Номер провадження: 11-сс/813/460/25
Справа № 946/792/25 1-кс/946/303/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 04.02.2025 року відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Березівка Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, ФОП ОСОБА_7 , не одруженого, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000352 від 08.03.2024 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, -

установив

Зміст оскарженого судового рішення

Старший слідчий відділення № 2 СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 , звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено з прокурором про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 .

Ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 04.02.2025 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого та відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною ОСОБА_7 , залишати місце свого проживання з 22:00 години до 06:00 години наступного дня строком до 30.03.2025 року.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що підстав для застосування більш суворого запобіжного заходу під час розгляду клопотання, слідчим суддею не встановлено.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді, прокурор Ізмаїльської окружної прокуратури ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржену ухвалу та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що:

- слідчий суддя не приділив уваги наявності ризиків, заявлені слідчим у клопотанні;

- суд не врахував того, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, одне з яких є тяжким злочином.

Позиції учасників апеляційного провадження

Учасники апеляційного провадження були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду апеляційної скарги, однак в судове засідання не з`явились, подали заяви про розгляд апеляційної скарги без їхньої участі.

Апеляційний суд враховує, що відповідно до листа прокурора оскаржувана ухвала, втратила чинність, в зв`язку з тим, що стадія досудового розслідування завершена, обвинувальний акт скеровано до суду, а ні сторона захисту, а ні сторона обвинувачення не виявила бажання приймати участь у розгляді справи. Враховуючи скорочений термін для розгляду даної категорії справ, апеляційний суд вважає за можливе провести судове засідання за відсутності підозрюваного, його захисника та прокурора та, згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України, не здійснювати технічну фіксацію апеляційного розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача; обговоривши доводи апеляційної скарги; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно п.2 ч.1 ст.372 КПК України в мотивувальній частині ухвали зазначається: суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається; встановлених судом обставин із посиланням на докази, а також мотивів неврахування окремих доказів; мотивів, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Згідно із ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частина 4 ст. 194 КПК України встановлює, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п. 1 та 2 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

У відповідності до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України, метою для застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України при обставинах, зазначених у клопотанні слідчого.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 , у вчиненні інкримінованих злочинів, підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, дослідженими судом 1-ої інстанції та учасниками провадження не оскаржується.

При розгляді зазначеного кримінального провадження, у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до п. 219 рішення у справі Нечипорук та Йонкало проти України (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine) від 21.04.2011, заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

За таких обставин, апеляційний суд констатує, що підозра ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України є обґрунтованою.

Так, апеляційний суд не погоджується із доводами прокурора про наявність в зазначеному кримінальному провадженні ризиків можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, впливу на свідків, а також вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки такі твердження є голослівними та матеріалами провадження не підтверджується, натомість підозрюваний раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, з моменту внесення відомостей про вчинення злочину до ЄРДР та повідомлення про підозру, жодних спроб здійснення переховування від органів досудового розслідування та суду не здійснював.

Крім того, одна лише тяжкість кримінального правопорушення, у якому підозрюється особа та тяжкість покарання, що загрожує їй у разі визнання винуватою у вчиненні інкримінованого злочину не можуть бути єдиною підставою для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Натомість, апеляційний суд, погоджуючись із висновками слідчого судді, звертає увагу на те, що підозрюваний є раніше не судимим; має місце проживання та навчається в Одеській державній академії будівництва та архітектури.

Колегія суддів зауважує, що запобіжний захід у виді домашнього арешту до підозрюваного застосований 04.02.2025 та на час апеляційного розгляду, ним не порушувався, та із зазначеної дати по теперішній час, він перебував на волі, окрім того, доказів, що він протягом зазначеного часу вчинив дії, які перелічені у ст. 177 КПК України, прокурор суду не надав.

Окрім того, колегія суддів вважає необґрунтованими твердження прокурора про існування ризику незаконного впливу підозрюваного на недопитаних свідків та інших осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення, які встановлюються слідством, оскільки доказів незаконного впливу підозрюваного на будь-яких осіб за час його перебування під домашнім арештом, апеляційному суду надано не було.

Отже, оскільки на даній стадії досудового розслідування є достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вищезазначених злочинів, та є доведеним ризик можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та/або суду, колегія суддів вважає що рішення слідчого судді про застосування до нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту в певний час доби, є правильним.

Твердження прокурора про наявність підстав для застосування до підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу (тримання під вартою) апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки вони не ґрунтуються на беззаперечних доказах.

Окрім того, в судовому засіданні апеляційного суду було встановлено, що оскаржувана ухвала фактично припинила свою дію, оскільки відповідно до заяви прокурора ОСОБА_6 від 01.04.2025 року, обвинувальний акт у кримінальному провадженні на теперішній час скерований до суду, проведено підготовче судове засідання та розпочато судовий розгляд. Водночас, від прокурора не надходила заява про відмову від апеляційної скарги, апеляційний суд, переглянувши оскаржувану ухвалу слідчого судді по суті приходить до висновку про її законність та обґрунтованість.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування оскаржуваної ухвали не встановлено.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що судове рішення є законним і обґрунтованим, а підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора під час апеляційного розгляду не встановлено.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 32, 303, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив

Апеляційну скаргу прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 04.02.2025 року відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000352 від 08.03.2024 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366КК України - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4