Справа № 157/54/24
Провадження №1-кп/157/36/25
УХВАЛА

Іменем України

13 червня 2025 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області

в складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000777 від 08.11.2023 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, розлученого, солдата військової часини НОМЕР_1 , раніше судимого вироком Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 24 жовтня 2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням та призначенням іспитового строку 1 рік, ухвалою Камінь-Каширського районного суду від 30 грудня 2024 року звільненого від покарання в зв`язку із закінченням іспитового строку,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 336 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він, перебуваючи на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 як військовозобов`язаний, будучи визнаним 02.11.2023 військово-лікарською комісією придатним до проходження військової служби, 02.11.2023 о 16 год 55 хв, знаходячись у службовому приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_2 , отримав бойову повістку про призов на військову службу під час мобілізації, на особливий період, оголошеної Указом Президента України №69/2022 «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022, про явку на 18 год 02.11.2023 до ІНФОРМАЦІЯ_3 за вказаною вище адресою для подальшого проходження військової служби в складі команди НОМЕР_2 .

У подальшому, ОСОБА_4 всупереч вимогам ст. 65 Конституції України, ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України від 24.02.2022 №69/2022, діючи умисно, з метою ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, будучи придатним за станом здоров`я для проходження військової служби, не маючи правових підстав на відстрочку, передбачених ст. 23 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку», та будучи належним чином оповіщеним про прибуття на відправку до військової частини, ухилився від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період, зокрема о 18 год 02.11.2023 без поважних причин не з`явився до пункту збору за адресою: АДРЕСА_2 на відправлення у складі команди A4935 до військової частини для проходження військової служби за мобілізацією.

Такі дії ОСОБА_4 орган досудового розслідування кваліфікує за ст. 336 КК України, а саме ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

У судовому засіданні від захисника ОСОБА_5 надійшло підтримане обвинуваченим ОСОБА_4 клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності за ст. 336 КК України в зв`язку зі зміною обстановки. Захисник пояснив, що ОСОБА_4 з 21 червня 2024 року призваний до Збройних Сил України по загальній мобілізації та проходить військову службу в військовій частині НОМЕР_1 . Тому умови, що стали підставою для притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності на цей час не існують.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечила щодо звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ст. 336 КК України в зв`язку зі зміною обстановки.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, суд вважає клопотання обвинуваченого підставним, обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 48 КК України особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

З матеріалів справи, пояснень сторін кримінального провадження вбачається, що кримінальне правопорушення, передбачене ст. 336 КК України, яке відноситься до нетяжких злочинів, ОСОБА_4 вчинив уперше, винуватість у скоєному визнав повністю та щиро покаявся.

Крім того, з довідок ІНФОРМАЦІЯ_3 від 25.06.2024 №3933, від 02.07.2024 №4054 встановлено, що солдат ОСОБА_4 з 21.06.2024 призваний до лав Збройних Сил України та направлений до військової частини НОМЕР_1 для проходження військової служби.

Наведене свідчить, що після вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, й до моменту розгляду справи в суді, як саме кримінально каране діяння, так і особа, яка його вчинила втратили свою суспільну небезпечність внаслідок зміни обстановки, оскільки негативні наслідки, які настали від кримінального правопорушення, перестали існувати.

Згідно з вироком Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 24 жовтня 2023 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням та призначено іспитовий строк 1 рік. Ухвалою Камінь-Каширського районного суду від 30 грудня 2024 року ОСОБА_4 звільнено від покарання в зв`язку із закінченням іспитового строку. За вказаним вище вироком суду ОСОБА_4 засуджено за вчинення умисного таємного викрадення чужого майна загальною вартість 1020 гривень.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886-IX (далі - Закон №3886-IX), що набув чинності 09.08.2024, внесено зміни до статті 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону №3886-IX) передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону №3886-IX) встановлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП, настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже за новими положеннями Кодексу України про адміністративні правопорушення, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Таким чином, зміни, внесені до статті 51 КУпАП, що стосуються збільшення розміру коефіцієнта неоподаткованого мінімуму для кваліфікації відповідних діянь як адміністративного правопорушення, є законом про кримінальну відповідальність, який скасовує кримінальну протиправність для діянь, предметом посягання яких було майно на суму, що не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. При цьому, визначення суми, яка дорівнює двом неоподатковуваним мінімумам доходів громадян, здійснюється, виходячи з розміру неоподаткованого мінімуму, що діяв на час вчинення відповідного діяння.

Згідно з пунктом 5 підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року (у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року).

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи станом на 1 січня 2023 року становить 2684 гривень.

З огляду на зміст зазначених вище положень Податкового кодексу України та Закону №3886-IX на момент вчинення діяння, передбаченого статтею 185 КК України, вартість викраденого майна має складати або перевищувати суму в 2684 грн (1342х2=2684).

Вироком Камінь-Каширського районного суду від 24 жовтня 2023 року ОСОБА_4 засуджений за ч. 4 ст. 185 КК України за викрадення чужого майна, вартість якого становить 1020 гривень.

Положеннями ч. 1 ст. 5 КК України передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Тому, слідуючи наведеним вище нормам закону, суд вважає за необхідне застосувати принцип зворотної дії у часі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року №3886-IX та вважати, що ОСОБА_4 не є особою, яка на час вчинення злочину, передбаченого ст. 336 КК України, вчинила інше кримінальне правопорушення, та не застосовувати правові наслідки судимості при вирішенні питання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України.

Згідно з ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що є всі фактичні та юридичні підстави для звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності в зв`язку зі зміною обстановки та закриття кримінального провадження.

Керуючись статтею 288 КПК України, статтею 48 КК України, суд

постановив:

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ст. 336 КК України на підставі ст. 48 КК України в зв`язку зі зміною обстановки.

Закрити кримінальне провадження №0000777 від 08.11.2023 про обвинувачення ОСОБА_4 за ст. 336 КК України на підставі ч. 3 ст. 288 КПК України в зв`язку зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Камінь-Каширський районний суд протягом семи днів із дня її оголошення.

Головуючий: ОСОБА_1