ВІТОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/788/25
Провадження №1-кс/477/814/25
УХВАЛА

про арешт майна

01 серпня 2025 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Вітовського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві клопотання слідчої СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , внесене у кримінальному провадженні №0000074 від 28 січня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 197-1, частиною другою статті 364 КК України про арешт майна та визначення порядку зберігання речових доказів

ВСТАНОВИВ:

17 липня 2025 року слідча відділу Слідчого Управління ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000074 від 28 січня 2025 року із клопотанням про арешт майна та передачу цього майна в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів для реалізації.

В обґрунтування поданого клопотання вказує, що у провадженні СУ ГУНП в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження №0000074 від 28 січня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 197-1, частиною другою статті 364 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , не маючи відповідного рішення органу виконавчої влади про передачу у власність або надання у користування земельних ділянок, розташованих в межах території Миколаївського району, Миколаївської області, за відсутності укладеного та зареєстрованого договору спільного обробітку земельних ділянок, у період з жовтня по грудень 2024 року, з використанням невстановленої в ході досудового розслідування сільськогосподарської техніки та найманої праці, обробив та засіяв частину земельної ділянки площею 710,5975 га озимою пшеницею та частину земельної ділянки сільськогосподарською культурою, площею 90,7336 га ріпаком.

Крім того, ОСОБА_5 , всупереч нормам законодавства, не маючи відповідного рішення органу виконавчої влади про передачу у власність або надання у користування земельних ділянок, розташованих в межах території Миколаївського району, Миколаївської області, за відсутності укладеного та зареєстрованого договору спільного обробітку земельних ділянок, навесні 2025 року, з використанням невстановленої в ході досудового розслідування сільськогосподарської техніки та найманої праці, маючи єдиний корисливий мотив на обробіток земельних ділянок, діючи умисно, обробив та засіяв частину земельної ділянки, площею 237,9779 га сільськогосподарською культурою льоном.

Ухвалою слідчого судді від 01 травня 2025 року, накладено арешт на посіви сільськогосподарських культур (озима пшениця, ріпак, льон) які вирощуються земельній ділянці, загальною площею 1039.309 га, (згідно плану схеми горизонтальної зйомки сертифікованого інженера-геодезиста), що входить до земельної ділянки з кадастровим номером :24:000:0008, (загальною площею 4264,5296 га), з метою збереження речових доказів.

25 червня 2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлений про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 197-1 КК України.

Відповідно до договорів, укладених КЕУ міста Миколаїв МО України від 04 липня 2025 року про надання послуг щодо збирання врожаю пшениці з СФГ «Аякс», власником земельної ділянки здійснено збір врожаю (ріпаку та озимої пшениці), яке передано, згідно укладених договорів, на відповідальне зберігання до складських приміщень ТОВ «Голд Універсал» (), загальною вагою 15780 кг.- ріпак, 710020 кг. - пшениця.

Постановою слідчого від 14 липня 2025 року врожай ріпаку, загальною вагою 15780 кг. та врожай пшениці, вагою 710020 кг. визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Згідно відомостей, долучених до клопотання, станом на 22 липня 2025 року у м. Миколаєві орієнтовна ринкова вартість 15,78 т ріпаку становить 362 940 грн., а 710,02 т пшениці 4 класу 6 993 697 грн.

На теперішній час, зважаючи на те, що існує загроза псування та втрати його якісних і кількісних показників, а також продовження протиправної поведінки пов`язаної з самовільним зайняттям вищевказаних земельних ділянок, без будь-яких правових підстав і, як наслідок, відповідно до частини одинадцятої статті 170 КПК України ризик можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, зважаючи на вже встановлені обставини несанкціонованого використання вказаного масиву земель без будь-яких правовстановлюючих документів.

Оскільки вартість зазначеного майна перевищує 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та їх зберігання через громіздкість неможливо без зайвих труднощів просить передати в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів для реалізації на підставах, у порядку та на умовах, визначених статтями 19, 20 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» майно, а саме: врожай ріпаку, загальною вагою 15780 кг. та врожай пшениці, вагою 710020 кг. для їх реалізації.

В судове засідання прокурор Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 не з`явилася, надіславши заяву, у якій просила клопотання розглянути без її участі.

ОСОБА_5 , будучи повідомленим про час та місце розгляду клопотання, в судове засідання по розгляду вказаного клопотання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Представник МПП «Агро-Вікторі», який вважає себе власником майна, з приводу якого вирішується питання про арешт адвокат ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, подавши заяву про розгляд клопотання без її участі та заперечувала проти його задоволення, вважаючи, що в даному випадку відсутні підстави для вилучення врожаю, так як між МПП «Агро-Вікторі» та КЕУ міста Миколаїв МО України наявні господарські відносини з приводу права користування земельною ділянкою.

Представник КЕУ міста Миколаїв МО України у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про розгляд справи. Про причини своєї неявки суд не повідомив.

Згідно з положенням частини четвертої статті 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до витягу з кримінального провадження №0000074 від 28 січня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне правопорушення, за фактом самовільного зайняття земельних ділянок, шляхом посіву на них озимих культур з попередньою кваліфікацією правопорушення за частиною другою статті 197-1 КК України.

Досудовим розслідуванням кримінального правопорушення встановлено, що ОСОБА_5 , не маючи відповідного рішення органу виконавчої влади про передачу у власність або надання у користування земельних ділянок, розташованих в межах території Миколаївського району, Миколаївської області, за відсутності укладеного та зареєстрованого договору спільного обробітку земельних ділянок, у період з жовтня по грудень 2024 року, з використанням невстановленої в ході досудового розслідування сільськогосподарської техніки та найманої праці, маючи єдиний корисливий мотив на обробіток земельних ділянок, діючи умисно, обробив та засіяв сільськогосподарськими культурами частину земельної ділянки державної власності в межах території Миколаївського району, Миколаївської області з кадастровим номером :24:000:0008, загальною площею 4264,5269 га, з цільовим призначенням для розміщення та постійної діяльності Збройних Сил України, площею 710,5975 га сільськогосподарською культурою озимою пшеницею та частину цієї ж земельної ділянки, площею 90,7336 га сільськогосподарською культурою ріпаком.

Крім того, ОСОБА_5 , не маючи відповідного рішення органу виконавчої влади про передачу у власність або надання у користування земельних ділянок, розташованих в межах території Миколаївського району, Миколаївської області, за відсутності укладеного та зареєстрованого договору спільного обробітку земельних ділянок, навесні 2025 року (орієнтовно березень 2025 року), з використанням невстановленої в ході досудового розслідування сільськогосподарської техніки та найманої праці, маючи єдиний корисливий мотив на обробіток земельних ділянок, діючи умисно, обробив та засіяв частину земельної ділянки сільськогосподарською культурою льоном, площею 237,9779 га, державної власності в межах території Миколаївського району, Миколаївської області з кадастровим номером :24:000:0008, загальною площею 4264,5269 га, з цільовим призначенням для розміщення та постійної діяльності Збройних Сил України.

Тим самим, ОСОБА_5 самовільно зайняв вищевказані земельні ділянки, що у відповідності до статті 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» виразилось у діях, які свідчать про фактичне використання земельних ділянок за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади про її передачу у власність або надання у користування (оренду) та за відсутності вчиненого правочину щодо таких земельних ділянок.

Зі змісту повідомлення про підозру від 25 червня 2025 року, вбачається, що цього ж дня року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 197-1 КК України, яка з дотримання положень статті 278 КПК України йому вручена.

Відповідно до розрахунку ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області від 10 квітня 2025 року №10-14-0.166-1501/2-25, розмір шкоди, що завданий законному володільцю земельних ділянок протиправними діями ОСОБА_5 у загальному розмірі становить 95580163,39 грн.

Ухвалою слідчого судді від 01 травня 2025 року, з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні №0000074 від 28 січня 2025 року накладено арешт на посіви сільськогосподарських культур (озима пшениця, ріпак, льон) які вирощуються земельній ділянці, загальною площею 1039.309 га, (згідно плану схеми горизонтальної зйомки сертифікованого інженера-геодезиста), що входить до земельної ділянки з кадастровим номером :24:000:0008, (загальною площею 4264,5296 га), яка на праві власності належить державі та згідно державного акту про право користування землею на праві постійного користування належить Квартирно-експлуатаційному відділу міста Миколаєва.

Відповідно до договорів, укладених КЕУ міста Миколаїв МО України від 04 липня 2025 року про надання послуг щодо збирання врожаю пшениці з СФГ «Аякс», власником земельної ділянки здійснено збір врожаю (ріпаку та озимої пшениці), яке передано, згідно укладених договорів, на відповідальне зберігання до складських приміщень ТОВ «Голд Універсал» (), загальною вагою 15780 кг.- ріпак, 710020 кг. - пшениця.

Відповідно до аналізу зерна від 14 липня 2025 року ТОВ «ВИСТА-К» () встановлено, що вилучене зерно ріпаку відповідає нормі встановлених стандартом показників.

Відповідно до аналізу зерна від 14 липня 2025 року ТОВ «ВИСТА-К» () встановлено, що вилучене зерно озимої пшениці має масову частку білку у розмірі 13,4% та відповідає 4 класу.

Постановою слідчої СУ ГУНП в Миколаївській області від 14 липня 2025 року про визнання речовим доказом, ріпак, загальною вагою 15780 кг. та пшеницю, вагою 710020 кг. визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000074 від 28 січня 2025 року.

Відповідно до даних з відкритих джерел інформації, зокрема з офіційної веб-сторінки закупівельних цін ТОВ «СП «Нібулон» (https://www.nibulon.com/zakupivelni-tsiny-na-zernovi-kultury/) встановлено, що станом на 22 липня 2025 року на терміналі ТОВ «СП «Нібулон» у м. Миколаєві закупівельна ціна 1 тони ріпаку становить 23000 грн. з урахуванням ПДВ, а закупівельна ціна за 1 тону пшениці 4 класу становить 9850 грн. з урахуванням ПДВ.

Таким чином, станом на 22 липня 2025 року у м. Миколаєві орієнтовна ринкова вартість 15,78 т ріпаку становить 362 940 грн. з урахуванням ПДВ (15,78 т * 23000 грн. = 362 940 грн.), а 710,02 т пшениці 4 класу 6 993 697 грн. з урахуванням ПДВ (710,02 т * 9850 грн. = 6 993 697 грн.).

Згідно з частиною першою статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Відповідно до положень пункту 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.

Відповідно до частини третьої, четвертої статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно частиною першою статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Зі змісту клопотання прокурора вбачається, що з метою збереження речового доказу та запобігти псуванню і перетворенню необхідно накласти арешт на ріпак, загальною вагою 15780 кг. та пшеницю, вагою 710020 кг., які вирощувалися на частині земельної ділянки, загальною площею 1039,309 га, що входить до земельної ділянки з кадастровим номером :24:000:0008.

На думку слідчого судді, накладення арешту на вказане майно, яке визнане речовими доказами у кримінальному провадженні №0000074 від 28 січня 2025 року, має значення для об`єктивності дослідження у кримінальному провадженні усіх обставин та забезпечення кримінального провадження.

Слідчим у поданому клопотанні доведена необхідність арешту вищевказаного майна з метою забезпечення його збереження та запобігання можливості його псування, перетворення, відчуження.

За змістом абзацу 7 частини шостої статті 100 КПК України речові докази вартістю понад 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження, передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з управління ними з метою забезпечення їх збереження або збереження їхньої економічної вартості, а речові докази, зазначені в абзаці першому цієї частини, такої самої вартості - для їх реалізації з урахуванням особливостей, визначених законом.

Спеціальним механізмом для забезпечення збереження арештованого у кримінальному провадженні майна є визначений законодавством України інститут управління таким майном, який закріплено Законом України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів».

Єдиною підставою для управління активами, зазначений Закон визначає накладення на них арешту у кримінальному провадженні без конкретизації мети такого арешту(частина перша статті 19 Закону).

Термін «активи» у відповідності до статті 1 цього Закону означає кошти, майно, майнові та інші права, на які може бути накладено або накладено арешт у кримінальному провадженні чи у справі про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави або які конфісковані за рішенням суду у кримінальному провадженні чи стягнені за рішенням суду в дохід держави внаслідок визнання їх необґрунтованими.

Під «управлінням активами» слід розуміти діяльність із володіння, користування та розпорядження активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні чи у справі про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави і вирішено питання про їх передачу Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, тобто забезпечення збереження активів, збереження (за можливості - збільшення) їх економічної вартості, передача їх в управління або реалізація активів у випадках та порядку, передбачених цим Законом, а також реалізація активів, конфіскованих у кримінальному провадженні чи стягнених за рішенням суду в дохід держави внаслідок визнання їх необґрунтованими.

За таких умов управління АРМА активами (арештованим майном) відповідає завданню арешту такого майна, яке визначене статтею 170 КПК України, а в даному конкретному випадку - запобігання можливості його пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до частини четвертої, п`ятої статті 21 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» рухоме майно може бути передано для реалізації без згоди власника за рішенням слідчого судді, суду за наявності хоча б однієї з таких підстав: майно піддається швидкому псуванню; майно швидко втрачає свою вартість; витрати на зберігання рухомого майна протягом одного календарного року становлять більше 50 відсотків його вартості.

Нерухоме майно не може бути передано для реалізації без згоди власника такого майна до винесення обвинувального вироку суду, що набрав законної сили, або іншого судового рішення, що набрало законної сили, яке є підставою для застосування спеціальної конфіскації відповідно до Кримінального процесуального кодексу України, або судового рішення, яке набрало законної сили, про визнання активів необґрунтованими та їх стягнення в дохід держави.

Реалізація майна у порядку, передбаченому цією частиною, здійснюється за цінами, не нижчими за ринкові.

Активи, визначені частиною четвертою цієї статті, передаються для реалізації без згоди власника на підставі ухвали слідчого судді або суду про управління активами шляхом реалізації, копія якої надсилається Національному агентству негайно після її винесення з відповідним зверненням прокурора.

Передача для реалізації активів може також здійснюватися за згодою їх власника, підпис на якій засвідчений нотаріально, нотаріально засвідчена копія якої надається Національному агентству з відповідним зверненням прокурора.

Реалізація активів відповідно до цього Закону є примусовою реалізацією (примусовим продажем), крім випадків реалізації активів за згодою власника.

Реалізація активів здійснюється визначеними на конкурсних засадах юридичними особами. Порядок відбору таких юридичних осіб, порядок реалізації активів на прилюдних торгах (аукціонах) та/або електронних торгах визначаються Кабінетом Міністрів України.

Як встановлено слідчим суддею, орієнтована вартість 15,78 т ріпаку становить 362 940 грн., а 710,02 т пшениці 4 класу становить 6 993 697 грн., що перевищує вартісний поріг визначений абзацом 7 частини шостої статті 100 КПК України для передачі речових доказів в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Слідча у своєму клопотанні та наданих матеріалах довела достатність підстав вважати, що незастосування заходів щодо передачі в управління АРМА та в результаті цього невжиття заходів щодо збереження арештованого майна утруднить або зробить неможливим (втрата, погіршення фізичного стану майна, зменшення його економічної вартості), унеможливить досягнення завдань кримінального провадження.

Питання, щодо тлумачення норм КПК України та Закону про АРМА, що стосуються правових підстав для реалізації майна (активів), на яке накладено арешт у кримінальному провадженні, вирішувалась Великою Палатою Верховного Суду у справі № 910/18647/19.

У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду зазначила, що порядок зберігання речових доказів та документів в кримінальному провадженні визначений статтею 100 КПК України, частиною шостою якої передбачено, що речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню:

1) повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження;

2) передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду для реалізації, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження;

3) знищуються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду, якщо такі товари або продукція, що піддаються швидкому псуванню, мають непридатний стан;

4) передаються для їх технологічної переробки або знищуються за рішенням слідчого судді, суду, якщо вони відносяться до вилучених з обігу предметів чи товарів, а також якщо їх тривале зберігання небезпечне для життя чи здоров`я людей або довкілля.

На відміну від абзацу першого частини шостої статті 100 КПК України перелік майна, визначений статтею 21 Закону про АРМА, не є вичерпним.

Разом з тим, зазначена стаття 21 Закону про АРМА стосується загалом майна як активів, управління якими здійснює Агентство, та до яких належать кошти, майно, майнові та інші права, на які може бути накладено арешт у кримінальному провадженні чи у справі про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави або які конфісковані за рішенням суду у кримінальному провадженні чи стягнуті за рішенням суду в дохід держави внаслідок визнання їх необґрунтованими.

Натомість абзац сьомий частини шостої статті 100 КПК України регулює збереження і реалізацію майна, яке є речовим доказом у кримінальному провадженні.

За висновком Великої Палати Верховного Суду, аналіз наведених положень кримінального процесуального закону дає підстави для висновку, що норма абзацу сьомого частини шостої статті 100 КПК України розмежовує (1) передання речових доказів вартістю понад 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб Агентству для здійснення заходів з управління ними з метою забезпечення їх збереження або збереження їхньої економічної вартості та (2) передання речових доказів для їх реалізації.

При цьому, за змістом частини шостої цієї статті, для реалізації можуть бути передані речові докази, зазначені в її абзаці першому, тобто тільки речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати із забезпечення спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню.

За матеріалами клопотання встановлено, що майно, яке є предметом розгляду цього клопотання за постановою слідчого визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, як таке що створене в результаті його вчинення та не містить слідів кримінального правопорушення.

При цьому слід врахувати і те, що об`єм зазначеного майна (15,78 т ріпаку та 710,02 т пшениці) можна віднести до великої партії товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів, а тому, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується подане клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, оскільки виникла необхідність відповідно до статті 100 КПК України передати їх в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів для їх подальшої реалізації.

На підставі викладеного та керуючись статтями 100, 171-173, 309 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на вилучене в ході проведеного огляду на земельній ділянці державної власності в межах території Миколаївського району, Миколаївської області з кадастровим номером :24:000:0008, майно, а саме: ріпак, загальною вагою 15780 кг. та врожай озимої пшениці, вагою 710020 кг, які передано на відповідальне зберігання ТОВ «Голд Універсал» (), за адресою: Миколаївська область, Миколаївський район, с. Калинівка, вул. Польова, 3-а, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Передати вказане майно - ріпак, загальною вагою 15780 кг. та врожай озимої пшениці, вагою 710020 кг. Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (), для реалізації у відповідності до вимог Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» та Положення про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для реалізації у порядку та умовах, визначених статтями 1, 9, 19, 216 Законом України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» від 10 листопада 2015 року № 772-VIII, підпункту 14 пункту 4 Положення про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, затверджене постановою КМУ № 613 від 11 липня 2018 року.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_7