Справа № 156/297/20 Провадження №11-кп/802/370/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000490 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на вирок Локачинського районного суду Волинської області від 10 березня 2024 року щодо ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В :

Вказаним вироком суду ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , працюючий на посаді директора КНП "Литовезька АЗПСМ", громадянин України, з повною вищою освітою, неодружений, несудимий,

визнаний винним та засуджений за ч.2 ст.15, ч.1 ст.190 КК України та призначено йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ч.5 ст.74 КК України звільнено ОСОБА_8 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених п.2 ч.1 ст.49 КК України.

Вироком вирішено питання речових доказів, судових витрат та арештованого майна.

Згідно оскаржуваного вироку дії ОСОБА_8 , який органом досудового розслідування обвинувачувався у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, було перекваліфіковано та визнано його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

ОСОБА_8 визнаний винним та засуджений за те, що на початку травня 2019 року, більш точний час судом не встановлено, ОСОБА_10 звернувся до сільського голови Литовезької об`єднаної територіальної громади Іваничівського району Волинської області ОСОБА_8 з приводу отримання в оренду земельної ділянки сільськогосподарського призначення для вирощування плодово-ягідних рослин, загальною площею 10 гектарів.

В ході спільного огляду ОСОБА_8 та ОСОБА_10 земельних ділянок, ними обрано земельну ділянку в с. Заболотці Іваничівського району Волинської області, яке входить до складу Литовезької об`єднаної територіальної громади.

Під час цього, у сільського голови ОСОБА_8 виник умисел на незаконне заволодіння грошовими коштами громадянина ОСОБА_10 шляхом обману.

Так, під час зустрічі 11.06.2019 в кафе «Сніжинка» в м. Луцьку ОСОБА_10 передав ОСОБА_8 світлокопії паспортів, ідентифікаційних кодів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та написані ними заяви, а також заяву від свого імені на розробку проектів із землеустрою з передачею в оренду п`яти земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2 га кожна, що знаходяться в с. Заболотці Литовезької сільської ради Іваничівського району Волинської області.

Під час вищевказаної зустрічі ОСОБА_8 , на запитання ОСОБА_10 чи буде достатньо коштів в розмірі 1500 доларів США для подальшої співпраці без перешкод, зокрема, проведення сесії (позачергової), для того, щоб депутати проголосували позитивно, шляхом обману, умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, вказаного не заперечив, усвідомлюючи, що не має наміру скликати позачергову сесію для вирішення цього питання, а також те, що вказане питання вирішується колегіально, на засіданні земельної комісії та сесії сільської ради, та самостійність прийняття такого рішення депутатами. При цьому ОСОБА_8 достовірно знав, що депутати проголосують позитивно за виділення земельної ділянки інвестору, позаяк це є економічно вигідно для громади, однак замовчував цю інформацію, підкреслюючи особисту значимість у вирішенні цього питання у розмовах з ОСОБА_10 при зустрічах, що відбулися 26.06.2019 року, 11.07.2019 року, 06.08.2019 року, 22.08.2019 року, у зв`язку з чим у ОСОБА_10 виникло розуміння у необхідності надання ОСОБА_8 грошових коштів в розмірі 1500 доларів США за позитивне вирішення питання про виділення земельної ділянки.

22.08.2019, близько 12 години 14 хвилин, у м. Луцьку, на площі Київський майдан, 9, під час чергової зустрічі ОСОБА_10 з ОСОБА_8 , останній передав першому рішення Литовезької сільської ради за № 28/22, №28/23, №28/24, №28/26, № 28/27 від 14.08.2019 про надання дозволів на виготовлення проектів із землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_10 для городництва в с.Заболотці Іваничівського району Волинської області, площею по 2 га, кожна.

29.08.2019, орієнтовно о 12 годині 50 хвилин, ОСОБА_8 , перебуваючи в приміщенні Литовезької сільської ради Іваничівського району Волинської області, що знаходиться за адресою: с. Литовеж, вул. Володимира Якобчука, 11, Іваничівського району Волинської області, діючи умисно, протиправно, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного особистого збагачення, усвідомлюючи злочинність своїх дій та їх правові наслідки, одержав від ОСОБА_10 , шляхом обману, кошти у вигляді імітаційних грошових коштів в сумі 1500 доларів США, взявши їх правою рукою та поклавши в газету, яку мав із собою, знаючи, що рішення сесією Литовезької сільської ради про надання ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_10 про надання їм дозволів на виготовлення проектів із землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду, орієнтовною площею по 2 га, кожному, для городництва, терміном на 25 років, за межами с. Заболотці Литовезької сільської ради, уже прийняті, знаходяться в ОСОБА_10 та вказані особи можуть вчиняти дії щодо розроблення таких проектів та здійснення господарської діяльності.

Після отримання коштів ОСОБА_8 був одразу викритий працівниками правоохоронних органів, що позбавило можливості ОСОБА_8 розпорядитися зазначеними грошима.

В поданій апеляційній скарзі прокурор вважає вирок суду незаконним. Посилається на те, що суд не повною мірою дослідив, не врахував та надав неповну оцінку наданим стороною обвинувачення доказам. Вказує на те, що обвинувачений, як сільський голова, будучи на той час наділеним організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, був службовою особою, уповноваженою на виконання функцій органу місцевого самоврядування, використовуючи своє службове становище, що проявилось у використанні своїх повноважень сільського голови, створив умови, за яких ОСОБА_10 змушений був погодитись на надання йому грошових коштів для досягнення мети, оскільки був переконаний в наявності реальної небезпеки своїм правам та інтересам. Просить вирок суду скасувати, ухвалити новий, яким визнати ОСОБА_8 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років з позбавленням права обіймати посади в органах місцевого самоврядування чи займатись певною діяльністю на строк 2 роки, з конфіскацією майна.

Заслухавши доповідача, який виклав зміст оскаржуваного вироку суду першої інстанції, основні доводи апеляційної скарги, міркування прокурора, який підтримував подану апеляційну скаргу, просив скасувати вирок суду та ухвалити новий, обвинуваченого та його захисника, які заперечували доводи апеляційної скарги та просили вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Згідно правил ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до ст.94 цього Кодексу, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Із цього випливає, що суд при розгляді справи повинен дослідити докази, як ті, що викривають, так і ті, що виправдовують підсудного, проаналізувати їх та дати остаточну оцінку кожному доказу з точки зору його належності, допустимості, достовірності, і достатності, у їх сукупності оцінки з точки зору достатності для висновку про доведеність вини.

Ці вимоги закону при постановленні вироку щодо ОСОБА_8 , судом першої інстанції були дотримані.

Приписами статті 392 КПК України регламентовано, що рішення суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом з точки зору його законності і обґрунтованості, тобто відповідності нормам матеріального і процесуального закону фактичним обставинам справи, доказам, дослідженим у судовому засіданні.

Перевіривши матеріали кримінального провадження за доводами апеляційної скарги прокурора щодо безпідставної перекваліфікації дій обвинуваченого з ч.3 ст.368 КК України на ч.2 ст.15 ч.1 ст.190 КК України, то такі доводи не заслуговують на увагу з огляду на таке.

Ухвалюючи вирок, суд першої інстанції у судовому засіданні відповідно до вимог кримінального процесуального закону перевірив зібрані під час досудового розслідування докази винуватості обвинуваченого, на які посилалися органи досудового розслідування, та згідно зі ст.94 КПК України оцінив їх з точки зору допустимості, належності, достовірності та достатності, надав належну оцінку як окремим доказам, так і їх сукупності, навів детальний аналіз досліджених доказів.

Висновок суду про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.190 КК України, за обставин, викладених у вироку, відповідає фактичним обставинам провадження, підтверджується дослідженими в судовому засіданні та викладеними у вироку доказами.

Так згідно п.2 постанови Пленуму ВСУ від 26 квітня 2002 року N 5 «Про судову практику у справах про хабарництво» відповідальність за одержання хабаря настає лише за умови, що службова особа одержала його за виконання чи невиконання таких дій, які вона могла або повинна була виконати з використанням наданої їй влади, покладених на неї організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або таких, які вона не уповноважена була вчинювати, але до вчинення яких іншими службовими особами могла вжити заходів завдяки своєму службовому становищу.

Разом з тим місцевий суд вірно встановив, що стороною обвинувачення не доведено наявність об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Так, обвинувачений ОСОБА_8 в суді першої та апеляційної інстанцій свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, не визнав та надав показання про те, що навесні 2019 року до нього підійшов знайомий йому ОСОБА_15 та запитав чи може до нього підійти особа - підприємець, яка має намір здійснювати господарську діяльність на території ради, він не заперечив та через деякий проміжок часу вони приїхали разом. Він закликав землевпорядника і ОСОБА_15 представив йому ОСОБА_16 , як такого, що займається сільськогосподарським виробництвом, володіє технікою, та запитав чи не має у них на окраїні села будинку, що перебуває на балансі сільської ради, позаяк він займається купівлею-продажем техніки, приміщення необхідне йому для здійснення господарської діяльності, провокували на вчинення незаконних дій. Він одразу відмовив та запропонував купити такий будинок у приватних осіб, вони разом оглянули цей будинок, однак ця пропозиція не була їм цікава. Орієнтовно через місяць ОСОБА_15 та ОСОБА_10 знову приїхали до нього, пояснивши, що їм потрібно земельну ділянку для вирощування лохини у зв`язку з наявністю угоди (домовленості) з поляками, які, за пред`явлення документів на землю, будуть сприяти ОСОБА_10 у здійсненні цього виду господарської діяльності. Вони одразу пропонували кошти - 1500 дол США за виділення землі, він відмовився, зазначивши, що йому потрібно, щоб працювали люди в громаді, позаяк розумів, що садівництво передбачає залучення робочої сили. Надалі питанням щодо пошуку земельної ділянки, її огляду він не займався, це робив землевпорядник, староста. Було знайдено земельну ділянку в с. Заболотці, яка підходила для вирощування лохини. Питання щодо виділення земельної ділянки вирішувалось на черговій сесії сільської ради, однак виділялося частинами в передбачений законом спосіб, позаяк для виділення земельної ділянки повністю необхідним було проведення аукціону, а ОСОБА_10 наполягав на відсутності такого часу, позаяк йому поляки мають надати садженці. При цьому він не настоював щодо виділення цієї земельної ділянки частинами, це питання вирішувалось шляхом консультацій. На сесії сільської ради він не виступав, доповідав по цьому питанню землевпорядник ОСОБА_17 , який зазначив, що є інвестор, який має намір вести господарську діяльність. Всі депутати погодились на виділення землі, розуміючи можливість надходжень до бюджету та створення робочих місць та проголосували одноголосно "за" по даному питанню. Однак, отримавши рішення сесії, ОСОБА_10 мав звернутись до землевпорядної організації для оформлення цих земельних ділянок, де було вказано, що ці земельні ділянки мають бути виділені в оренду не для ведення особистого селянського господарства, а для городництва, у зв`язку з чим виникла необхідність у зміні рішення сесії. На наступному засіданні сесії землевпорядник пояснив депутатам вказане питання, заперечень не поступило, всі проголосували за позитивне вирішення цього питання та виділення земельних ділянок в оренду для городництва. Він, виїжджаючи для виконання своїх службових обов`язків до Волинської обласної державної адміністрації, передав ОСОБА_10 вказані рішення сесії сільської ради. Зазначив, що ОСОБА_10 неодноразово викликав його на зустріч, вони двічі зустрічалися в м. Луцьку в кафе, одного разу в кафе "Сніжинка", де він перебував із сином. ОСОБА_10 намагався налагодити довірливі відносини з ним, часто дзвонив, розповідав про свою діяльність, однак він ніколи не зазначав ОСОБА_10 про необхідність надати кошти, нічого не писав і не говорив, він увесь час його провокував, зазначав, що продав техніку та про наявність у нього коштів. Після отримання рішень ОСОБА_10 намагався зустрітися з ним, дуже часто телефонував. 29.08.2019 року він приїхав до сільської ради, ходив за ним, посеред чого листоноша передала йому газети. Вони зайшли в актовий зал, розмовляли з приводу техніки, після чого ОСОБА_10 йому подякував, простягнув руку для рукостискання, в той час ОСОБА_10 в газету всунув йому згорток коштів - доларів США. Він не встиг зорієнтуватися, вийшов за ним, де йому одразу до голови приклали пістолет, він підняв руки догори, тому газета з коштами, барсетка впали на підлогу. Кошти були вилучені, також вилучений його телефон, захисника забезпечено не було, він надавав пояснення, однак після цього його відпустили. На наступний день він звернувся до поліції з приводу вчинення відносно нього провокації зі сторони ОСОБА_10 та ОСОБА_15 , однак у всіх його зверненнях було відмовлено. Зазначає, що він ні з ким не говорив, будь яким чином ні на кого не впливав при вирішенні питання виділення землі ОСОБА_10 та іншим. Питання залучення інвестора було корисним для громади, коштів у бюджеті не було, тому він і спілкувався з ОСОБА_10 , при цьому розуміючи, що питання виділення землі вирішиться позитивно. Пізніше йому стало відомо, що ОСОБА_10 не мав ні коштів, ні техніки для ведення аграрного бізнесу, земельна ділянка в подальшому не використовувалася за призначенням.

Показання ОСОБА_8 об`єктивно підтверджуються висновком експерта № 557 від 20.09.2019 про проведення експертизи спеціальних хімічних речовин з фототаблицями, згідно якого на марлевих тампонах, на які 29.08.2019 знято змиви з правої та лівої руки ОСОБА_8 , при проведенні його освідування не виявлено нашарувань спеціальної хімічної речовини. Такі нашарування виявлені на імітаційних грошових коштах в сумі 1500 дол. США та газеті, яку було вилучено в ОСОБА_8 29.08.2019 (т.2 а.к.п.194-199).

Також свідчення обвинуваченого знайшли своє підтвердження і в показаннях допитаних місцевим судом свідків.

Так, допитані під час судового розгляду депутати та працівники Литовезької сільської ради показали суду, що рішення про виділення в оренду земельної ділянки приймається колегіально на сесії сільської ради, на якій вирішувалися вказані питання щодо виділення земельної ділянки, зокрема, ОСОБА_10 , було дві сесії, де одноголосно "за" голосували всі депутати, в тому числі сільський голова ОСОБА_8 .. Депутати та працівники Литовезької сільської ради чітко ствердили про відсутність будь-якого впливу чи тиску зі сторони ОСОБА_8 або будь якої іншої особи при прийнятті ними такого рішення, позаяк розуміли, що надання землі в оренду передбачає находження до бюджету коштів від оренди, що є економічно вигідно для громади, а також передбачає створення робочих місць для її жителів, а тому самостійно прийняли таке рішення. Питання виділення земельних ділянок вищевказаним громадянам відбувалося в звичайному режимі сільської ради, як і для інших громадян. Доповідав по вказаних питаннях на земельних комісіях та сесіях сільської ради ОСОБА_17 .. При цьому ОСОБА_8 на засіданні земельної комісії присутній не був.

Свідок ОСОБА_17 дав показання, що з ОСОБА_10 зустрічався тричі. Вперше коли вони шукали будинок для купівлі. Вдруге коли ОСОБА_10 прибув до приміщення сільської ради із ОСОБА_15 і вони в кабінеті голови сільської ради ОСОБА_8 обговорювали питання щодо виділення земельної ділянки для вирощування лохини. Вони пояснили ОСОБА_10 процедуру отримання земельної ділянки, зокрема, про необхідність написання заяв та їх подачі до сільської ради, які потім передаються на розгляд земельної комісії. Пояснили, що земельні ділянки під садівництво, площею 10 га, так як він мав намір брати, передаються через аукціон, або в оренду для ведення ОСГ, на 5 людей, по 2 га, без аукціону. ОСОБА_10 обіцяв, що буде працювати із створенням робочих місць для місцевих мешканців. При цьому він натякав, що можливо якимось чином можна вплинути на депутатів для позитивного вирішення питання. Втретє тоді, коли вони були з ОСОБА_8 на конференції в м.Луцьку в ресторані "Рест парк", після прийняття рішення сесією сільської ради про виділення земельних ділянок для ведення ОСГ, до них під`їхав ОСОБА_10 по питанню того, що йому відмовляє землевпорядна організація у розробленні проєктів землеустрою, дозвіл на розроблення яких надано сільською радою. Після його консультацій із Держгеокадастром, він сказав ОСОБА_10 , що необхідно написати заяви про відмову від земельних ділянок для ведення ОСГ і написати заяви про виділення земельних ділянок для ведення городництва. Впливу, тиску від ОСОБА_8 щодо сприяння у отриманні земельної ділянки ОСОБА_10 та іншими на нього не було, це питання вирішувалося колегіальним органом. Все вирішувалось в загальному порядку на земельній комісії та сесії сільської ради, він доповідав на комісії та сесії сільської ради по цьому питанню. До подачі заяв він відношення не мав, оскільки заяв він приймає. Заяви по виділенню земельних ділянок для ведення городництва не були підписані, однак були зареєстровані. ОСОБА_8 зазначив, що ці особи підпишуть заяви. Порушення земельного законодавства при виділенні земельних ділянок ОСОБА_10 та іншим не було. Особистої вигоди для ОСОБА_8 виділенням цих земельних ділянок не має, лише громаді. Земельна ділянка не використовувалась, як до, так і після її надання.

Отже, питання виділу земельних ділянок вирішувались без будь-яких вказівок ОСОБА_8 , що підтверджується крім показань даного свідка протоколами НСРД від 11.07.2019 (т.2 а.к.п.33-39).

Свідок ОСОБА_10 , будучи допитаним в ході судового розгляду, показав, що мав намір зайнятися вирощуванням ягід, знав інвесторів з Польщі, які сказали шукати земельну ділянку поближче до кордону для такої діяльності. Спочатку приїхав до ОСОБА_8 із своїм товаришем ОСОБА_15 , при цьому не заперечував, що пропонував кошти обвинуваченому для нормальної співпраці. Далі спілкувався з ОСОБА_8 та землевпорядником з приводу виділення земельної ділянки в сільській раді. Було запропоновано декілька земельних ділянок, які вони оглянули. Одна з них в с. Заболотці підходила для такої діяльності. Він з`ясував, що отримати таку ділянку, площею 10 га, можна через аукціон. Також ОСОБА_8 підказав, що цю земельну ділянку можна отримати по 2 га, на 5 осіб. У зв`язку з чим він попросив своїх знайомих, а також дружину і вони написали заяви на виділення таких земельних ділянок. ОСОБА_8 сказав йому, що необхідно проводити сесію для виділення цих земельних ділянок та запевнив, що протягом місяця забезпечить проведення сесії та забезпечить, що всі будуть голосувати позитивно. При зустрічі в кав`ярні в центрі м. Луцька він запитав в ОСОБА_8 , яка сума потрібна для того, щоб все було без перешкод, після чого обвинувачений на серветці написав суму 1500. Пізніше в м. Луцьку в червні 2019 року в кафе «Сніжинка» вони зустрілися, ОСОБА_8 був з сином, він передав йому написані заяви та запитав чи буде достатньо цих коштів 1500 доларів США для подальшої співпраці без перешкод (зокрема, проведення сесії (позачергової), для того, щоб депутати проголосували позитивно), ОСОБА_8 вказаного не заперечив. Після цього він почав співпрацювати з правоохоронними органами з приводу вимагання хабара. Пізніше була сесія, прийнято рішення, він звернувся до землевпорядної організації, де йому вказано, що невірно було зазначено цільове призначення землі. Вважав, що таким чином йому уже чиняться перешкоди в отриманні землі. З цього приводу він зустрічався з ОСОБА_8 та землевпорядником біля ресторану «Рест парк», вони сказали, що будуть надалі співпрацювати, а тому було знову зібрано сесію, де уже було вирішено надати землю для городництва. Вони зустрілися біля ОДА, де ОСОБА_8 передав йому рішення сесії, яким надано дозвіл на виготовлення проєктів землеустрою. Він ще запитав чи в силі надання коштів в розмірі 1500 доларів США, ОСОБА_8 зазначив, що депутати будуть голосувати так як потрібно. Надалі вони в телефонному режимі домовилися про наступну зустріч на АЗС «ОККО», під час цієї розмови він озвучував ОСОБА_8 про те, що має привезти кошти. Однак, помітивши там підозрілий транспортний засіб, ОСОБА_8 змінив місце зустрічі, сказавши під`їхати до сільської ради. В приміщенні сільської ради він ще підписав деякі документи, після чого він уже мав можливість займатися господарською діяльністю. ОСОБА_8 почав водити його по кабінетах, взяв ключі від актового залу на першому поверсі, де відбулася передача коштів, які ОСОБА_8 взяв в руки та поклав в газету. Він вийшов з приміщення, після чого ОСОБА_8 викрили. Зазначив, що прямого прохання ОСОБА_8 в отриманні коштів не було, однак з спілкування з ним він розумів необхідність надання коштів для позитивного вирішення питання щодо виділення землі.

Допитана в якості свідка ОСОБА_13 , показала, що в травні 2019 року вони з чоловіком хотіли взяти земельну ділянку для вирощування лохини і малини в селі біля м. Нововолинськ. Техніки у них не було, мали намір брати в оренду та оформляти кредит. Чоловік сказав їй і вона надала свої документи, в суть цього питання не вникала. Заяву писала особисто та підписувала. Позаяк фінансування не було, ця господарська діяльність не здійснювалася.

Свідок ОСОБА_14 суду показав, що знайомий з ОСОБА_10 . Він йому запропонував з метою здійснення підприємницької діяльності написати заяву на отримання земельної ділянки в оренду в селі Литовеж біля м. Нововолинська, площею 2 га, на що він погодився. Він особисто написав заяву на виділення земельної ділянки в оренду, надав свої документи, мав брати участь у цій діяльності. Мав бути інвестор з Польщі, а також ОСОБА_10 мав намір отримати кредит на ці цілі. Він особисто в сільській раді не був. ОСОБА_10 не говорив йому, що у нього вимагають неправомірну вигоду.

Також місцевим судом були досліджені всі докази в даному кримінальному провадженні:

- письмову заяву ОСОБА_10 від 13.06.2019, адресовану начальнику УСБУ у Волинській області, зареєстровану 14.06.2019 за №О-130, про вимагання ОСОБА_8 в нього 1500 доларів США за одержання земельної ділянки (т.2 а.к.п.9);

- повідомлення про кримінальне правопорушення від 14.06.2019 року №54/3/1418, адресоване заступником начальника Управління - начальником відділу БКОЗ УСБУ у Волинській області т.в.о. начальника ГУНП у Волинській області про повідомлення громадянином ОСОБА_18 , яка є службовою особою, в наданні неправомірної вигоди за вирішення питань, що входять до його повноважень (т.2 а.к.п.10);

- протоколи за результатами проведення НСРД від 26.06.2019, 11.07.2019, 06.08.2019, 22.08.2019, 22.08.2019, 29.08.2019, 30.08.2019 з долученими дисками DVD-R та флеш накопичувачами Micro SD (т.2 а.к.п.29-43, 53-67);

- протокол за результатом проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контроль за вчиненням злочину від 30.08.2019 (т.2 а.к.п.68, 69);

- протокол за результатами проведення НСРД від 28.09.2019 з долученим диском DVD-R (т.2 а.к.п.71, 72);

- протоколи виготовлення, утворення несправжніх (імітаційних) засобів для проведення контролю за вчиненням злочину від 29.08.2019, огляду, ідентифікації, помічення та вручення грошових коштів від 29.08.2019 ОСОБА_10 з додатком, що містить зображення імітаційних коштів (т.2 а.к.п.73-79);

- протокол освідування від 29.08.2019 (т.2. а.к.п.82-84);

- протоколи огляду місця події від 29.08.2019 із флеш накопичувачем (т.2 а.к.п.85-91);

- постанови про визнання речовими доказами змивів з рук ОСОБА_8 , імітаційних грошових коштів в сумі 1500 доларів США, мобільного телефону, вилученого у ОСОБА_8 , газети, в яку були загорнуті грошові кошти, та документи (т.2 а.к.п.204);

- висновок експерта № 557 від 20.09.2019 про проведення експертизи спеціальних хімічних речовин з фототаблицями, відповідно якого на марлевих тампонах, на які 29.08.2019 знято змиви з правої та лівої руки ОСОБА_8 , при проведенні його освідування не виявлено нашарувань спеціальної хімічної речовини, такі нашарування виявлені на імітаційних грошових коштах в сумі 1500 дол. США та газеті, яку було вилучено в ОСОБА_8 29.08.2019 (т.2 а.к.п.194-199);

- протокол огляду речових доказів від 04.11.2019 з фототаблицями (т.2 а.к.п.201-203);

- протокол проведення слідчого експерименту від 26.11.2019 з фототаблицями, під час якого ОСОБА_10 показав місце, де передав ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 1500 доларів США (т.3 а.к.п.1-5);

- протокол проведення слідчого експерименту від 26.11.2019 з фототаблицями, під час якого оперуповноважений ОСОБА_19 вказує, де знаходився ОСОБА_8 після отримання коштів від ОСОБА_10 (т.3 а.к.п.6-9);

- регламент Литовезької сільської ради сьомого скликання, затверджений рішенням Литовезької сільської ради №1/4 від 29.12.2016 (т.3 а.к.п.11-20);

- рішення Литовезької сільської ради Іваничівського району Волинської області від 11.12.2012 № 19/2 "Про присвоєння рангу посадової особи місцевого самоврядування сільському голові" (т.2 а.к.п.110);

- журнал реєстрації скарг, заяв, та пропозицій за 2018-2019 роки (т.2 а.к.п.102-106);

- рішення Литовезької сільської ради Іваничівського району Волинської області від 21.06.2019 № 27/30, № 27/31, № 27/27, № 27/28, № 27/29 про надання дозволу на виготовлення проєкту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду для ведення особистого селянського господарства с. Заболотці громадянам ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_10 (т.2 а.к.п.95-99);

- заяви ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_10 , з копіями їх паспортів та карток фізичної особи - платника податків, про скасування рішень сесії від 21.06.2019 № 27/30, № 27/31, № 27/27, № 27/28, № 27/29 про надання дозволу на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду для ведення особистого селянського господарства в с. Заболотці та надання дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду для городництва, площею по 2 га, кожному, в с. Заболотці, адресовані сесії Литовезької сільської ради, та зареєстровані за №№Г-213, В-212, О-215, О-214, Р-211 12.08.2019 року (т.2 а.к.п.111-121);

- рішення Литовезької сільської ради Іваничівського району Волинської області від 14.08.2019 № 28/21 про скасування рішень сільської ради від 21.06.2019 № 27/30, № 27/31, № 27/27, № 27/28, № 27/29 (т.2 а.к.п.154);

- рішення Литовезької сільської ради Іваничівського району Волинської області від 14.08.2019 № 28/27, № 28/26, № 28/24, № 28/22, № 28/23 про надання дозволу на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду для городництва в с. Заболотці громадянам ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , орієнтовною площею по 2 га, кожному, терміном на 25 років, добровільно надані ОСОБА_10 як такі, що отримані ним в ході зустрічі від ОСОБА_8 (т.2 а.к.п.16-21);

- результати поіменного голосування 28 та 27 чергової сесії Литовезької сільської ради сьомого скликання (т.2 а.к.п.107-109);

- витяги з протоколів 28 та 27 чергової сесії Литовезької сільської ради сьомого скликання від 14.08.2019 року та 21.06.2019 (т.2 а.к.п.122-142);

- заяви ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_10 , з копіями їх паспортів та карток фізичної особи - платника податків, про надання дозволу на розробку проектів із землеустрою з передачею в оренду для ведення особистого селянського господарства в с. Заболотці, площею по 2 га, кожному, адресовані сесії Литовезької сільської ради, та зареєстровані за №№Г-149, В-145, О-148, О-147, Р-146 31.05.2019 року, з реєстраційно-контрольними картками Литовезьської сільської ради та прийнятими радою рішеннями від 21.06.2019 року (т.2 а.к.п.143-150, 155-161, 162-168, 169-177, 178-186);

- протоколи огляду документів, вилучених під час проведення огляду місця події у адміністративному приміщенні Литовезької сільської ради від 04.11.2019 (том 2 а.к.п.187).

Відповідно суд першої інстанції обґрунтовано поклав в основу вироку показання обвинуваченого, свідків, документальні та інші докази, які є послідовними та узгоджуються між собою, яким суд дав вірну оцінку, що спростовує доводи сторони обвинувачення щодо безпідставної перекваліфікації дій обвинуваченого.

Зокрема, стороною обвинувачення не було доведено, що ОСОБА_8 , якимось чином міг здійснювати вплив на прийняття депутатами Литовезької сільської ради рішення від 14.08.2019 № 28/21 про скасування рішень сільської ради від 21.06.2019 року № 27/30, № 27/31, № 27/27, № 27/28, № 27/29 про надання дозволу на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду для ведення особистого селянського господарства в с. Заболотці та надання дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду для городництва, площею по 2 га. та рішення Литовезької сільської ради Іваничівського району Волинської області від 14.08.2019 року № 28/27, № 28/26, № 28/24, № 28/22, № 28/23 про надання дозволу на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду для городництва в с. Заболотці громадянам ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , орієнтовною площею по 2 га, кожному, терміном на 25 років.

Суд першої інстанції вірно прийшов до висновку, що із досліджених доказів не вбачається доведення стороною обвинувачення обставин використання ОСОБА_8 наданої йому влади чи службового становища при отриманні дозволів на виготовлення проєктів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 та ОСОБА_10 ..

Факт намагання ОСОБА_8 вплинути на результати голосування, спростували в судовому засіданні свідки ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , які були депутатами Литовезької сільської ради, свідок ОСОБА_17 , який був землевпорядником Литовезької сільської ради, також свідки ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , які були працівниками Литовезької сільської ради.

Також на заявах ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_10 , які були досліджені судом, відсутні резолюції сільського голови ОСОБА_8 ..

Оскільки ОСОБА_8 достовірно знав про рішення депутатів ради на комісії та сесії про виділення земельних ділянок, тому суд першої інстанції прийшов до переконання, що в нього виник умисел на отримання коштів.

З показань самого ОСОБА_10 та протоколів НСРД убачається, що ОСОБА_8 не просив у будь-якій формі коштів в ОСОБА_10 , що підтверджує відсутність такого прохання і активної поведінки обвинуваченого щодо отримання неправомірної вигоди.

Сам факт отримання коштів підтверджується дослідженими судом протоколом НСРД від 29.08.2019 та протоколом огляду місця події від 29.08.2019 (т.2 а.к.п.63-67, 85-88).

З урахуванням досліджених доказів та показань свідків в даному провадженні, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого та вмотивованого переконання, що ОСОБА_8 , шляхом обману, скориставшись ситуацією, яка склалась і необізнаності ОСОБА_10 щодо процедури виділення земельних ділянок в оренду, отримав від нього кошти в сумі 1500 доларів США.

Так як ОСОБА_8 не мав реальної можливості розпорядитися отриманими коштами на свій розсуд, тому місцевий суд правильно кваліфікував дії обвинуваченого за ч.2 ст.15 ч.1 ст.190 КК України, як закінчений замах на шахрайство.

Крім того апеляційний суд зазначає, що дії щодо прийняття рішення про виділення земельної ділянки, ніяким чином не могли бути виконані ОСОБА_8 особисто, однак останній достовірно знаючи про позитивне рішення депутатів сільської ради на земельній комісії та сесії щодо виділення земельної ділянки, під виглядом вирішення вказаного питання шляхом обману заволодів коштами ОСОБА_10 ..

Відповідальність за отримання хабара настає лише за умов, коли службова особа одержала його за виконання чи невиконання таких дій, які вона могла або повинна була виконати з використанням наданої їй влади, покладених на неї організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або таких, які вона не уповноважена була вчинювати, але до вчинення яких іншими службовими особами могла вжити заходів завдяки своєму службовому становищу.

В ході судового розгляду не підтвердилося доказами прохання та одержання ОСОБА_8 неправомірної вигоди для себе за вчинення ним в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої йому влади чи службового становища.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого суду про те, що стороною обвинувачення не здобуто і не надано переконливих доказів наявності в діях обвинуваченого складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України та вірно перекваліфіковані його дії на ч.2 ст.15, ч.1 ст.190 КК України.

Також, є безпідставними доводи в апеляційній скарзі прокурора про те, що ОСОБА_8 створив умови, за яких ОСОБА_10 змушений був погодитись на надання йому грошових коштів для досягнення мети, оскільки ОСОБА_10 у своїх показаннях суду сам зазначив, що прямого прохання ОСОБА_8 в отриманні коштів не було, однак із спілкування з ним він розумів необхідність надання коштів в розмірі 1500 доларів США, тобто це свідчить про відсутність активної поведінки ОСОБА_8 , а отже і прохання в наданні коштів.

Крім того, з протоколів НСРД також не вбачається зафіксованої розмови ОСОБА_8 з ОСОБА_10 , де б озвучувалася будь-яка сума грошових коштів.

Інші твердження апеляційної скарги прокурора не заслуговують на увагу, оскільки були предметом розгляду у суді першої інстанції і їм була дана вірна оцінка судом першої інстанції, з якою погоджується і апеляційний суд.

Під час провадження в суді першої та апеляційної інстанцій було встановлено, що з моменту отримання земельних ділянок в оренду (2019 рік) і по даний час, будь-яка діяльність на орендованих ділянках не велась і не ведеться.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли б перешкодити суду повно і всебічно розглянути кримінальне провадження та ухвалити законне і обґрунтоване рішення, чи могли бути безумовними підставами для зміни чи скасування судового рішення місцевого суду, апеляційним судом не встановлено.

Підстав для скасування вироку та ухвалення нового з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.376, 405, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Локачинського районного суду Волинської області від 10 березня 2025 року щодо ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді: