печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000288 від 24.02.2023,

за участі:

власників майна: ОСОБА_4

ОСОБА_5

представника власників майна: ОСОБА_3

прокурора: ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , про скасування арешту майна, накладеного 14.10.2024 року слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва:

-на тимчасово вилучене майно у даному кримінальному провадженні, а саме: грошові кошти в сумі 1000 доларів США, 1000 Євро, 68500 гривень, вилучені 26.09.2024 року за адресою: АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

-на тимчасово вилучене майно у даному кримінальному провадженні, а саме: грошові кошти в сумі 26 300 доларів США, 1300 Євро, 82000 гривень, вилучені 26.09.2024 року за адресою: АДРЕСА_2 за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування поданого клопотання зазначено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000288 від 24.02.2023, в рамках якого повідомлено про підозру ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 27 ч.3 ст. 28 ч.3 ст. 362, ч.3 ст. 27 ч.3 ст. 28 ч.1 ст. 366 КК України.

На даний час за дорученням прокурора досудове розслідування завершено, триває ознайомлення підозрюваних та їх захисників із матеріалами досудового розслідування в порядку ст. 290 КПК України.

В поданому клопотанні про скасування арешту майна адвокат ОСОБА_3 зазначає, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав. По-перше, на його думку, відповідність зазначених вище грошових коштів критеріям, визначеним ст. 98 КПК України - є припущенням прокурора. Звертає увагу, що органом досудового слідства безпідставно припущено, що в діяльності ОСОБА_4 та ОСОБА_5 наявні ознаки легалізації (відмивання) доходів від шахрайської діяльності, що також, на думку адвоката, не відповідає дійсності.

У судовому засіданні представник власників майна адвокат ОСОБА_3 підтримав подане клопотання та просив суд задовольнити його у повному обсязі, посилаючись на доводи, зазначені у клопотанні.

Прокурор ОСОБА_6 заперечував з приводу заявленого клопотання, вважав його безпідставним та таким, що задоволенню не підлягає, зазначив, що строк досудового розслідування у кримінальному провадженні завершений, тому буде прийнято рішення на виконання вимог ст. 283 КПК України, що є виключними повноваженнями прокурора, а не слідчого судді, а тому наведені доводи захисника не є підставою для скасування арешту майна.

Заслухавши позицію представника власника майна, прокурора, дослідивши матеріали клопотання про скасування арешту майна, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000 від 24.02.2023 подане в порядку ст.174 КПК України.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14.10.2024 задоволено клопотання прокурора про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000 від 24.02.2023 та накладено арешт

-на тимчасово вилучене майно у даному кримінальному провадженні, а саме: грошові кошти в сумі 1000 доларів США, 1000 Євро, 68500 гривень, вилучені 26.09.2024 року за адресою: АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

-на тимчасово вилучене майно у даному кримінальному провадженні, а саме: грошові кошти в сумі 26 300 доларів США, 1300 Євро, 82000 гривень, вилучені 26.09.2024 року за адресою: АДРЕСА_2 за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (ч.1 ст. 174 КПК України).

Тобто інститут скасування арешту пов`язаний із наявністю двох умов, закріплених у ст. 174 КПК України - необґрунтованістю його накладення та відсутності подальшої потреби в ньому.

Перевіряючи обґрунтованість накладення арешту на вказане майно, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Підставами для накладення арешту на майно, згідно ухвали слідчого судді від 14.10.2024, відповідно до п.п.1 ч.2 ст.170 КК України є забезпечення збереження речового доказу у кримінальному провадженні № 0000 від 24.02.2023.

Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (ч. 1 ст. 131 КПК України).

Згідно з позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема, в постановах від 05.04.2022 у справі № 344/2146/21, та від 10.03.2021 у справі № 760/25186/19, суд може відмовити у скасуванні арешту, якщо на момент розгляду клопотання не усунуті підстави, які були підґрунтям для його накладення, або ж такі підстави можуть бути предметом оцінки при вирішенні справи по суті.

Крім того, відповідно до практики ЄСПЛ (рішення у справі "Смирнов проти Росії", заява № 71362/01), утримання речових доказів державою може бути виправданим, якщо існує розумна необхідність та воно не порушує принцип пропорційності.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням. (ч. 3 ст. 132 КПК України)

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ст. 98 КПК України).

Згідно з ч. 4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

Відповідно до вимог ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (п. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України).

Як вбачається з ухвали слідчого судді він встановив наявність підстав для накладення арешту з метою забезпечення збереження речових доказів. Поряд з цим варто враховувати, що арешт майна з підстав, передбачених п.1 ч.2 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів та являється самостійною правовою підставою для арешту майна, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні та не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна, на відміну від інших правових підстав.

Водночас в ході розгляду клопотання, зокрема не були доведені обставини, які б давали підстави вважати, що на даний час відпала потреба у дії такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, крім того заявником не доведено необґрунтованості накладення такого арешту.

Слідчий суддя також зазначає, що подане захисником клопотання не містить належних та достатніх доказів, які б могли спростувати законність і обґрунтованість арешту, накладеного, ухвалою слідчого судді від 14.10.2024.

Зокрема, відсутні підтвердження правомірного походження грошових коштів, на які накладено арешт. Сторона захисту не надала жодних документів або інших допустимих доказів, які б свідчили про законне джерело походження вилучених коштів у доларах США, євро та гривнях. Не надано виписок із банківських рахунків, довідок про доходи, податкових декларацій чи інших підтверджень, що дозволяли б зробити висновок про їх легальність. За відсутності таких доказів орган досудового розслідування має підстави вважати, що ці кошти можуть бути пов`язані з кримінальним правопорушенням, зокрема з відмиванням доходів, одержаних злочинним шляхом.

Не доведено, що арешт є непропорційним втручанням у право власності. Сторона захисту у своєму клопотанні послалася на загальні положення статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, однак не навела жодних конкретних обставин, які б свідчили про те, що накладення арешту у даній справі є надмірним, необґрунтованим або таким, що спричинило непропорційне обмеження прав власників майна.

Таким чином, відсутність у клопотанні належної доказової бази, що спростовувала б правові підстави арешту, не дає підстав для його скасування.

В той же час із досліджених в судовому засіданні матеріалів вбачається, що досудове розслідування у кримінальному провадженні завершене та стороні захисту надано доступ до матеріалів досудового розслідування. Тобто досудове розслідування на час розгляду клопотання не закінчено у встановленому законом порядку, а тому на переконання суду скасування заходу забезпечення може призвести до втрати речових доказів, що в свою чергу зашкодить меті кримінального провадження.

В свою чергу, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке обмеження для виконання завдань кримінального провадження, а також завдань арешту майна, визначених в абз.2 ч.1 ст.170 КПК України.

На думку слідчого судді, таке втручання органів досудового розслідування у права і свободи особи, є розумним та пропорційним меті кримінального провадження.

Слідчий суддя зауважує, що реалізація права на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна обумовлена не тим, що відповідний суб`єкт не погоджується із застосованим заходом забезпечення кримінального провадження. Інститут скасування арешту пов`язаний з наявністю двох умов, закріплених у ст. 174 КПК України - необґрунтованістю його накладення та відсутності подальшої потреби в ньому.

Натомість адвокатом не доведено необґрунтованості накладення арешту на вказане майно та відсутності подальшої потреби в ньому.

А законність ухвали слідчого судді може бути предметом перевірки лише в апеляційному порядку.

Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність визначених ст.174 КПК України підстав для скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14.10.2024, тому клопотання заявника адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 174, 307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000288 від 24.02.2023, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1