобіля ВАЗ 21063, номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на відповідальне зберігання.

Своє клопотання обґрунтовує тим, що СВ відділу поліції №1 Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000481 від 11.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

Із матеріалів поданого клопотання встановлено, що відомості до ЄРДР внесено на підставі заяви ОСОБА_6 , про те, що 11.05.2025 до ВП № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області надійшло повідомлення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про те що в період часу з 21 год 00 хв 10.05.2025 до 11 год 30 хв 11.05.2025 невідомі особи заволоділи автомобілем заявниці ВАЗ 21063 1988 року випуску, зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився біля під`їзду за адресою м. Полтава, вул. Решетилівська, буд. 84, сума матеріального збитку встановлюється (ЄО 9885 від 11.05.2025) (а.с. 3).

13.05.2025 на підставі заяви про добровільну видачу від ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: Полтавська область, Полтавський район, с. Петрашівка, вул. Лугова було оглянуто та вилучено: двері передні водійські, двері задні пасажирські та капот зеленого кольору з автомобіля ВАЗ 21063, номерний знак НОМЕР_1 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу являється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

13.05.2025 слідчою СВ ВП № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 винесено постанову про визнання речовими доказами вищевказаного майна.

Оскільки вищезазначені речі мають значення речового доказу по кримінальному провадженню, з метою збереження речових доказів, слідча просить накласти арешт на вилучене майно.

Слідча ОСОБА_3 подала до суду заяву про розгляд справи без її присутності, в якій зазначила, що клопотання підтримує та просить задовольнити.

ОСОБА_6 будучи належним чином повідомленою про дату та час розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, повідомивши, що не заперечує щодо задоволення клопотання.

Згідно з пунктом 7 частини 2 статті 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до частини 5 статті 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з вимогами пункту 1 частини 2 статті 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом частини 3 статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до частини 2 статті 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно з частиною 11 статті 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно з частиною 1 статті 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

У поданому до суду слідчою ОСОБА_3 клопотанні доведено наявність достатніх підстав вважати, що дійсно було вчинено кримінальне правопорушення, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000481 від 11.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

З матеріалів клопотання, а саме: з витягу ЄРДР від 11.05.2025 (а.с. 3), рапорту (а.с. 4), протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 11.03.2025 (а.с. 5), копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 6), протоколу огляду від 11.05.2025 (а.с. 7-8), протоколу допиту свідка ОСОБА_8 від 11.05.2025 (а.с. 9-10), протоколу допиту свідка ОСОБА_9 від 11.05.2025 (а.с. 11-12), заяви ОСОБА_7 (а.с. 13), протоколу огляду місця події від 13.05.2025 (а.с. 14), постанови про визнання речових доказів від 13.05.2025 (а.с. 15) вбачається, що 13.05.2025 ОСОБА_7 добровільно видав працівникам поліції ряд речей, які в подальшому постановою слідчої СВ ВП № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 від 13.05.2025 визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000481 від 11.05.2025 (а.с. 15).

Отже, вказані речі мають значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом кримінального правопорушення, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України та підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог частини 1 статті 173 КПК України слідча в своєму клопотанні довела необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених пунктом 1 частини 2 статті 170 КПК України.

Як вбачається з клопотання слідчої, накладення арешту на вилучені речі вона вважає необхідною мірою для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вказаного кримінального правопорушення, з метою збереження речових доказів, з необхідністю проведення слідчих дій.

На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки, сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що клопотання про накладення арешту на майно підлягає задоволенню.

Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що відповідно до статті 174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7, 98, 131, 132, 167, 170-173, 309, 372 КПК України,

ухвалив:

Клопотання слідчого СВ відділу поліції № 1 Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна, задовольнити.

Накласти арешт на вилучені 13.05.2025 під час огляду речі, а саме: двері передні водійські, двері задні пасажирські та капот зеленого кольору з автомобіля ВАЗ 21063, ДНЗ НОМЕР_1 .

Після проведення всіх необхідних слідчих дій, двері передні водійські, двері задні пасажирські та капот зеленого кольору з автомобіля ВАЗ 21063, ДНЗ НОМЕР_1 , передати власнику на відповідальне зберігання із позбавленням права на відчуження, розпорядження та/або видозмінення вказаного майна.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів до Полтавського апеляційного суду з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1