ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/401/25 Справа № 711/173/25 Категорія: ч.1 ст.309 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаряОСОБА_5

прокурораОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на вирок Придніпровського районного суду м.Черкаси від 17 січня 2025 року, яким

ОСОБА_7

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Рівне, Рівненської області, громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, який не має на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей, не є особою з групою інвалідності, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 08.11.2022 Києво Святошинським районним судом Київської області за ч.1 ст.309 КК України до покарання строком на 1 рік обмеження волі, на підставі ст.75 КК України, звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік, судимість за яке не знято та не погашено у встановленому законом порядку,

визнаний винуватим та засуджений за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України з призначенням йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків до призначеного покарання шляхом часткового складання призначених покарань частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Києво Святошинського районного суду Київської області від 08.11.2022 та остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 2 років 1 місяця обмеження волі.

Запобіжний захід, стосовно ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили не обирався. Початок строку відбування покарання у виді обмеження волі ОСОБА_7 обчислюється з дня прибуття і постановки його на облік у виправному центрі.

Стягнуто з ОСОБА_7 в дохід держави процесуальні витрати на залучення експерта у зв`язку з проведенням експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів: № СЕ-19/124-25/106-НЗПРАП від 03.01.2025, які згідно довідки складають 1 591 (одна тисяча п`ятсот дев`яносто одна) гривень 80 копійок.

Вирішена доля речових доказів відповідно до ст.100 КПК України,

в с т а н о в и л а :

Вироком місцевого суду ОСОБА_7 визнаний винуватим та засуджений за те, що він 02.01.2025, близько 13 години 00 хвилин, перебуваючи за адресою: місто Черкаси, вулиця Володимира Великого, поблизу будинку №33, діючи цілеспрямовано, умисно, усвідомлюючи суспільно - небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, незаконно придбав, шляхом знахідки одне упакування жовтого кольору в середині якого виявлено один поліетиленовий пакет із вмістом кристалічної речовини, яку ОСОБА_7 привласнив та незаконно зберігав при собі, у лівій кишені штанів, з метою подальшого, особистого вживання без мети збуту.

02.01.2025, близько 13 години 22 хвилин, перебуваючи за адресою: м. Черкаси, вулиця Володимира Великого, поблизу будинку №29, маючи умисел на зберігання психотропної речовини, з метою власного вживання, без мети збуту, ОСОБА_7 , був зупинений працівниками поліції ГУНП в Черкаській області, яким під час спілкування та в ході перевірки документів, повідомив, що зберігає при собі, у лівій кишені штанів заборонені до обігу речовину та по прибуттю працівників слідчої оперативної групи Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області, цього ж дня, в ході затримання ОСОБА_7 , в порядку статті 298-2 КПК України, у присутності двох понятих, самостійно та добровільно видав працівникам поліції з лівої кишені штанів одне упакування жовтого кольору в середині якого виявлено один поліетиленовий пакет із вмістом кристалічної речовини, що відповідно до висновку експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/124-25/106-НЗПРАП від 03.01.2025 містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP. Загальна маса психотропної речовини - PVP становить 0.379 грама, яку ОСОБА_7 придбав шляхом знахідки та зберігав для власного вживання, без мети збуту.

Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції, прокурор в апеляційній скарзі порушує питання про зміну вироку через неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність. Виключити з мотивувальної та резолютивної частини вироку посилання на призначення покарання із застосуванням положень ст.71 КК України та вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.1 ст.309 КК України до 2 років обмеження волі.

Свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_7 раніше був судимий вироком Києво Святошинського районного суду Київської області від 08.11.2022 за ч.1 ст.309 КК України до покарання у вигляді 1 року обмеження волі та на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік. Новий проступок ОСОБА_7 вчинив 02.01.2025, тобто пройшло понад 2 роки із дня призначення йому іспитового строку Києво Святошинським районним судом Київської області.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора який підтримав апеляційну скаргу, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, вирок суду повинен бути законним та обґрунтованим. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ці вимоги закону судом в повному обсязі не виконані.

Висновок суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_7 у вчинені ним кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України при обставинах наведених у вироку, відповідає фактичним обставинам справи, який розглянутий в порядку статей 381-382 КПК України та не оспорюється в апеляційній скарзі.

Дії ОСОБА_7 судом кваліфіковано вірно, за ч.1 ст.309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту, також не оспорюється в апеляційній скарзі, тому колегія суддів вважає недоцільним переглядати вирок в частині доведеності вини та кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 .

Порушень під час встановлення фактичних обставин кримінальних правопорушень, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченого та кваліфікацію його дій, перевіркою матеріалів справи не виявлено.

При призначенні покарання суди повинні суворо дотримуватися вимог ст. ст. 50, 65 КК України стосовно загальних засад його призначення і покарання призначати: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; відповідно до положень Загальної частини КК України; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Оскільки через ці засади реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, особі, що вчинила злочин, повинно бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення і для попереджених нових злочинів (пункт 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання»). При цьому враховуючи ступінь тяжкості, обставини злочину, наслідки та дані про особу засудженого судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особі.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Місцевий суд зазначені вимоги закону та судової практики в достатній мірі не дотримався.

Вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08.11.2022 ОСОБА_7 було засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді 1 року обмеження волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.

Новий проступок ОСОБА_7 вчинив 02.01.2025, тобто пройшло понад два роки із дня призначення йому іспитового строку Києво-Святошинським районним судом.

На час ухвалення Придніпровським районним судом м. Черкаси рішення суду яким із ОСОБА_7 знято чи погашено судимість винесено не було, однак 1 рік іспитового строку до вчинення нового проступку він відбув, а новий проступок за оскаржуваним рішенням він вчинив вже після спливу іспитового строку.

За таких обставин при винесені Придніпровським районним судом

м. Черкаси вироку стосовно ОСОБА_7 не вірно застосовано положення статті 71 КК України, а тому воно підлягає виключенню.

Відповідно до ст. 413 КПК України регламентовано, що неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню; застосування закону, який не підлягає застосуванню; неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту; призначення більш суворого покарання, ніж передбачено відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до норми п.4 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає необхідним виключити з резолютивної частини вироку рішення суду про призначення покарання із застосуванням положення ч.4 ст.70 КК України.

Згідно ст.404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги прокурора, у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині призначеного покарання, а саме виключення з мотивувальної та резолютивної частини вироку посилання суду на положення ст.71 КК України.

Керуючись статтями 376, 404, 405, 407, п.4 ч.1 ст. 409, 413 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити.

Вирок Придніпровського районного суду м.Черкаси від 17 січня 2025 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання змінити.

Виключити з мотивувальної та резолютивної частини вироку Придніпровського районного суду м.Черкаси від 17 січня 2025 року щодо ОСОБА_7 рішення суду про призначення покарання із застосуванням положень ст.71 КК України.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді 2 років обмеження волі.

В решті вирок Придніпровського районного суду м.Черкаси від 17 січня 2025 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий суддя

Судді