Справа № 454/1148/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.05.2025 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

особи, відносно якої застосовуються примусові заходи медичного характеру - ОСОБА_4 ,

законного представника особи щодо якої вирішується питання застосовуються примусові заходи медичного характеру ОСОБА_5 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сокаль клопотання прокурора про застосування до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження та проживання АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.02.2025 року за №0000087, про вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.4 ст.186 КК України,

в с т а н о в и в:

Згідно клопотання ОСОБА_4 , 29.01.2025р. о 11.37 год., діючи в умовах воєнного стану, введеного 24.02.2022 р. Указом Президента України №64 /2022, маючи прямий умисел на відкрите викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер вчинюваних ним дій передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, з метою особистого збагачення за рахунок злочинної діяльності перебуваючи у приміщенні магазину «Продукти» по присілку Солтиси 850 а у с. Сілець Львівської області відкрито шляхом вільного доступу викрав із вказаного магазину фісташки фасовані масою 500 грам, дві пляшки енергетичного напою «Нон стоп», три пачки сигарет «Мальборо» які заховав у рюкзак в який був одягнений після чого не розрахувавшись за вказаний товар та не зважаючи на зауваження касира покинув приміщення магазину, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Своїми діями ОСОБА_4 завдав магазину «Продукти» матеріальної шкоди на загальну суму 742 грн. 40 коп. чим вчинив суспільно небезпечне діяння передбачене частиною 4 статті 186 Кримінального кодексу України вчинене в умовах воєнного стану, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Окрім цього, встановлено, що 01.02.2025 р. о 17.07 год., ОСОБА_4 , діючи повторно в умовах воєнного стану введеного 24.02.2022р. Указом Президента України №64/2022, маючи прямий умисел на відкрите викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер вчинюваних ним дій передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, з метою особистого збагачення за рахунок злочинної діяльності перебуваючи у приміщенні АЗС «Сілець по вул. Перехрестя,2 у с. Сілець Львівської області відкрито шляхом вільного доступу викрав із вказаного приміщення АЗС дві пачки цигарок «Мальборо» вартістю 114.29грн. за штуку та за пачку цигарок «Мальборо» вартістю 114. 29 грн., які тримав у руці, після чого, не розрахувавшись за вказаний товар та не зважаючи на зауваження оператора АЗС покинув приміщення заправки, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Своїми діями ОСОБА_4 завдав ТОВ «Петрол Контракт» матеріальної шкоди на загальну суму 342 грн. 87 коп. чим вчинив суспільно небезпечне діяння передбачене частиною 4 статті 186 Кримінального кодексу України вчинене в умовах воєнного стану, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №321 від 04.03.2025 р. згідно якого вказано, що ОСОБА_4 на даний час перебуває в стані поліморфного психотичного розладу із симптомами шизофренії, не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_4 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив застосувати до ОСОБА_4 заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу в умовах посиленого нагляду.

ОСОБА_4 підтвердив, що 29.01.2025р. та 01.02.2025р. вчинив суспільно небезпечні діяння, він, законний представник ОСОБА_5 та захисник адвокат ОСОБА_6 казали, що клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Представники потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в судове засідання не прибули, надали суду заяви у яких зазначили, що справу просять розглядати без їх участі, шкоду їм відшкодовано.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Згідно статті 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним, Кримінальним процесуальним кодексами України, цим Законом та іншими законами.

Статтею 513 КПК України передбачено, що під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує: чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

Обставини вчинення ОСОБА_4 суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення передбаченого частиною 4 статті 186 Кримінального кодексу України, підтверджуються його поясненнями та дослідженими в судовому засіданні матеріалами досудового розслідування кримінального провадження.

Частиною 1статті 503 КПК України регламентовано, що кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.

Пленум Верховного Суду України у п. 3Постанови № 7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» роз`яснив, що примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №321 від 04.03.2025 р. згідно якого вказано, що ОСОБА_4 на даний час перебуває в стані поліморфного психотичного розладу із симптомами шизофренії, не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_4 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Згідно частини 2 статті 19 Кримінального кодексу України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно статті 93 Кримінального кодексу України, примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом, зокрема до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

У відповідності до ч.4 ст. 94 КК України, госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, не пов`язане з посяганням на життя інших осіб, і за своїм психічним станом не становить загрози для суспільства, але потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги та лікування в умовах посиленого нагляду.

Суспільно небезпечне діяння, яке інкримінується ОСОБА_4 відноситься до злочину, який відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України відноситься до тяжкого злочину.

Отже, ОСОБА_4 на момент вчинення суспільно небезпечного діяння страждав на хронічне психічне захворювання, що позбавляло його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними, і на даний час страждає на хронічне психічне захворювання, а тому відповідно до частини 2 статті 19 Кримінального кодексу України, не підлягає кримінальній відповідальності, і до нього слід застосувати примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази: ДВД диск із відеозаписом із камер спостереження магазину «Продукти», що зберігається при матеріалах кримінального провадження залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження;

ДВД диск із відеозаписом із камер спостереження АЗС «Сілець», що зберігається при матеріалах кримінального провадження залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження;

Рюкзак фіолетового кольору із малюнком «спайдермена», що зберігається у кімнаті зберігання речових доказів Шептицького РВП ГУНП у Львівській області повернути законному представнику ОСОБА_4 ОСОБА_5 .

Керуючись ст. ст.93,94 КК України, ст.ст.503,512,513КПК України,суд

у х в а л и в:

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження та проживання АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу в умовах посиленого нагляду.

Речові докази: ДВД диск із відеозаписом із камер спостереження магазину «Продукти», що зберігається при матеріалах кримінального провадження залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження;

ДВД диск із відеозаписом із камер спостереження АЗС «Сілець», що зберігається при матеріалах кримінального провадження залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження;

Рюкзак фіолетового кольору із малюнком «спайдермена», що зберігається у кімнаті зберігання речових доказів Шептицького РВП ГУНП у Львівській області повернути законному представнику ОСОБА_4 ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Сокальський районний суд Львівської області протягом семи днів з дня проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1