490/1701/23 12.08.2025
н/п 1-кп/490/329/2025
Центральний районний суд міста Миколаєва
Справа № 490/1701/23
У Х В А Л А

12 серпня 2025 року місто Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні №0001694 від 10.12.2021, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.3 ст. 307 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_7 ;

обвинуваченої ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_8 ;

обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_9 ,

заставодавиці ОСОБА_10 ,

встановив:

У провадженні Центрального районного суду м. Миколаєва перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 307 КК України, за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 307 КК України.

Відповідно до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Прокурор звернувся із клопотанням про продовження ОСОБА_4 строку застосування обов`язків, покладених ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 17.11.2022 строком на два місяці. Прокурор зазначив, що ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, існування яких встановлено під час застосування запобіжного заходу, наразі не зменшились; застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти вказаним ризикам.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_7 проти задоволення клопотання не заперечували.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання в межах питання, яке вирішується, суд прийшов до таких висновків.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України, а саме: незаконне зберігання з метою збуту, незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, вчинене повторно, організованою групою.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 17.11.2022 до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 12.01.2023; визначено розмір застави у сумі 99240,00 грн.; у разі внесення застави передбачено покладення таких обов`язків: не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора чи суду (в залежності від стадії кримінального провадження); утриматись від спілкування зі свідками у зазначеному кримінальному провадженні; повідомляти слідчого, прокурора чи суд (в залежності від стадії кримінального провадження) про зміну місця свого проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, ін. документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

У подальшому, 21.11.2022 обвинуваченого ОСОБА_4 було звільнено під заставу, визначену ухвалою слідчого судді від 17.11.2022.

Строк дії обов`язків, покладених на ОСОБА_11 , було неодноразово продовжено, зокрема ухвалою суду від 25.06.2025 до 25.08.2025 включно.

Під час обрання запобіжного заходу слідчим суддею було враховано тяжкість інкримінованих кримінальних правопорушень, систематичний характер злочинних дій; особу ОСОБА_11 , який не працює, тобто не має легальних джерел доходу, окрім тих, що отримувались ним від незаконного збуту наркотичних засобів; також враховано, що підозрюваний раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, має інвалідність. Таким чином, слідчим суддею було встановлено вагомість ризиків переховування підозрюваного від суду та органу досудового розслідування, вчинення інших кримінальних правопорушень або продовження злочинної діяльності, у якій на той час підозрювався.

Наразі, такі ризики як переховування від суду, незаконний вплив на свідків у кримінальному провадженні, наявність яких доведено під час вирішення судом питання про продовження строку дії покладених обов`язків, не перестали існувати та не зменшились.

Зазначений висновок підтверджується тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, а тому, усвідомлюючи тяжкість інкримінованих йому злочинів, будучи обізнаним про покарання, яке загрожує йому у разі визнання винним за вироком суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності може виїхати за межі України, в тому числі, на непідконтрольні наразі території Україні; обвинувачений обізнаний щодо анкетних даних свідків у кримінальному провадженні, тому наявні ймовірні очікування вчинення на них впливу.

Щодо ризику вчинення інших кримінальних правопорушень, який було обґрунтовано характером вчинення інкримінованих правопорушень в сукупності з інформацією про відсутність джерела доходу, суд приходить до висновку, що він продовжує існувати, водночас є таким, що зменшився. Про це свідчить перебування обвинуваченого у трудових відносинах із ТОВ "Очаків-Авто", про що між сторонами укладено контракт від 13.07.2025.

Суд приймає до уваги обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема те, що ОСОБА_4 є пенсіонером, має інвалідність, офіційно працевлаштований.

Ураховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора; продовження стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 на два місяці строку застосування обов`язків, покладених ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 17.11.2022.

Крім того, прокурор звернувся із клопотанням про продовження на два місяці ОСОБА_5 строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Прокурор зазначив, що ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, існування яких встановлено під час застосування запобіжного заходу, наразі не зменшились; застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти вказаним ризикам.

Обвинувачена ОСОБА_5 та її захисник - адвокат ОСОБА_8 проти задоволення клопотання не заперечували.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання в межах питання, яке вирішується, суд прийшов до таких висновків.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України, а саме: незаконне зберігання з метою збуту, незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, вчинене повторно, організованою групою.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 16.11.2022 до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 11.01.2023; визначено розмір застави у сумі 99240,00 грн.; у разі внесення застави передбачено покладення таких обов`язків: не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора чи суду (в залежності від стадії кримінального провадження); утриматись від спілкування зі свідками у зазначеному кримінальному провадженні; повідомляти слідчого, прокурора чи суд (в залежності від стадії кримінального провадження) про зміну місця свого проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, ін. документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

У подальшому ОСОБА_5 було неодноразово продовжено строк тримання під вартою, з можливістю звільнення під заставу на умовах, визначених ухвалою слідчого судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 16.11.2022.

Ухвалою суду від 18.07.2023 обвинуваченій ОСОБА_5 було змінено запобіжний захід у вигляді триманні під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту до 18.09.2023 включно; покладено такі обов`язки: заборонити покидати без дозволу прокурора або суду місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобового, за виключенням переміщення до найближчого укриття та перебування в ньому під час оголошення повітряної тривоги, на строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до 18.09.2023 включно; прибувати за кожною вимогою до суду за відповідним викликом; не відлучатися з м. Миколаєва без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утриматись від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні №0001694; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Ухвалою суду від 11.12.2023 обвинуваченій ОСОБА_5 було змінено запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на домашній арешт у нічний час доби до 11.02.2024 включно; покладено такі обов`язки: заборонити покидати без дозволу прокурора або суду місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 22:00 до 06:00 наступної доби, за виключенням переміщення до найближчого укриття та перебування в ньому під час оголошення повітряної тривоги, на строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до 11.02.2024 включно; прибувати за кожною вимогою до суду за відповідним викликом; не відлучатися з м. Миколаєва без дозволу суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утриматись від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні №0001694; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Строк дії обов`язків, покладених на ОСОБА_5 було неодноразово продовжено, зокрема ухвалою суду від 25.06.2025 до 25.08.2025 включно без застосування електронного засобу контролю.

Під час вирішення питання про застосування та продовження строку запобіжного заходу було враховано тяжкість інкримінованих кримінальних правопорушень пов`язаних із незаконним обігом наркотичних речовин, їх систематичний характер, особу ОСОБА_5 , яка не працює, тобто не має легальних джерел доходу, окрім тих, що отримувались нею від незаконного збуту наркотичних засобів; також ураховано, що ОСОБА_5 раніше не судима, проживає разом з матір`ю, яка потребує постійного догляду. Таким чином, було встановлено вагомість ризиків переховування ОСОБА_5 від суду та органу досудового розслідування, незаконного впливу на свідків, та вчинення інших кримінальних правопорушень або продовження злочинної діяльності, у якій ОСОБА_5 підозрювалася, та за якими у подальшому їй було висунуто обвинувачення.

Наразі такі ризики як переховування від суду, незаконний вплив на свідків у кримінальному провадженні, вчинення інших кримінальних правопорушень не перестали існувати та не зменшились.

Зазначений висновок підтверджується тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, а тому, усвідомлюючи тяжкість інкримінованих їй злочинів, будучи обізнаною про покарання, яке загрожує їй у разі визнання винною за вироком суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності може виїхати за межі України, в тому числі, на непідконтрольні наразі території Україні; обвинувачена обізнана щодо анкетних даних свідків у кримінальному провадженні, тому наявні ймовірні очікування вчинення на них впливу; крім того, характер вчинення інкримінованих правопорушень в сукупності з інформацією про відсутність джерела доходу, свідчать про можливість вчинення інших кримінальних правопорушень.

Ураховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора; продовження стосовно обвинуваченої ОСОБА_5 на два місяці строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на нічний час доби та покладенням відповідних обов`язків.

Крім того, захисник обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_9 звернувся до суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу у вигляді застави на особисте зобов`язання.

Клопотання вмотивовано тим, що згідно з наказом №44 начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 був призваний на військову службу у зв`язку із мобілізацією з 14.05.2025 та направлений для проходження військової служби, що позбавляє його можливості виконувати покладені процесуальні обов`язки з причин, які не залежать від волі обвинуваченого. Захисник також зазначив, що, у зв`язку з тривалістю розгляду кримінального провадження, стадією судового розгляду, закінченням строку дії покладених на ОСОБА_3 процесуальних обов`язків, належну процесуальну поведінку обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, наявність міцних соціальних зв`язків, проходження військової служби в ЗСУ, відсутність матеріальної шкоди, заявлені раніше прокурором ризики суттєво зменшились. Вважає, що все зазначене у сукупності дає підстави вважати, що більш м`який запобіжний захід забезпечить виконання обвинуваченим ОСОБА_3 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав клопотання у повному обсязі, просив задовольнити клопотання.

Заставодавець ОСОБА_10 звернулась до суду із клопотанням про повернення застави у розмірі 99 240,00 грн., внесеної нею згідно квитанції №0.0.5.1 від 21.11.2022. Клопотання вмотивовано тим, що ОСОБА_3 було призвано для проходження військової служби, що позбавляє його можливості виконувати покладені процесуальні обов`язки, а заставодавець не може виконувати обов`язки із забезпечення належної поведінки обвинуваченого з причин, які не залежать від її волі, крім того, заставодавець несе втрати через інфляцію.

Прокурор заперечувала проти задоволення клопотання захисника та заставодавця; зазначила про наявність ризиків, урахованих під час обрання запобіжного заходу.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання в межах питання, яке вирішується, суд прийшов до таких висновків.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України, а саме: придбання та зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу, та ч. 3 ст. 307 КК України, а саме: незаконне придбання, зберігання з метою збуту, незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, у великих та особливо великих розмірах, вчинене повторно, організованою групою.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 17.11.2022 до ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 12.01.2023; визначено розмір застави у сумі 99240,00 грн.; у разі внесення застави передбачено покладення таких обов`язків: не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора чи суду (в залежності від стадії кримінального провадження); утриматись від спілкування зі свідками у зазначеному кримінальному провадженні; повідомляти слідчого, прокурора чи суд (в залежності від стадії кримінального провадження) про зміну місця свого проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, ін. документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У подальшому, 21.11.2022 обвинуваченого ОСОБА_3 було звільнено під заставу, визначену ухвалою слідчого судді від 17.11.2022.

Строк дії обов`язків, покладених на ОСОБА_3 , було неодноразово продовжено, у тому числі ухвалою суду від 12.02.2025 до 12.04.2025 включно, якою, зокрема визначено заборону покидати територію Миколаївської області.

Наразі строк дії покладених ухвалою слідчого судді від 17.11.2022 обов`язків сплив.

З листа ВЧ НОМЕР_1 від 11.08.2025 № 1524/220/1/34/1125 вбачається, що обвинувачений несе службу у зазначеній військовій частині, залучений до виконання завдань за призначенням, водночас має можливість особисто брати участь в судових засіданнях.

Статтею 42 КПК України визначено такі обов`язки обвинуваченого: прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб; виконувати обов`язки, покладені на нього рішенням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження; підкорятися законним вимогам та розпорядженням слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; надавати достовірну інформацію представнику персоналу органу пробації, необхідну для підготовки досудової доповіді.

Згідно з ч. 1 ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Під час обрання запобіжного заходу слідчим суддею було враховано тяжкість інкримінованих кримінальних правопорушень, систематичний характер злочинних дій; особу підозрюваного, який не працює, тобто не має легальних джерел доходу, окрім тих, що отримувались ним від незаконного збуту наркотичних засобів; також враховано, що підозрюваний раніше не судимий, визнає свою провину, у нього на утриманні перебуває хворий батько. Таким чином, слідчим суддею було встановлено вагомість ризиків переховування підозрюваного від суду та органу досудового розслідування, вчинення інших кримінальних правопорушень або продовження злочинної діяльності, у якій на той час підозрювався.

Наразі, такі ризики як переховування від суду, вчинення інших кримінальних правопорушень, незаконний вплив на свідків у кримінальному провадженні, доведені під час вирішення судом питання про продовження строку дії покладених обов`язків хоча і зменшились, водночас не перестали існувати.

Зазначений висновок підтверджується тим, що ОСОБА_3 обвинувачується, зокрема, у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, а тому, усвідомлюючи тяжкість інкримінованих йому злочинів, будучи обізнаним про покарання, яке загрожує йому у разі визнання винним за вироком суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від суду; обвинувачений обізнаний щодо анкетних даних свідків у кримінальному провадженні, тому наявні ймовірні очікування вчинення на них впливу.

Щодо ризику вчинення інших кримінальних правопорушень, який було обґрунтовано характером вчинення інкримінованих правопорушень та відсутністю офіційних джерел доходу, суд зазначав, що він зменшився, оскільки обвинувачений офіційно працевлаштувався, про що було укладено трудовий договір № 3 від 02.02.2024 із Товариством з обмеженою відповідальністю "РИКО-НИКОЛАЕВ".

Проходження обвинуваченим військової служби у лавах ЗСУ не є тією обставиною, яка свідчить про відсутність ризиків, які раніше суд визнав доведеними.

Застосування до обвинуваченого застави у розмірі 99240,00 грн є значно меншою, ніж визначено п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (242240,00 грн - 908400,00 грн). Зазначене свідчить, що визначений розмір застави не є обтяжливим.

Наразі строк дії обов`язків, визначених ст. 194 КПК України, сплив; водночас обвинувачений зобов`язаний виконувати обов`язки, визначені ст. 42 КПК України.

Питання про застосування приписів ст. 616 КПК України клопотання про зміну запобіжного заходу не містить.

Ураховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про необґрунтованість клопотання про зміну запобіжного заходу на більш м`який, що є підставою для відмови у задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому та клопотання про повернення застави заставодавцю.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 194, 201, 331, 372 КПК України, суд

постановив:

- клопотання прокурора про продовження на два місяці строку застосування обов`язків, покладених ухвалою слідчого судді Центрального районного суду міста Миколаєва, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , задовольнити;

- продовжити до 12.10.2025 включно строк дії обов`язків, покладених на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ухвалою слідчого судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 17.11.2022, а саме:

- не відлучатися із м. Миколаєва без дозволу суду;

- утриматись від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні №0001694;

- повідомляти суд про зміну місця свого проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- клопотання прокурора про продовження на два місяці строку тримання під домашнім арештом ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , задовольнити;

- продовжити строк тримання під домашнім арештом ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до 12.10.2025 включно;

- покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , такі обов`язки:

- заборонити покидати без дозволу суду місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 22:00 до 06:00 наступної доби, за виключенням переміщення до найближчого укриття та перебування в ньому під час оголошення повітряної тривоги, на строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до 12.10.2025 включно;

- прибувати за кожною вимогою до суду за відповідним викликом;

- не відлучатися з м. Миколаєва без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утриматись від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні №0001694;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу у вигляді застави на особисте зобов`язання - відмовити;

- у задоволенні клопотання заставодавиці ОСОБА_10 про повернення застави - відмовити.

Роз`яснити обвинуваченій ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за її поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї обов`язків.

Контроль за виконанням ухвали суду покласти на старшого прокурора групи прокурорів Окружної прокуратури міста Миколаєва у кримінальному провадженні №0001694.

Виконання ухвали в частині запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту обвинуваченій ОСОБА_5 за місцем її проживання: АДРЕСА_1 , доручити ВП № 1 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Суддя ОСОБА_1