Справа № 199/147/25
В И Р О К

іменем України

09 вересня 2025 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра у складі:

Головуючий суддя ОСОБА_1

За участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілих ОСОБА_4

ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7

ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000041, за обвинуваченням:

ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Нікополь, Дніпропетровської обл., громадянина України, з базовою середньою освітою, холостого, офіційно не працевлаштованого, раніше неодноразово судимого, останній раз 04 грудня 2024 року Кіровським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 71 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкав за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 , будучи раніше судимим за злочини проти власності, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та повторно вчинив корисливі злочини проти власності, будучи обізнаним про те, що 24 лютого 2022 року на підставі Указу Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської федерації, на території України введено воєнний стан, який у подальшому Указом Президента України був неодноразово продовжений.

Так, ОСОБА_6 , 31 жовтня 2024 року, приблизно о 17:05 годині, перебуваючи біля закладу «Перша пекарня», який знаходиться за адресою: м. Дніпро, проспект Слобожанський, буд. 2, побачив раніше не знайомого йому потерпілого ОСОБА_4 . Далі ОСОБА_6 підійшов до ОСОБА_4 та попросив мобільний телефон останнього під надуманим приводом перерахування на карту потерпілого своїх грошових коштів, щоб в подальшому їх зняти. Після чого, потерпілий ОСОБА_4 , будучи введеним в оману, не усвідомлюючи дійсний злочинний умисел ОСОБА_6 , дістав з кишені свій мобільний телефон марки ZTE Blade А71, модель ZTE А 7030 3GB/64GB, темно-зеленого кольору та передав його останньому.

Далі, ОСОБА_6 знаходився у вказаному місці та вказаний час, тобто 31 жовтня 2024 року, приблизно о 17:10 годині, поряд із закладом «Перша пекарня», яка розташована за адресою: м. Дніпро, проспект Слобожанський, буд. 2, при цьому утримуючи в себе в руках мобільний телефон марки ZTE Blade А71, модель ZTE А 7030 3GB/64GB, темно-зеленого кольору, який йому надав ОСОБА_4 , створюючи у останнього уявлення в доброчесності своїх дій, отримав від останнього доступ до мобільного застосунку «Приват24» під вигаданим приводом, і у ОСОБА_6 , і в цей час раптово виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненого повторно, а саме грошовими коштами, які наявні на кредитній карті AT КБ «ПриватБанк» з розрахунковим рахунком № НОМЕР_1 .

Реалізуючи вказаний злочинний умисел, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та з метою власного безпідставного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, знаходячись у вказаному місці та час, ОСОБА_6 утримуючи в своїх руках мобільний телефон марки ZTE Blade А71, модель ZTE А 7030 3GB/64GB, темно-зеленого кольору, який належить потерпілому ОСОБА_4 , запропонував останньому пройти спільно з ним до найближчого банкомата для зняття начебто його грошових коштів з банківської карті АТ КБ «ПриватБанк» з розрахунковим рахунком № НОМЕР_1 , яка відкритий на ім`я потерпілого ОСОБА_4 , на що останній, будучи введеним в оману і не усвідомлюючи дійсний злочинний умисел ОСОБА_6 , погодився.

Після цього ОСОБА_6 разом із потерпілим ОСОБА_4 вийшли із закладу «Перша пекарня» і прослідували вздовж проспекту Слобожанський у м. Дніпрі, де ОСОБА_6 , зупинився на куті будинку, що розташований за адресою: м. Дніпро, проспект Слобожанський, буд. 6, та за допомогою мобільного телефону потерпілого ОСОБА_4 , який знаходився в руках у ОСОБА_6 , 31 жовтня 2024 року о 17:17 годині безконтактним шляхом за допомогою QR-коду зняв за допомогою банкомата грошові кошти у сумі 4000 гривень з розрахункового рахунку № НОМЕР_1 з кредитної банківської карти, відкритої на ім`я потерпілого ОСОБА_4 і таким заволодів чужим майном шляхом обману (шахрайство), а саме грошовими коштами потерпілого.

Після чого, не зупиняючись на досягнутому, ОСОБА_6 , 31 жовтня 2024 року приблизно о 17:19 годині, утримуючи в своїх руках мобільний телефон марки ZTE Blade А71, модель ZTE А 7030 3GB/64GB, темно-зеленого кольору, який належить потерпілому ОСОБА_4 , попросив останнього прослідувати з ним разом до найближчого відділення АТ КБ «ПриватБанк» для зняття начебто своїх грошей, на що потерпілий ОСОБА_4 , будучи введеним в оману стосовно злочинних дій ОСОБА_6 та впевненим у його доброчесних намірах, погодився та вони спільно попрямували до відділення банку АТ КБ «ПриватБанк», який розташований за адресою: м. Дніпро, проспект Слобожанський, буд. 11. У відділені банку ОСОБА_4 повідомив касиру, що йому потрібно зняти гроші із своєї картки, так як вони належать ОСОБА_6 , в свого чергу не усвідомлюючи, що вказані грошові кошти є його особистими. Далі, того ж дня, о 17:25 годині, отримавши в касі з розрахункового рахунку № НОМЕР_1 , кредитної банківської карти, відкритої в АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_4 , грошові кошти в сумі 13 300 гривень, будучи введеним в оману, ОСОБА_4 передав їх ОСОБА_6 .

Таким чином, ОСОБА_6 таємно, повторно, заволодів чужим майном належними ОСОБА_4 грошовими коштами на загальну суму 17 300 гривень, шляхом обману (шахрайство), і після цього розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 матеріальний збиток у розмірі 17 300 гривень.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_6 31 жовтня 2024 року, приблизно о 17:30 годині, знаходився поблизу відділення банку АТ КБ «Приват Банк», яке розташоване за адресою: м. Дніпро, пр. Слобожанський, буд. 11, разом з потерпілим ОСОБА_4 , та утримував в своїх руках належний останньому мобільний телефон марки ZTE Blade А71, модель ZTE А 7030 3GB/64GB, темно-зеленого кольору, вартістю 2055 гривень, який за вищевказаних обставин отримав від потерпілого ОСОБА_4 . В цей час у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, і останній визначив вищевказаний мобільний телефон об`єктом свого злочинного посягання.

Реалізуючи зазначений злочинний умисел, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та з метою власного безпідставного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, знаходячись у вказаному місці та час, тобто 31 жовтня 2024 року, приблизно о 17:35 годині, за адресою: м. Дніпро, пр. Слобожанський, біля будинку № 11, ОСОБА_6 утримуючи в своїх руках мобільний телефон марки ZTE Blade А71, модель ZTE А 7030 3GB/64GB, темно-зеленого кольору, який належить потерпілому ОСОБА_4 , створюючи уявлення у останнього в доброчесності своїх дій, запропонував останньому прослідувати у двір будинку АДРЕСА_3 , де ОСОБА_6 пообіцяв передати потерпілому належний йому вищевказаний мобільний телефон, на що потерпілий, будучи введеним в оману, надав свою згоду.

Одразу після цього, ОСОБА_6 разом із потерпілим ОСОБА_4 , знаходячись у дворі будинку № 13 по пр. Слобожанському в м. Дніпрі, при цьому утримуючи в своїх руках належний потерпілому ОСОБА_4 телефон, а саме мобільний телефон марки ZTE Blade А71, модель ZTE А 7030 3GB/64GB, темно-зеленого кольору, доводячи свій злочинний умисел до кінця, під вигаданим приводом попросив потерпілого ОСОБА_4 залишатися па місці, а коли він повернеться то поверне останньому його мобільний телефон. Далі, не маючи наміру в подальшому повертати мобільний телефон, ОСОБА_6 разом з вказаними мобільним телефоном з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись в подальшому мобільним телефоном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 матеріальний збиток у розмірі 2055 гривень 00 копійок.

Окрім цього, ОСОБА_6 03 листопада 2024 року, приблизно о 03:40 годині, перебував поблизу «Калинівського ринку», який розташований по вулиці Калинова у м. Дніпрі, де побачив раніше не знайомого потерпілого ОСОБА_5 , який перебував в компанії своїх знайомих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . ОСОБА_6 вирішив підійти до вищевказаних осіб, де побачив в руках у потерпілого ОСОБА_5 належний останньому мобільний телефон марки iPhone 14 Pro, в корпусі фіолетового кольору, об`єм пам`яті 512 GB. іmеі: НОМЕР_2 . Далі ОСОБА_6 попросив ОСОБА_5 надати йому мобільний телефон під надуманим приводом, а саме для перерахування па карту потерпілого ОСОБА_5 своїх грошових коштів, щоб в подальшому їх зняти.

Потерпілий ОСОБА_5 в свою чергу повідомив ОСОБА_6 про те, що його мобільний телефон має малий процент заряду, на що ОСОБА_6 запропонував потерпілому ОСОБА_5 спільно зі знайомими останнього прослідувати до підземного переходу, що розташований па перехресті вул. Калинова та пр-ту Слобожанський у м. Дніпрі, де можна буде підзарядити вказаний мобільний телефон. На це потерпілий ОСОБА_5 і його знайомі погодились та спільно прослідувати до вказаного підземного переходу.

Далі, ОСОБА_6 , 03 листопада 2024 року, приблизно о 04:45 годині, перебуваючи у підземному переході, який розташований па перехресті вул. Калинова та пр-ту Слобожанський у м. Дніпрі, утримував у себе в руках розблокований за допомогою функції «Face ID» мобільний телефон марки iPhone 14 Pro, в корпусі фіолетового кольору, об`єм пам`яті 512 GB, іmеі: НОМЕР_2 , який йому падав потерпілий ОСОБА_5 , та отримав від останнього доступ до мобільного застосунку «Приват24» для здійснення переказу на нього грошових коштів, і в цей момент у ОСОБА_6 раптово виник злочинний умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів, які наявні на банківській карті з розрахунковим рахунком № НОМЕР_3 , відкритої в АТ КБ «Приват Банк» на ім`я ОСОБА_5 , в умовах воєнного стану.

Реалізуючи зазначений злочинний умисел, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та з метою власного безпідставного збагачення, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, знаходячись у вказаному місці та час, ОСОБА_6 , утримуючи в своїх руках мобільний телефон марки iPhone 14 Pro, в корпусі фіолетового кольору, об`єм пам`яті 512 GB, іmеі: 31326. який належить потерпілому ОСОБА_5 , переконавшись, що його дії є таємними для потерпілого ОСОБА_5 та його знайомих ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , 03 листопада 2024 року з наявних на банківській картці № НОМЕР_4 (розрахунковий рахунок № НОМЕР_3 ), відкритій в АТ КБ «Приват Банк» на ім`я ОСОБА_5 грошових коштів о 04:48 годині здійснив переказ у сумі 4 000 гривень на LIM_CHEMP, KYIV. Після чого о 05:43 годині того ж дня отримав на цю ж карту потерпілого ОСОБА_5 оформлені на останнього кредитні грошові кошти у розмірі 1000 грн., та о 06:17 годині того ж дня з банківської карти № НОМЕР_4 (розрахунковий рахунком № НОМЕР_3 ), відкритої в АТ КБ «Приват Банк» на ім`я ОСОБА_5 , здійснив переказ грошових коштів в сумі 1400 гривень па банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_5 , яка відкрита на ім`я ОСОБА_12 . Таким чином, ОСОБА_6 , діючи таємно, повторно, в умовах воєнного стану, викрав з банківської карти № НОМЕР_4 , відкритої в АТ КБ «Приват Банк» на ім`я ОСОБА_5 , належні останньому грошові кошти на загальну суму 5 400 гривень, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток у вказаному розмірі.

Окрім цього, продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_6 , 03 листопада 2024 року приблизно о 06:17 годині, знаходився в підземному переході, який розташований на перехресті вул. Калинова та пр-ту Слобожанський у м. Дніпрі, спільно із потерпілим ОСОБА_5 та знайомими останнього: ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , при цьому утримував в своїх руках мобільний телефон марки iPhone 14 Pro, в корпусі фіолетового кольору, об`єм пам`яті 512 GB. іmеі: НОМЕР_2 , вартістю 35 780 гривень, який за вищевказаних обставин отримав від потерпілого ОСОБА_5 . В цей час у ОСОБА_6 раптово виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом шахрайства і останній визначив вищевказаний мобільний телефон об`єктом свого злочинного посягання.

Реалізуючи зазначений злочинний умисел, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та з метою власного безпідставного збагачення, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, знаходячись 03 листопада 2024 року, приблизно о 06:20 годині, в підземному переході, який розташований на перехресті вул. Калинова та пр-ту Слобожанський у м. Дніпрі, ОСОБА_6 , утримуючи в своїх руках мобільний телефон iPhone 14 Pro, в корпусі фіолетового кольору, об`єм пам`яті 512 GB, іmеі: НОМЕР_2 , який належить потерпілому ОСОБА_5 , запропонував останньому спільно зі знайомими останнього: ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , прослідувати до вулиці Котляревського у м. Дніпрі, де він пообіцяв повернути потерпілому його мобільний телефон. Попри висловлення вимог з боку потерпілого ОСОБА_5 , ОСОБА_10 і ОСОБА_11 повернути ОСОБА_5 його мобільний телефон, ОСОБА_6 вказаний мобільний телефон потерпілому не повернув і потерпілий ОСОБА_5 спільно із своїми знайомими почали рухатися за ОСОБА_6 до вказаної адреси.

При цьому ОСОБА_6 усвідомив, що його злочинні дії стали очевидними для потерпілого та свідків, однак не припинив реалізацію свого злочинного умислу, та, не зупиняючись на досягнутому, діючи відкрито, вчинив дії, спрямовані на доведення до кінця свого злочинного умислу.

Так, 03 листопада 2024 року, приблизно о 06:40 годині ОСОБА_6 спільно з потерпілим ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 прийшли до закинутої будівлі дитячого садку, який розташований за адресою: АДРЕСА_4 , де ОСОБА_6 запропонував ОСОБА_5 пройти з ним всередину вищевказаної будівлі, на що останній, відмовився та залишився чекати ОСОБА_6 на вулиці поблизу будівлі. При цьому ОСОБА_6 попрямував всередину покинутого дитячого садку спільно з ОСОБА_10 і ОСОБА_11 та продовжив утримувати при собі, а саме в кишені куртки, одягнутої на ньому в той момент мобільний телефон марки iPhone 14 Pro, в корпусі фіолетового кольору, об`єм пам`яті 512 GB, іmеі: НОМЕР_2 , який належить потерпілому ОСОБА_5 . Знаходячись всередині вищевказаної будівлі, ОСОБА_6 відійшов від ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на достатню відстань, а останні в цей момент почали словесно говорити ОСОБА_6 про повернення належного ОСОБА_5 майна.

Завершуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_6 , діючи умисно, відкрито, в умовах воєнного стану, утримуючи при собі викрадене майно, а саме мобільний телефон марки iPhone 14 Pro, в корпусі фіолетового кольору, об`єм нам`яті 512 GB, іmеі: НОМЕР_2 , з місця скоєння кримінального правопорушення зник, отримавши можливість розпорядитися викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток у розмірі 35 780 гривень.

ОСОБА_6 в судовому засіданні свою винуватість у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень за обставин, викладених вище, визнав частково. Підтвердив обставини заволодіння шляхом обману майном потерпілого ОСОБА_4 і сам факт заволодіння майном ОСОБА_5 , однак вважає, що відносно останнього ним було вчинене шахрайство. Показав, що потерпілих раніше не знав. Він має залежність від азартних ігор, тому постійно потребує коштів. 31 жовтня 2024 року, біля 16 години, він зустрів потерпілого ОСОБА_4 біля пекарні по пр. Мануйлівському та сказав, що потрібен телефон для перерахування коштів, оскільки його розрядився. Він був одягнутий у військову форму і знав, що це викликає довіру. Потерпілий сам ввів пароль та дав йому мобільний телефон ZTE з відритим застосунком «Приватбанку». Він помітив, що у потерпілого є кредитний ліміт на карті та сказав потерпілому, що на карту останнього надійшли кошти в сумі 17300 грн. Вони разом пройшли до банкомату, де зняли 4000 грн. Гроші знімав через QR-код. Банкомат не дозволяв зняти більшу суму, тому він сказав потерпілому, що там ще 13000 грн. і вони пішли до відділення банку поруч. Телефон весь цей час був у нього в руках. Потерпілий на касі робив маніпуляції для зняття грошей, поставив підпис, зняв гроші та передав йому. Примусу чи погроз не було. Коли вийшли з відділення банку, зайшли за кут будинку і він сказав потерпілому почекати, що зараз повернеться, а сам пішов разом з телефоном, після цього потерпілого не бачив. Потерпілий за ним не біг. Телефон потерпілого продав на ринку за 2000 грн. Зняті з картки потерпілого та отримані за телефон гроші витратив на сласні потреби. Всі дії з потерпілим відбувалися добровільно з боку останнього, все тривало близько години півтори. Щодо потерпілого ОСОБА_5 , то 03 листопада 2024 року біля 4 чи 5 години ночі він йшов по вул. Калиновій, та зустрів трьох молодих людей: двох хлопців і одну дівчину. Попросив закурити, але ті сказали, що не палять. Потім сказав, що у нього немає мобільного Інтернету, на що друг потерпілого відповів, що сіла батарея. Тоді він запропонував пройти до підземного переходу, щоб підзарядитися. Пішли всі разом. Поставили телефон ОСОБА_13 на зарядку, але телефон не вмикався. Тоді свій телефон «Айфон 14 про» йому дав потерпілий ОСОБА_5 . Він просив роздати йому вайфай та надати картку, на яку можна перевести гроші. Останній сам відкрив застосунок «ПриватБанку» та відкрив йому пусту картку. Він взяв телефон, подивився інші картки в застосунку та побачив, що на одній з карток наявні 4000 грн., які він перевів на Інтернет-казино. Потім оформив через якийсь сайт кредит на 1000 грн., і перевів 1400 грн. на карту ОСОБА_14 , якому був винен гроші. Після цього він попросив їх пройти з ним до РАЦСу, щоб забрати «закладку», а сам насправді вже планував втечу. Він їх не залякував, не погрожував, ті йому вірили. На той час він також був у військовій формі. Весь цей час телефон був у нього в руках і потерпілий його назад не просив. Коли підійшли до будівлі, він зайшов першим. За ним пройшли свідки. Він піднявся на другий поверх, вимкнув ліхтарик та тихо пішов. Вслід йому ніхто не кричав. Телефон продав за 5000 грн., сім-картку залишив собі і пізніше видав поліції.

Попри часткове визнання своєї вини в інкримінованих кримінальних правопорушеннях та підтвердження їх фактичних обставин, винуватість ОСОБА_6 повністю доведена сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

За епізодами з потерпілим ОСОБА_4 :

Потерпілий ОСОБА_4 показав суду, що обвинуваченого до тих подій не знав. Число та місяць не пам`ятає, але це був вечір, під кінець робочого дня. Не заперечує, що це може бути 31 жовтня 2024 року. Виступав у переході біля ОСОБА_15 і присів в пекарні, щоб з`їсти пиріжок з кавою. До нього підійшов обвинувачений, який був у військовій формі, та попросив допомогти дати телефон для дзвінка рідним. Потім попросив доступ до «Приват24», щоб останньому перевели гроші і він їх зняв. Військова форма викликала довіру і він вирішив допомогти. Суму кредитного ліміту не знав, карткою користувалася матір. Приват24, мабуть, був відкритий, дивився інформацію по рахункам. Що саме робив обвинувачений, він не бачив. Той провів якісь операції в телефоні та сказав, що перевів гроші і тепер їх треба зняти. Він запропонував піти в касу банку, щоб їх зняти. Обвинувачений побіг до банкомату та зняв гроші, він за ним не встигав. З банкомату взяв гроші обвинувачений, після чого кинув їх на асфальт, а він їх зібрав та передав обвинуваченому, оскільки вважав, що це гроші останнього. Далі пішли в банк по вул. Котляревського. На касу підійшли вдвох, телефон був у обвинуваченого. Він сказав касиру, що йому зарахували на карту гроші та треба зняти ту суму, яка прийшла, дав паспорт. Гроші видали через підпис на планшеті. Хто саме взяв кошти не пам`ятає, суму не знає. Вийшли з відділення, пішли у двір. Обвинувачений сказав почекати та пішов, але не повернувся. Він за обвинуваченим не біг та не кричав. Сума збитків близько 17000 грн., це його заборгованість перед банком. Усі ці події тривали біля 40 хв. Все відбувалося добровільно.

Допитана судом у якості свідка ОСОБА_16 показала суду, що працює касиром у відділенні «ПриватБанку». Обвинуваченого ОСОБА_6 бачила, коли той знімав гроші в кінці жовтня 2024 року перед закриттям відділення, близько 17:20 год. разом з потерпілим. Першим підійшов обвинувачений з телефоном, сказав, що потрібно зняти гроші без карти. Вона сказала, щоб сканував QR-код. Коли обвинувачений відсканував код, побачила, що на фото не власник картки. Потім підійшов потерпілий та вона спілкувалася вже з ним. Потерпілий сказав, що необхідно зняти гроші, які йому перекинули. Вона озвучила баланс, близько 15000 грн., хлопці порадилися та потерпілий підтвердив, що знімає всю суму. Вона попередила, що це кредитні кошти і за зняття комісія 4%, на що потерпілий погодився. Підтвердили операцію через дзвінок, вона видала гроші і ті пішли. Спочатку телефон був у обвинуваченого, але під час зняття грошей той віддав його потерпілому. Потерпілий був впевнений, що ці гроші обвинувачений перекинув йому і він має їх віддати. Вона не мала доступу до руху коштів по рахунку, тому не могла перевірити, чи ці гроші перекинуті, чи ні, і нічого сказати не могла. Гроші вона поклала в лоток, а хто саме забрав їх, не пам`ятає. Підпис за отримання коштів ставив потерпілий. Коли вони пішли, банк закрився, а потерпілий згодом повернувся та почав стукати, казати, що в нього забрали гроші. З ним спілкувався охоронець, в приміщення не пустив. Потерпілий потім ще кілька днів приходив та розповідав, що в нього забрали гроші.

Згідно з протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 05 листопада 2024 року, ОСОБА_4 просить органи поліції вжити заходи до невідомої особи, яка 31 жовтня 2024 року приблизно об 11:00 год., а адресою: м. Дніпро, пр-т Слобожанський, 13, заволоділа його грошовими коштами у сумі 17300 грн. та мобільним телефоном марки «ZTE», бірюзового кольору, шляхом обману.

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05 листопада 2024 року, свідок ОСОБА_17 впізнав ОСОБА_6 як чоловіка, який 01 листопада 2024 року за адресою: м. Дніпро, вул. Привокзальна, 3, продав йому мобільний телефон марки «ZTE», зеленого кольору.

За протоколом огляду, 05 листопада 2024 року оглянуто та вилучено добровільно виданий свідком ОСОБА_17 мобільний телефон марки «ZTE Blade А71» без чохла та сім-картки.

Вказаний мобільний телефон 12 листопада 2024 року був оглянутий за участі потерпілого ОСОБА_4

Постановою слідчого від 12 листопада 2024 року вказаний мобільний телефон визнаний речовим доказом та долучений до матеріалів кримінального провадження.

До матеріалів кримінального провадження також долучено наданий потерпілим ОСОБА_4 витяг про рух коштів по рахунку останнього від АТ КБ «ПРИВАТБАНК», який містить відомості про зняття з карткового рахунку № НОМЕР_1 готівки в банкоматі у розмірі 4000 грн. о 17:17 год. 31 жовтня 2024 року та зняття готівки у відділенні за адресою: м. Дніпро, пр-т Слобожанький, 11, у розмірі 13300 грн. о 17:25 год. 31 жовтня 2024 року.

Постановою слідчого від 05 листопада 2024 року зазначений витяг про рух коштів по рахунку визнаний речовим доказом.

Згідно з висновком судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/113-24/6356-ТВ від 08 листопада 2024 року, ринкова вартість мобільного телефону виробника «ZTE» лінійки «Blade А71», модель «ZTE А7030» 3/36 GB станом на момент скоєння кримінального правопорушення, тобто станом на 31 жовтня 2024 року, становила 2055 грн.

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05 листопада 2024 року, потерпілий ОСОБА_4 впізнав ОСОБА_6 як чоловіка, який заволодів його мобільним телефоном, коли він його передав останньому в піцерії.

За протоколом слідчого експерименту від 05 листопада 2024 року, потерпілий ОСОБА_4 показав місце в закладі «Перша пекарня» на Слобожанському проспекті, де він зустрів обвинуваченого та передав обвинуваченому свій мобільний телефон. Також показав банкомат та відділення банку, де вони за допомогою вказаного мобільного телефону знімали готівку, а також місце, в яке обвинувачений після цього пішов з його мобільним телефоном та зник.

Згідно з протоколом додаткового слідчого експерименту від 12 листопада 2024 року, потерпілий ОСОБА_4 уточнив обставини викрадення його майна.

Відповідно до протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 12 грудня 2024 року, в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» отримано відомості про рух коштів та операції по картковому рахунку № НОМЕР_1 ОСОБА_4 , які є ідентичним тим, які були надані потерпілим. Також банком надано фото особи, яка здійснювала зняття грошових коштів з банкомата. Після дослідження фото в судовому засіданні ОСОБА_6 показав, що на фото зафіксований він. Також на частині фото зафіксовано наявність поруч з ОСОБА_6 потерпілого ОСОБА_4 .

За протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12 листопада 2024 року, свідок ОСОБА_18 впізнала ОСОБА_6 як чоловіка, який 31 жовтня 2024 року був вдягнутий у військову форму та відвідував «Першу пекарню» з їх постійним клієнтом, що має вади здоров`я.

Згідно з протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12 листопада 2024 року, свідок ОСОБА_19 впізнав ОСОБА_6 як чоловіка, який 31 жовтня 2024 року у військовій формі прийшов разом з їх постійним відвідувачем ОСОБА_20 до відділення банку за адресою: м. Дніпро, пр-т Слобожанський, 11.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту, 01 січня 2025 року ОСОБА_6 показав, як 31 жовтня 2024 року в пекарні «Перша пекарня» зустрів незнайомого хлопця і попросив у останнього мобільний телефон для того, щоб для нього на картку того хлопця перерахували гроші. Той погодився, дав йому мобільний телефон і дав доступ до за стосунку «Приват24». Побачив, що там є значний кредитний ліміт, та перерахував на рахунок друга 5000 грн., після чого на картці залишилося біля 17000 грн. Тоді він сказав тому хлопцю, що гроші перерахували і їх треба зняти. Він пройшов з тим хлопцем на банкомат поруч і використовуючи наявний телефон через «Приват24» зняв 5000 грн. Коли він брав гроші з банкомата, ті впали і потерпілий їх йому подав. Оскільки через ліміт банкомат гроші більше не видавав, вони пішли у відділення банку. Там потерпілий сам зняв в касі гроші і передав йому. Після чого він утримував телефон потерпілого при собі, і сказав, що їм треба зайти за будинок по справам і він там поверне потерпілому телефон. Після чого він випередив потерпілого і втік.

За епізодами з потерпілим ОСОБА_5 :

Потерпілий ОСОБА_5 показав суду, що 03 листопада 2024 року близько 02 години ночі проводжав друзів. До них підійшла особа, в якій він впізнає обвинуваченого. Останній був у військовій формі, попросив запальничку, потім телефон. Він свій давати не захотів, дав товариш. Всі разом пішли в перехід до Ibox. Товариш поставив телефон на зарядку, але той не заряджався. Тоді він дістав свій телефон, обвинуваченому не давав, казав, що розряджений, але обвинувачений не відставав, а потім забрав телефон у нього з рук. Казав, що зараз все зробить та віддасть. Зі своїх рук навів камеру на нього, щоб розблокувати телефон, а потім і застосунок банку. Коли проводив маніпуляції з коштами, повернувся спиною. Тоді у нього виникли сумніви в тому, що той робить, і він попросив віддати телефон. Намагався забрати, але обвинувачений вивертався, казав, що зараз все зробить та віддасть. Тоді він почав балакати з товаришем про те, як забрати телефон, а той сказав, що в обвинуваченого може бути ніж або граната, оскільки поводився той нервово. Обвинувачений почав погрожувати, поклав телефон в кишеню та пішов, як сам сказав, за «закладкою», обіцяв віддати телефон, коли забере. По дорозі бачили поліцію, друг намагався привернути їх увагу, але ті проїхали далі. Коли підійшли до будівлі, обвинувачений сказав, щоб він йшов за останнім, а інші лишалися. Він відмовився, почав шукати щось, щоб напасти на обвинуваченого та забрати телефон. Друзі пішли за обвинуваченим в будівлю, але той вимкнув ліхтарик та зник. Які дії робив обвинувачений в телефоні, він не бачив. Коли той зник, обвинуваченого шукали та гукали, але відповіді не було. Йому повернули лише сім-карту від телефону. Все це тривало біля години. З рахунку зникли близько 5000 грн. та 1000 грн. по кредиту, про це він дізнався, коли звернувся до банку. Сам обвинувачений грошей в нього не просив і про те, що той перераховує з його картки гроші, на той момент він не знав. Вимоги повернути телефон обвинуваченому висловлювалися, більше п`яти. Той спочатку казав, що поверне, як все зробить, а потім почав погрожувати.

Допитаний судом у якості свідка ОСОБА_10 показав, що є другом потерпілого ОСОБА_5 . Близько 03 години ночі ОСОБА_5 проводив його додому. Зустріли чоловіка, в якому він впізнає обвинуваченого ОСОБА_6 , який був в нетверезому стані, і попросив телефон, щоб подзвонити. Він вирішив дати, бо обвинувачений був у військовій формі і вони сприймали його як військовослужбовця, але телефон був розряджений. У обвинуваченого був зарядний пристрій і вони пішли в підземний перехід, щоб там поставити телефон на зарядку. Його телефон не заряджався, тому обвинувачений вихопив телефон у ОСОБА_5 . Обвинувачений поставив телефон заряджатися, присів з цим телефоном та заходив на якісь сайти. Вони просили віддати телефон, але той відмахувався, а потім почав висловлювати погрози. Пізніше обвинувачений сказав, що необхідно забрати «закладку», і після цього він віддасть телефон. Поки йшли, дівчина розмовляла з обвинуваченим, намагалася вмовити повернути телефон. По дорозі бачили поліцію, яку він намагався зупинити, помахав тим рукою, але ті проїхали повз. Коли прийшли до покинутої будівлі, обвинувачений сказав, щоб з ним йшов хтось один. Вони відмовилися, той зайшов в будівлю, вимкнув ліхтар та зник. Він бачив у обвинуваченого в кишені предмет, схожий на ніж, але той його не діставав. Як обвинувачений отримав доступ до застосунку «Прива24», він не знає. Телефон розблокував сам ОСОБА_5 , але банкінг він не відкривав. Обвинувачений грошей в потерпілого не просив.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показала, що в листопаді 2024 року, в нічний час, точніше сказати не може, ОСОБА_21 і ОСОБА_22 проводжали її додому по АДРЕСА_4 . На перехресті з пр-том Слобожанським до них підійшла особа, в якій вона впізнає обвинуваченого ОСОБА_6 . Останній попросив телефон. У хлопців телефони були розряджені, а обвинувачений запропонував їх зарядити в підземному переході. Хлопці погодилися. Телефон ОСОБА_23 не зарядився, тоді свій телефон обвинуваченому передав ОСОБА_24 . Це був « ОСОБА_25 14 Про». Обвинувачений телефон практично вихопив з рук ОСОБА_24 . Після цього обвинувачений цей телефон вже не віддав. На той момент телефон був розблокований. Що саме робив обвинувачений у телефоні ОСОБА_24 , вона не бачила, оскільки обвинувачений відвернувся і своїм тілом закривав телефон. Останній казав, що потрібно зайти в Інстаграм та банківські карти. ОСОБА_24 просив віддати телефон, тому що треба йти, бо пізно, тоді обвинувачений почав поводитися агресивно та казати, що не поверне його. ОСОБА_23 казав, що у обвинуваченого може бути ніж, тому вони не намагалися силою забрати телефон. В підземному переході вони були біля години. Коли піднялися нагору з підземного переходу, вона намагалася вмовити обвинуваченого повернути телефон та заспокоювала його. Агресія з боку обвинуваченого була направлена тільки на ОСОБА_23 , її та ОСОБА_24 той не чіпав. Сказав, що віддасть телефон, якщо вони підуть з ним. Всю дорогу до закинутої будівлі вони вмовляли обвинуваченого віддати телефон. Коли дійшли до покинутої будівлі, обвинувачений пішов на другий поверх. ОСОБА_6 кликав до будівлі з собою ОСОБА_24 , але той відмовився, залишився на вулиці. Вона пішла за обвинуваченим, світила ліхтариком з телефону, а за нею йшов ОСОБА_23 . Потім обвинувачений вимкнув ліхтарик та зник. Вони обвинуваченого пошукали, але не знайшли. Тоді ОСОБА_23 сказав викликати поліцію. Поліцейські обшукали будівлю, але також обвинуваченого не знайшли. Обвинувачений грошей в потерпілого не просив.

Згідно з протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 03 листопада 2024 року, ОСОБА_5 просить органи поліції вжити заходи до невстановленої особи, яка 03 листопада 2024 року приблизно о 01:45 год., знаходячись в підземному переході по пр. Слобожанському в м. Дніпро (ближче до будинку 87), шахрайським шляхом заволоділа його мобільним телефоном марки «IPhone 14 Pro».

Відповідно до протоколу огляду від 03 листопада 2024 року, з письмової згоди ОСОБА_6 та за його участі оглянуто і вилучено сім-картку мобільного оператору «Київстар» з номером НОМЕР_6 .

Зазначену сім-картку було додатково оглянуто за протоколом від 17 листопада 2024 року за участі потерпілого ОСОБА_5 та встановлено, що її номер мобільного оператора НОМЕР_6 .

Постановою слідчого від 05 листопада 2024 року вилучена сім-картка визнана речовим доказом та безпосередньо досліджена судом в судовому засіданні.

До матеріалів кримінального провадження долучено наданий потерпілим ОСОБА_5 витяг про рух коштів по картковому рахунку останнього № НОМЕР_4 (розрахунковий рахунок № НОМЕР_3 ) від АТ КБ «ПРИВАТБАНК», який містить відомості про переказ коштів з карткового рахунку потерпілого на адресу:

-ОСОБА_26 03 листопада 2024 року о 04:58 год. у розмірі 4000 грн.;

-ОСОБА_27 03 листопада 2024 року о 06:17 год. у розмірі 1400 грн.

Також витяг містить відомості про зарахування грошових коштів 03 листопада 2024 року о 05:43 годині у розмірі 1000 грн. від PAY ТRМС_2, KYIV.

Постановою слідчого від 05 листопада 2024 року зазначений витяг про рух коштів по рахунку визнаний речовим доказом.

За протоколом огляду, 05 листопада 2024 року з письмової згоди ОСОБА_5 та за його участі оглянуто коробку від викраденого в нього мобільного телефону «IPhone 14 Pro Мах, Deep Purple, 512GB», ІМЕІ: НОМЕР_2 . За результатами огляду зроблені фотознімки коробки, які долучені до протоколу огляду.

Саму коробку від мобільного телефону постановою слідчого від 05 листопада 20-24 року визнано речовим доказом та повернуто на зберігання потерпілому.

Згідно з висновком судової товарознавчої експертизи № 3873 від 08 листопада 2024 року, ринкова вартість, з урахуванням зносу, мобільного телефону марки «IPhone 14 Pro Мах, Deep Purple, 512GB», без пошкоджень у справному стані, станом на 03 листопада 2024 року становить 35780 грн.

Відповідно до протоколу зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису від 05 листопада 2024 року, на підставі відповідної постанови слідчого, вилучено відеозапис з камер відеоспостереження на території «Калинівського ринку».

Згідно з протоколом огляду, 05 листопада 2024 року оглянуто диск для лазерних систем зчитування з вилученими на «Калинівському ринку» відеозаписами за 03 листопада 2024 року. Встановлено, що на відеозаписі зафільмовано перебування на прилеглій до ринку території особи у військовій формі починаючи з 03:29. Також зафіксоване з`явлення о 03:58 год. на прилеглій до ринку території компанії молодих людей: два хлопці і одна дівчина. На відмітці часу 03:58 год. два хлопці, дівчина і особа у військовій формі йдуть разом.

Постановою слідчого від 05 листопада 2024 року диск для лазерних систем зчитування з вказаними відеозаписами визнаний речовим доказом та долучений до матеріалів кримінального провадження.

Переглядом відеозаписів в судовому засіданні встановлена відповідність фактичним тих обставин, які зафіксовані у протоколі огляду. Після перегляду відеозапису ОСОБА_6 вказав, що особа у військовій формі це він, а компанію молодих людей складають потерпілий ОСОБА_5 і допитані судом свідки ОСОБА_23 і ОСОБА_28 .

За протоколом проведення слідчого експерименту від 05 листопада 2024 року, свідок ОСОБА_10 показав місце в підземному переході на перехресті Слобожанського проспекту і вул. Калинової, де вони разом з ОСОБА_24 і ОСОБА_28 зустріли обвинуваченого, де ОСОБА_24 передав обвинуваченому свій мобільний телефон, в якому місці обвинувачений проводив з цим телефоном маніпуляції і також як вони разом з обвинуваченим, який утримував при собі телефон ОСОБА_24 , йшли до закинутого дитячого садочка на вул. Котляревського, де обвинувачений разом з вказаним телефоном зник.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 07 листопада 2024 року, свідок ОСОБА_11 показала місце в підземному переході на перехресті Слобожанського проспекту і вул. Калинової, де вони разом з ОСОБА_24 і ОСОБА_23 зустріли обвинуваченого, де ОСОБА_24 передав обвинуваченому свій мобільний телефон, в якому місці обвинувачений проводив з цим телефоном маніпуляції і також як вони разом з обвинуваченим, який утримував при собі телефон ОСОБА_24 , йшли до закинутого дитячого садочка на вул. Котляревського, де обвинувачений разом з вказаним телефоном зник.

Згідно з проколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07 листопада 2024 року, свідок ОСОБА_11 впізнала обвинуваченого ОСОБА_6 як чоловіка, який 03 листопада 2024 року в період часу з 03:00 год. до 04:00 год. заволодів мобільним телефоном її друга ОСОБА_24 , який останній передав тому на території Калинівського ринку в підземному переході.

За протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 05 грудня 2024 року, в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» отримано відомості про рух коштів та операції по картковому рахунку ОСОБА_5 . Окрім відомостей про перерахування коштів з рахунку, ідентичним тим, які були надані потерпілим, наявні відомості про здійснення доступу до рахунку 03 листопада 2024 року з мобільного телефону з номером мобільного оператора НОМЕР_6 .

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17 листопада 2024 року, потерпілий ОСОБА_5 впізнав ОСОБА_6 як чоловіка, який заволодів його мобільним телефоном 03 листопада 2024 року в період часу з 03:00 год. до 04:00 год., коли він разом з друзями перебував на території Калинівського ринку та після чого з яким пройшли до покинутого садочка.

Згідно з протоколом слідчого експерименту від 13 листопада 2024 року, потерпілий ОСОБА_5 показав місце в підземному переході на перехресті Слобожанського проспекту і вул. Калинової, де вони разом з ОСОБА_13 і ОСОБА_28 зустріли обвинуваченого, де він передав обвинуваченому свій мобільний телефон, в якому місці обвинувачений проводив з цим телефоном маніпуляції і також як вони разом з обвинуваченим, який утримував при собі його телефон, йшли до закинутого дитячого садочка на вул. Котляревського, де обвинувачений разом з вказаним телефоном зник.

За протоколу проведення слідчого експерименту, 01 січня 2025 року ОСОБА_6 показав, як 03 листопада 2024 року в підземному переході біля Калинівського ринку підійшов до групи молодих людей та попросив мобільний телефон. Коли від одного з молодих людей отримав мобільний телефон він попросив останнього надати йому доступ до застосунку «Приват24» для перерахування йому коштів. Потерпілий відкрив йому пусту картку, а він після цього в «Приват24» перейшов на інші картки та побачив, що на одній з них є гроші. Після цього він, утримуючи телефон, повів вказану компанію до закинутої будівлі дитячого садочка на Слобожанському проспекті, де сховався і його не змогли знайти. Після цього перевів усі доступні гроші у «Приват24» гроші на рахунок букмекерської контори і свого знайомого. Сам мобільний телефон він пізніше продав.

Заперечення щодо допустимості досліджених судом доказів не заявлялися і всі докази, покладені судом в обґрунтування винуватості ОСОБА_6 визнаються судом належними і допустимими, оскільки отримані уповноваженими особами, з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, і судом не встановлено суттєвих процедурних недоліків, які б «зруйнували» чи звузили права обвинуваченого, або ж обмежили його в можливостях їх ефективного використання.

Надаючи оцінку сукупності досліджених допустимих доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення і одночасно оцінюючи достовірність таких доказів, суд виходить з того, що за обвинувальним актом ОСОБА_6 , окрім іншого, о 05:43 годині з банківської карти № НОМЕР_4 (з розрахунковим рахунком № НОМЕР_3 ), відкритої в АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_5 , здійснив переказ у сумі 1 000 гривень на PAY ТRМС_2, KYIV Р 33.

Як вбачається з наданого потерпілим ОСОБА_5 витягу про рух кошті по рахунку № НОМЕР_3 та з аналогічних відомостей про рух коштів по цьому ж рахунку, отриманих від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» у межах тимчасового доступу, о 05:43 годині 03 листопада 2024 року на банківську карту № НОМЕР_4 (з розрахунковим рахунком № НОМЕР_3 було здійснено зарахування, а не видаток, грошових коштів у розмірі 1000 грн. від PAY ТRМС_2, KYIV, що узгоджується з показами ОСОБА_6 про оформлення ним через сайт кредиту на ОСОБА_5 у розмірі 1000 грн.

Наведене також узгоджується з математичним аналізом руху коштів по рахунку. Так, після переказу о 04:48 годині 4000 гривень на рахунок LIM_CHEMP, KYIV залишок коштів на рахунку становив 450,99 грн. Після зарахування о 05:43 годині на рахунок 1000 грн. від PAY ТRМС_2, KYIV за мінусом 5 грн. комісії залишок коштів на рахунку становив 1445,99 грн. (450,99 + 1000 5 = 1445,99). Після переказу о 06:17 годині 1400 грн. на рахунок ОСОБА_27 залишок коштів на рахунку склав 45,99 грн. (1445,99 1400 = 45,99). Таким чином, на рахунку ОСОБА_5 фізично було недоступно для переказу 6400 гривень, як вказано в обвинувальному акті.

Таким чином, твердження сторони обвинувачення про заволодіння ОСОБА_6 о 05:43 годині 03 листопада 2024 року грошовими коштами ОСОБА_5 у розмірі 1000 грн. шляхом переказу з банківської карти № НОМЕР_4 (з розрахунковим рахунком № НОМЕР_3 ) на рахунок PAY ТRМС_2, KYIV Р 33, безсумнівно спростоване дослідженими судом доказами і відповідне твердження виключене з формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, з відповідним зменшенням загального розміру завданого діями ОСОБА_6 ОСОБА_5 збитку.

Щодо інших обставин справи, то сторона захисту підтверджує в повному обсязі обставини заволодіння ОСОБА_6 грошовими коштами та мобільним телефоном потерпілого ОСОБА_4 і такі обставини поза розумним сумнівом доведені сукупністю наведених доказів.

Також сторона захисту підтверджує сам факт заволодіння ОСОБА_6 грошовими коштами з рахунку ОСОБА_5 у розмірі 5400 грн., мобільним телефоном останнього, а також час, місце та склад учасників такого заволодіння і такі обставини поза розумним сумнівом доведені сукупністю наведених доказів. Натомість сторона захисту наполягає на тому, що таке заволодіння (викрадення) відбулося шляхом обману.

Суд виходить з того, що шахрайство це заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою. Обман (повідомлення потерпілому неправдивих відомостей або приховування певних обставин) чи зловживання довірою (недобросовісне використання довіри потерпілого) при шахрайстві застосовуються винною особою з метою викликати в потерпілого впевненість у вигідності чи обов`язковості передачі їй майна або права на нього. При цьому обов`язковою ознакою шахрайства є добровільна передача потерпілим майна чи права на нього.

Якщо ж обман або зловживання довірою були лише способом отримання доступу до майна, тобто вилучення майна відбувалося таємно, то склад шахрайства відсутній, і такі дії слід кваліфікувати як крадіжку.

Досліджені судом в сукупності покази ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 і ОСОБА_6 доводять, що ОСОБА_5 не передавав обвинуваченому грошові кошти, які є предметом злочину, а обвинувачений шляхом обману отримав лише доступ до цих грошей шляхом отримання доступу до мобільного застосунку «Приват24». При цьому, саме вилучення грошей відбувалося таємно: обвинувачений приховував від потерпілого і свідків зміст маніпуляцій у застосунку, не просив потерпілого надати йому грошові кошти, не озвучував та не показував факти переказу грошових коштів, не намагався створити у потерпілого уявлення про законність здійснення ним переказу грошових коштів, а про сам факт переказу з рахунку грошових коштів потерпілий ОСОБА_5 довідався лише після того, як звернувся до банківської установи.

Щодо заволодіння мобільним телефоном ОСОБА_5 , то шахрайство вважається закінченим кримінальним правопорушенням з моменту заволодіння майном. Таким моментом визнається поява у винуватця реальної початкової можливості розпорядитися вилученим майном (винести, передати іншим особам тощо). При цьому, дії особи, спрямовані на заволодіння чужим майном, які були розпочаті нею як шахрайські, після викриття потерпілим, який усвідомлював протиправність вчинюваних щодо нього дій та намагався повернути свій мобільний телефон, мають кваліфікуватися як грабіж, а не як шахрайство (про це зазначив Касаційний кримінальний суд у складі Верховного Суду у постанові від 5 вересня 2023, справа № 679/316/21).

Досліджені судом в сукупності покази ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 і ОСОБА_6 доводять, що заволодіння обвинуваченим мобільним телефоном iPhone 14 Pro, в корпусі фіолетового кольору, об`єм пам`яті 512 GB, іmеі: НОМЕР_2 , дійсно було розпочате як шахрайство, оскільки ОСОБА_5 сам передав ОСОБА_6 вказаний мобільний телефон внаслідок обману з боку обвинуваченого та розблокував його.

Потерпілий ОСОБА_5 , свідки ОСОБА_10 і ОСОБА_11 показали суду, що як потерпілий, так і свідки, зрозумівши, що дії ОСОБА_6 носять протиправний характер, до того, як обвинувачений отримав реальну можливість розпорядитися викраденим майном, неодноразово висували останньому вимогу повернути ОСОБА_5 його мобільний телефон.

Попри незначні відмінності у показах перелічених осіб, які пояснюються індивідуальними особливостями запам`ятовування та відтворення інформації, суд не вбачає підстав ставити їх під сумнів, оскільки вони узгоджуються між собою як в цілому, так і в окремих деталях, і судом не встановлені підстави для обмови ОСОБА_6 потерпілим і свідками.

В той же час, заперечення обвинуваченим такої обставини, яка об`єктивно впливає не кваліфікацію вчиненого як більш тяжкого злочину, спростоване сукупністю таких доказів і судом відхиляється.

Таким чином, покази потерпілого ОСОБА_5 , свідків ОСОБА_10 і ОСОБА_11 доводять, що обвинувачений після того, як обман було викрито, але до того, як кримінальне правопорушення, передбачене ст. 190 КК, було закінчено, продовжив заволодіння мобільним телефоном, і ці дії полягали у відкритому викраденні чужого майна, факт якого усвідомлював як сам обвинувачений, так і потерпілий, що свідчить про те, що мав місце грабіж, а не шахрайство.

За наведених обставин судом внесено зміни до формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, оскільки за обвинувальним актом умисел на відкрите викрадення мобільного телефону ОСОБА_5 виник у ОСОБА_6 не у зв`язку з тим, що обман було викрито, а ще до заволодіння мобільним телефоном.

На підставі викладеного, вищенаведені докази в їх сукупності та взаємозв`язку поза всяким розумним сумнівом достатньо доводять винуватість ОСОБА_6 у вчиненні злочинів в обсязі обвинувачення, яке було змінено прокурором, і суд кваліфікує дії обвинуваченого:

- за епізодами заволодіння грошовими коштами і мобільним телефоном ОСОБА_4 - за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненою повторно;

- за епізодом викрадення грошових коштів ОСОБА_5 - за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану;

- за епізодом викрадення мобільного телефону ОСОБА_5 - за ч. 4 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Помилка ОСОБА_6 у розумінні кваліфікації своїх дій за певним кримінальним законом не має значення для правової кваліфікації вчинених ним діянь, оскільки важливе знання особою самого факту заборони певної дії, що обвинувачений поза всяким розумним сумнівом усвідомлював, а не її конкретне юридичне формулювання як шахрайства, крадіжки чи грабежу.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень. При цьому під час вибору заходу примусу суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного й обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. З огляду на принципи справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Визначаючи покарання ОСОБА_6 , суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, які є умисними, корисливими, закінченими нетяжким та тяжкими злочинами відповідно, кількість епізодів злочинної діяльності за ч. 2 ст. 190 КК України, наявність декількох кваліфікуючих ознак в діях ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 185 та ч. 4 ст. 186 КК України, обставини вчинення кримінальних правопорушень, зокрема і свідоме використання обвинуваченим, який не є діючи військовослужбовцем, військової форми для обману обвинуваченого, що принижує авторитет ЗСУ, характер та ступінь тяжкості фактичних наслідків правопорушення, вартість майна, що було предметом злочинних посягань, та його значимість для потерпілих, той факт, що викрадене майно потерпілим повернуте лише частково і шкода у переважній частині останнім не відшкодована, відомості про особу обвинуваченого.

Останній раніше судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, проходив військову службу за контрактом, звільнений з військової служби за станом здоров`я, офіційно не працевлаштований та не має постійного джерела доходу, має зареєстроване місце проживання, однак не має місця постійного проживання, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем тимчасового проживання характеризується опосередковано.

Посилання ОСОБА_6 на наявність у нього залежності від азартних ігор судом відхиляється, оскільки не є обставиною, яка звільняє від відповідальності за вчинення діяння чи пом`якшує покарання за них.

На інші обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 , сторони не посилаються і такі обставини судом не встановлені.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому за ч. 2 ст. 190 КК України, суд відносить вчинення кримінального правопорушення щодо особи з інвалідністю, оскільки за копією посвідчення, потерпілий ОСОБА_4 має ІІ групу інвалідності з дитинства, і наявність очевидних значних функціональних розладів у останнього обвинувачений усвідомлював (не міг не усвідомлювати).

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, є покарання у вигляді позбавлення волі у межах санкції відповідної статті Особливої частини КК України за кожен із злочинів, оскільки з урахуванням стійкої асоціальної спрямованості особи обвинуваченого більш м`які види покарання за ч. 2 ст. 190 КК України не зможуть забезпечити досягнення його мети, підстави для призначення покарання більш м`якого, ніж передбачено законом, судом не встановлені, виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції останнього від суспільства і саме таке покарання буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства і вимогами захисту основоположних прав особи.

Покарання за сукупністю вказаних кримінальних правопорушень підлягає визначенню шляхом часткового складання призначених покарань за правилами ч. 1 ст. 70 КК України.

До матеріалів кримінального провадження долучено копію вироку Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 04 грудня 2024 року, яким ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 190, ст. 71 КК України засуджено до 1 року 1 місяця позбавлення волі.

З урахуванням викладеного, оскільки нові злочини вчинені обвинуваченим до постановлення вказаного вироку, остаточне покарання ОСОБА_6 за сукупністю кримінальних правопорушень підлягає призначенню на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань.

За приписами ч. 4 ст. 70 КК України у цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Оскільки за вироком Кіровського районного суду міста Дніпропетровська постановлено строк відбування покарання останньому обраховувати з 04 грудня 2024 року, період з 04 грудня 2024 року по 08 вересня 2025 року включно є відбутим строком покарання, яке підлягає зарахуванню у строк остаточного покарання.

Запобіжний захід обвинуваченому у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили слід залишити без змін, оскільки тяжкість та підвищена суспільна небезпека вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, встановлені судом відомості про особу обвинуваченого, дають підстави вважати можливим ухилення від суду.

При цьому, згідно вимог ч. 5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення підлягає зарахуванню у строк покарання обвинуваченому з розрахунку день за день, отже попереднє ув`язнення з 12 листопада 2024 року (день застосування ухвалою слідчого судді запобіжного заходу у виді тримання під вартою) по 03 грудня 2024 року включно підлягає зарахуванню у строк покарання обвинуваченому.

На підставі ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого на користь держави підлягають стягненню документально підтверджені витрати на залучення експертів.

Питання подальшої долі речових доказі підлягає вирішенню згідно вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 7-29, 94, 368, 374 КПК України,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_9 визнати винуватим у вчинені злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання:

-за ч. 2 ст. 190 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі;

-за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі;

-за ч. 4 ст. 186 КК України у виді 7 (семи) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань, призначити ОСОБА_6 покарання за сукупністю вказаних кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років 4 (чотири) місяці.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та за вироком Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 04 грудня 2024 року, остаточно призначити ОСОБА_6 до відбування покарання за сукупність кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років 6 (шість) місяців.

У строк остаточного покарання ОСОБА_6 зарахувати попереднє ув`язнення з 12 листопада 2024 року по 03 грудня 2024 року включно з розрахунку день за день, та покарання, відбуте частково за вироком Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 04 грудня 2024 року починаючи з 04 грудня 2024 року по 08 вересня 2025 року включно, а початок строку відбування основного покарання обраховувати з 09 вересня 2025 року.

До набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_6 раніше обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань № 4».

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати на залучення експертів в загальному розмірі 1970 (одна тисяча дев`ятсот сімдесят) гривень 44 (сорок чотири) копійки.

Речові докази:

-витяги про рух коштів по рахунках залишити в матеріалах кримінального провадження;

-мобільний телефон марки «ZTE Blade А71», який зберігається у ВП № 1 ДРУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області, повернути потерпілому ОСОБА_4 ;

-сім-картку мобільного оператору «Київстар» з номером НОМЕР_6 та коробку від мобільного телефону, передані на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , залишити останньому.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра протягом тридцяти днів з дня проголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою з моменту вручення копію вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду за їх зверненням.

Головуючий:

09.09.2025