Справа № 202/5079/25
Провадження № 1-кс/202/5324/2025
УХВАЛА

Іменем України

24 липня 2025 року слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Дніпро клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Аша Челярінської області Російської Федерації, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працевлаштованого, неодруженого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло вищезазначене клопотання, в якому наведені дані, що вказують на причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованих йому злочинів, а також в обґрунтування необхідності продовження тримання підозрюваного під вартою, слідчим зазначено, що ОСОБА_5 може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, і заявлені ризики не зменшились.

Прокурор у судовому засіданні просила задовольнити клопотання та зазначила про наявність підстав для продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого відносно ОСОБА_5 .

Захисник адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначив, що наведені прокурором ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України є лише припущенням, а тому відсутня необхідність у подальшому утриманні підозрюваного під вартою. На думку захисника, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту зможе забезпечити виконання ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків. Тому адвокат просив змінити підозрюваному запобіжний захід або визначити розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав думку свого захисника.

Дослідивши матеріали клопотання та заслухавши думку сторін, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, в провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000333 від 26 березня 2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України.

28 травня 2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку статті 208 КПК України, та 29 травня 2025 року останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:

- ч. 1 ст. 307 КК України, тобто у вчиненні умисних дій, які виразились у незаконному придбанні, зберіганні та перевезенні з метою збуту, а також незаконному збуті психотропних речовин, наркотичних засобів;

- ч. 3 ст. 307 КК України, тобто у вчиненні умисних дій, які виразились у незаконному придбанні та зберіганні психотропних речовин у особливо великих розмірах, наркотичних засобів у великих розмірах з

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпра від 30 травня 2025 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 26 липня 2025 року включно.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпра від 24 липня 2025 року с трок досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000333 від 26.03.2025 року продовжено до чотирьох місяців, тобто до 29.09.2025 року включно.

На обґрунтування обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії застосованого запобіжного заходу, тобто до 26.06.2025 року, слідчим у клопотанні зазначено, що у слідства є необхідність проведення слідчих (розшукових) та процесуальних дій.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою слідчий суддя, окрім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться у долучених до матеріалів клопотання доказах, та одночасно враховує, що вказане було встановлено судом при ухваленні рішення про застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу. З огляду на наведені у клопотанні слідчого дані, у слідчого судді є всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином.

Що ж стосується наявності підстав для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 , то слідчий суддя вважає, що викладені слідчим у клопотанні відомості щодо існування окремих ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного та наявність ризиків, передбачених п.п. 1-3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України є обґрунтованими та виправдовують необхідність продовження відносно підозрюваного ОСОБА_5 строку тримання під вартою.

Слідчим суддею враховуються обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим; дані про особу підозрюваного ОСОБА_5 , який має середньо-спеціальну освіту, не працевлаштований, неодружений, має місце мешкання, а також те, що матеріали клопотання не містять будь-яких даних, що поточний стан його здоров`я перешкоджає перебуванню в ізоляції від суспільства.

Перевіряючи доводи клопотання на предмет наявності ризиків, передбачених п.п. 1-3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, у своїй практиці ЄСПЛ наголошує на тому (рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»), що на етапі розгляду питання щодо взяття заявника під варту аргументами на користь такого рішення стали серйозність звинувачень, пред`явлених заявникові, та ризик його втечі.

Крім того, слідчий суддя враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови достатньої їх ймовірності.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

При вирішенні питання щодо існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КК України, слідчий суддя враховує, що ризик переховування ОСОБА_5 від органу досудового розслідування/суду є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання, тяжкість якого особливо сильно підвищують ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності. При цьому, наявні у підозрюваного соціальні зв`язки, не можуть нівелювати фактор втечі та запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Перевіряючи існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України слід зазначити, що ОСОБА_5 відомі анкетні дані свідків, а тому підозрюваний наділений потенційною можливістю незаконно впливати на даних осіб, шляхом погроз чи вмовлять, схиляючи їх до надання неправдивих показів, з метою перешкоджання встановленню істини у даному кримінальному провадженні та уникнення або мінімізації кримінальної відповідальності.

Слідчий суддя також бере до уваги те, що ОСОБА_5 раніше не судимий, однак на даний час підозрюється у скоєнні тяжкого та особливо тяжкого злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин.

Враховуючи обставини скоєння кримінальних правопорушень, їх специфіку, систематичність вчинення, а також те, що ОСОБА_5 не працевлаштований та, ймовірно, отримував дохід лише від своєї протиправної діяльності у сфері обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, суддя вважає, що наведене вказує на байдуже ставлення ОСОБА_5 до законодавства України, загальноприйнятих моральних норм і цінностей суспільства. На підставі наведеного можливо дійти висновку, що останній аналогічним чином поставиться й до вимог кримінального законодавства, які регламентують обов`язки підозрюваного, й може вчинити інше кримінальне правопорушення, що є ризиком, визначеним п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При зверненні до слідчого судді із даним клопотанням, стороною обвинувачення також зазначено про наявність ризику, визначеного п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення

Водночас, прокурором не наведено достатніх підстав вважати, що під час перебування підозрюваного під вартою, виник новий, заявлений стороною обвинувачення, ризик передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України. Таким чином, наявність даного ризику, прокурором не доведена, а його існування слідчим суддею не встановлено.

Таким чином, слідчий суддя вважає доведеним наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, і заявлені ризики, що попередньо встановленні слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу, до теперішнього часу не зменшились.

Зазначене вказує на необхідність продовження застосованого відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Продовжуючи строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

При цьому, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177, 178, 183 КПК України, слідчий суддя, у відповідності до п. 5 ч.4 ст. 183 КПК України, не визначає розмір застави у кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, що є особливо тяжким злочином у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України - задовольнити.

Продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 19 вересня 2025 року включно.

Контроль за виконання ухвали покласти на прокурора Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 .

Повний текст ухвали проголошено о 12 годині 20 хвилин 25 липня 2025 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення. Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1