н/п 1-кп/953/234/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" липня 2025 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

перекладача - ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань у м.Харкові клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №0000343 від 11.04.2021 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду м.Харкова перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000343 від 11.04.2021 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

У підготовчому судовому засіданні захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_5 подано клопотання про закриття кримінального провадження №0000343 від 11.04.2021 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України.

В обґрунтування клопотання захисник зазначає, 04.06.2021, у даному кримінальному провадженні, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України. 26.07.2021 слідчим завершено досудове розслідування кримінального провадження. 21.09.2021 сторона захисту отримала повідомлення слідчого про завершення досудового розслідування кримінального провадження та надано доступ до матеріалів досудового розслідування. 24.09.2021складений обвинувальний акт, який 29.09.2021 надійшов до суду.

Зазначає, що до 21.09.2021 сторону захисту у встановленому процесуальним законом порядку сторона обвинувачення не повідомляла про завершення досудового розслідування та можливість ознайомитися з матеріалами досудового розслідування. 21.09.2021, в день коли стороні захисту надано можливість ознайомитися з матеріалами досудового розслідування, сторона захисту відразу реалізувала своє право та не зловживала ним. Під час ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторона захисту виявила, що повідомлення про завершення досудового розслідування складено слідчим 26.07.2021 та містить вих.№7814/119/61/2021. Разом з цим, жодних поштових реквізитів, трек номерів поштових відправлень, повернутих конвертів чи інших фактичних даних які б свідчили, що орган досудового розслідування повідомляв сторону захисту про завершення досудового розслідування, матеріали досудового розслідування не містять. Отже, стороні захисту реальну можливість ознайомитись з матеріалами досудового розслідування та фактичний доступ до матеріалів в строк досудового розслідування, не надано.

Незважаючи на те, що сторона обвинувачення 26.07.2021 прийняла рішення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів провадження в межах строку досудового розслідування, проте виконання вимог ст.290 КПК України за рішенням слідчого могло розпочатися поза межами строку досудового розслідування, а саме з моменту фактичного забезпечення стороні захисту можливості реалізувати своє право на ознайомлення з матеріалами досудового розслідування.

З огляду на те що, після письмового завершення досудового розслідування залишалось 8 днів досудового розслідування, але в результаті порушення прав сторони захисту та вимог КПК України до моменту надходження обвинувального акту до суду пройшло два місяці, сторона захисту вважає, що прокурор звернувся до суду з обвинувальним актом поза межами строку досудового розслідування. Направлення прокурором обвинувального акту після закінчення досудового розслідування до суду поза межами строків досудового розслідування щодо злочину, який не є тяжким чи особливо тяжким проти життя та здоров`я, виключає набуття ОСОБА_6 статусу обвинуваченого, а отже, унеможливлює розгляд у суді кримінального провадження по суті та тягне за собою закриття кримінального провадження на підставі п.10 ч.1 ст. 284 КПК.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні щодо задоволення клопотання сторони захисту заперечував. В обґрунтування заперечень зазначив, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів. Інкримінований ОСОБА_6 злочин відноситься до винятку, зазначеного у п.10 ч.1 ст.284 КПК, оскільки у складі цього злочину наявний безпосередній додатковий об`єкт, яким є життя та здоров`я особи (осіб), а тому підстави для закриття вказаного кримінального провадження були відсутні як на стадії досудового розслідування, так і під час розгляду справи судом.

Крім того зазначив, що під час досудового розслідування, а саме 04.06.2021 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у даному кримінальному провадженні. Після чого, 26.07.2021 (до закінчення визначеного ст.219 КПК України двомісячного строку) досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні завершено, прокурор у порядку п.4 ч.2 ст. 36 КПК доручив слідчому повідомити сторону захисту про завершення досудового розслідування та надати їй доступ до матеріалів досудового розслідування. В той же день, 26.07.2021, слідчим складено відповідне повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування, яке за вихідним номером 7814/119/61/2021 направлене підозрюваному ОСОБА_6 та його захиснику ОСОБА_5 , за адресою, зазначеною в ордері на надання правничої правової допомоги.

Отже, днем завершення досудового розслідування слід вважати саме 26.07.2021, оскільки слідчим в повному обсязі виконані вимоги ст.290 КПК України. Однак, за вказаним повідомленням, для реалізації свого права на ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, сторона захисту до слідчого не звернулась. Лише 21.09.2021 захисник ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з`явились до слідчого для ознайомлення із матеріалами досудового розслідування, додатково та особисто отримали вказане повідомлення та розписались в його отриманні.

З огляду на зазначене сторона обвинувачення вважає, що з дня повідомлення ОСОБА_6 про підозру до дня завершення досудового розслідування двомісячний строк досудового розслідування не сплив, у зв`язку з чим підстав для його продовження до 3 місяців не було.

Зауважує, що строком ознайомлення сторони захисту з матеріалами досудового розслідування слід вважати з 26.07.2021 по 21.09.2021, який відповідно до ч.5 ст.219 КПК України не включається у двомісячний строк досудового розслідування. Фактичною датою звернення до суду з обвинувальним актом є 29.09.2021, про що свідчить відмітка суду на супровідному листі.

Отже, позиція сторони захисту про несвоєчасне повідомлення слідчим про завершення досудового розслідування, тобто порушення вимог ст.219 КПК України, та як наслідок скерування обвинувального акту до суду поза межами строку досудового розслідування, не відповідає дійсності.

Суд, вивчивши клопотання сторони захисту, надані сторонами документи, заслухавши думку сторін, дійшов такого висновку.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.284 КПК кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Отже, підлягає закриттю кримінальне провадження на підставі п.10 ч.1 ст. 284 КПК, якщо особа обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, передбаченого іншими (окрім ІІ) розділами Особливої частини КК, додатковим об`єктом посягання у якому є життя та здоров`я особи.

Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 13.02.2023 у справі №932/8842/20 звернула увагу на те, що п.10 ч.1 ст.284 КПК у частині вживання поняття «злочину проти життя та здоров`я особи» не містить прямої відсилки до конкретних норм іншого нормативно-правового акта, на відміну, до прикладу, від положення п.9 ч.1ст. 284 КПК, котре прямо відсилає до норм ст.212 КК та підрозділу 92 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

А тому закріплене у п.10 ч.1 ст.284 КПК поняття «злочину проти життя та здоров`я особи» потребує свого тлумачення, зокрема й на рівні відповідного висновку, викладеного у постанові Верховного Суду, яке би забезпечило однаковість правозастосування вказаної норми у судовій практиці.

Задля вирішення цього питання слід звернутись як до доктринальних положень кримінального права, так і врахувати позитивні зобов`язання нашої держави відповідно до Конституції України й Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, доктрина кримінального права виходить із того, що всі склади кримінальних правопорушень за характером їх структури поділяються на дві категорії: прості та складні (ускладнені).

До простих складів зазвичай відносять ті, які містять ознаки одного суспільно небезпечного діяння, що посягає на один об`єкт. Такими прикладами простих складів є більшість кримінальних правопорушень, передбачених розділом ІІ Особливої частини КК.

У той же час одним із видів складного (ускладненого) кримінального правопорушення, є склад, законодавча конструкція якого передбачає наявність двох і більше (обов`язкових чи факультативних) об`єктів посягання, один із яких є основним, а інший(і) додатковим(и) в складі поліоб`єктного кримінального правопорушення. Виходячи з основного об`єкта, як відомо, здійснена класифікація усіх кримінальних правопорушень (із їх структуризацією) у відповідних розділах Особливої частини КК та диференціація кримінальної відповідальності. Проте додатковий об`єкт також відіграє істотне значення для правозастосування.

Наявність у складі кримінального правопорушення додаткового об`єкта свідчить про те, що в такому складі кримінального правопорушення цим суспільним відносинам поряд з основним об`єктом заподіюється (може заподіюватись), чи створюється (може створюватися) реальна загроза заподіяння шкоди. Прикладами кримінальних правопорушень із двома (і більше) об`єктами посягання є так звана категорія злочинів корисливо-насильницького характеру, що охоплює розбій, поєднані з насильством грабіж і вимагання.

Додатковим об`єктом є цінності, які підлягають одночасному захисту разом з основним об`єктом кримінально-правової охорони. Це такі цінності, яким завдається (може завдаватися) шкода від кримінального правопорушення одночасно з основним об`єктом посягання, що через типове поєднання із характером кримінально-караного діяння та з огляду на передбачені законом спосіб його вчинення, застосовані знаряддя, обстановку й інші ознаки, зумовлює застосування законодавцем особливого підходу до побудови відповідного складу кримінального правопорушення.

Такі цінності як життя і здоров`я можуть бути основним об`єктом для ряду кримінальних правопорушень, передбачених розділом ІІ «Кримінальні правопорушення проти життя та здоров`я особи» Особливої частини КК, але водночас утворювати додатковий об`єкт кримінальних правопорушень з інших розділів КК, включаючи вимагання.

А тому правильним буде визначення закріпленого в п.10 ч.1 ст.284 КПК поняття «злочину проти життя та здоров`я особи», виходячи з інкримінованих фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, а саме з огляду на те, чи виступають об`єктом цього злочину життя та здоров`я особи.

Таким чином, зважаючи на застосовану законодавцем юридичну техніку, поняття «злочин проти життя та здоров`я особи» у вказаній вище процесуальній нормі охоплює своїм змістом не тільки злочини, передбачені в розділі II Особливої частини КК, а й інші склади злочинів, у яких додатковим об`єктом посягання є життя та здоров`я особи.

Правильність такого розуміння припису п.10 ч.1 ст.284 КПК ґрунтується й на тому, що ця норма права, як уже зазначалось, не містить прямої відсилки до розділу II Особливої частини КК «Кримінальні правопорушення проти життя та здоров`я особи».

Також для правильного застосування норми п.10 ч.1 ст.284 КПК обов`язково має враховуватись, з огляду на положення ст.12 КК, й тяжкість відповідного злочину з об`єктом посягання (основним або додатковим) на життя та здоров`я особи.

При цьому, з огляду на те, що комплексне поєднання декількох об`єктів посягання надає кримінальному правопорушенню окремої якості, визначення тяжкості злочину має стосуватися діяння загалом як такого, що містить складний (ускладнений) склад кримінального правопорушення.

А тому, якщо з огляду на приписи ст.12 КК та санкцію відповідної кримінально-правової норми злочин із додатковим об`єктом посягання у виді життя та здоров`я особи є тяжким чи особливо тяжким, то він для застосування положень п.10 ч.1 ст.284 КПК охоплюється поняттям «тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи».

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України, є тяжким злочином.

Суд зазначає, що основний безпосередній об`єкт хуліганства (ст.296 КК України) громадський порядок. Його додатковим факультативним об`єктом можуть виступати здоров`я особи, авторитет органів державної влади, громадська безпека.

Об`єктивна сторона хуліганства в КК не конкретизована. Аналіз диспозиції ст.296 КК України свідчить, що обов`язковою ознакою об`єктивної сторони злочину є лише вчинення діяння. Саме ж діяння полягає в грубому порушенні громадського порядку, яке супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

Хуліганство може полягати у застосуванні насильства (побоїв, заподіяння тілесних ушкоджень) до потерпілих, знищенні або пошкодженні майна, безладній стрілянині, використанні сильнодіючих речовин з метою зірвати проведення масового заходу, проявах безсоромності, знущанні над безпорадними людьми тощо. Тобто, хуліганство може виражатися у вчиненні діянь, які передбачені іншими статтями Особливої частини КК або КУпАП. Ознакою об`єктивної сторони хуліганства такі діяння стають з урахуванням місця, часу й обстановки, інших об`єктивних ознак, а також мотивів їх вчинення.

Так, зі змісту обвинувального акту вбачається, що 11.04.2021 близько 00.00 годині ОСОБА_6 прийшов в ресторан «Мафія», розташований за адресою: м.Харків, вул.Ярослава Мудрого, 37, де знаходилась раніше йому знайома ОСОБА_7 , яка святкувала свій день народження в компанії своїх подруг, і після привітання приєднався до них та став вживати алкогольні напої на протязі тривалого часу.

Під час перебування у кафе ОСОБА_6 , діючи умисно, усвідомлюючи, що він перебуває у громадському місці, вів себе зухвало та своєю поведінкою заважав відвідувачам культурно відпочивати, а персоналу ресторану виконувати свої професійні обов`язки.

Під час відпочинку ОСОБА_8 побачив за сусіднім столиком відвідувачів ресторану ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , та діючи з хуліганських мотивів, безпричинно затіяв з ними словесну сварку, при цьому не звертаючи уваги на зауваження останніх про припинення хуліганських дій.

ОСОБА_7 , будучі знайомою ОСОБА_6 , неодноразово намагалась його заспокоїти, а приблизно о 02 годині 50 хвилин стала намагатись вивести останнього з приміщення ресторану в результаті чого між ними виникла сварка, під час якої ОСОБА_6 ображав й нецензурною лайкою та намагався вдарити.

В цей час відвідувач ресторану ОСОБА_9 став робити ОСОБА_6 зауваження і просити припинити хуліганські дії, після чого ОСОБА_6 реалізуючи свій протиправний умисел, усвідомлюючи, що він перебуває у громадському місці, діючи умисно, із хуліганських мотивів, грубо порушуючи громадський порядок та існуючі в суспільстві загальновизнані правила поведінки і моральності, бажаючи протиставити себе суспільству, прагнучі самоутвердитись за рахунок приниження раніше йому незнайомих осіб, які перебували у вказаному громадському місці, висловлюючись ненормативною лексикою, бажаючи досягти бажаного для себе результату і свого злочинного задуму, розуміючи, що він чинить опір громадянину, який намагався припинити його хуліганські дії, наблизився до ОСОБА_9 , та проявляючи явну неповагу до суспільства, діючи нахабно, з особливою зухвалістю, зневажливо ставлячись до громадського порядку та існуючих у суспільстві правил поведінки і моральності, наніс йому один удар кулаком правої руки в область обличчя, тим самим завдав ОСОБА_9 фізичного болю.

ОСОБА_9 бажаючи уникнути отримання тілесних ушкоджень, запобігаючи насильству у відношенні себе, захищаючись, діючи правомірно, відштовхнув ОСОБА_6 від себе. Надалі, ОСОБА_6 , продовжуючи свої зухвалі дії, які супроводжувались погрозливими викриками на адресу оточуючих із застосуванням ненормативної лексики, проявляючи явну неповагу до суспільства, безпричинно дістав з карману сумки, яка висіла у нього через плече, заздалегідь заготовлений складний ніж для використання його в якості знаряддя злочину. Побачивши в руках ОСОБА_6 ніж, ОСОБА_9 , запобігаючи насильству у відношенні себе та оточуючих, бажаючи уникнути отримання тілесних ушкоджень, та з метою припинення хуліганських дій ОСОБА_6 , наблизився до останнього та став наносити йому удари кулаками рук по обличчю та тулубу, не даючи можливості ОСОБА_6 використати заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень ножа. Однак, ОСОБА_6 діючи агресивно, застосовуючи в якості знаряддя злочину вищевказаний ніж, діючи з особливою зухвалістю, наніс один удар колото-ріжучою частиною ножа по правій руці ОСОБА_9 , спричинивши йому тілесне ушкодження у вигляді садна, яке виникло від дії твердого предмету, що має загострений край та відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Підтримуючи дії ОСОБА_9 , до них наблизився ОСОБА_10 , який також почав наносити удари кулаками по тулубу ОСОБА_6 . В свою чергу ОСОБА_6 діючи умисно та агресивно, застосовуючи в якості знаряддя злочину вищевказаний ніж, діючи з особливою зухвалістю, наніс один удар колото-ріжучою частиною ножа в ділянку лівої лопатки грудної клітини ОСОБА_10 , пошкодивши при цьому верхній одяг та спричинивши потерпілому тілесне ушкодження у вигляді різаної рани лівої половини груді в лопатковій ділянці, а також наніс один удар колото-ріжучою частиною ножа в передню частину лівого стегна ОСОБА_10 , пошкодивши при цьому верхній одяг та спричинивши потерпілому тілесне ушкодження у вигляді різаної рани лівого стегна в середній треті, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6-ти днів, але не більше 3-х тижнів (21 дня).

Після чого, до ОСОБА_12 та ОСОБА_13 наблизився ОСОБА_11 , який підтримуючи дії останніх, також став наносити удари кулаками по тулубу ОСОБА_6 . В свою чергу ОСОБА_6 діючи умисно та агресивно, застосовуючи в якості знаряддя злочину вищевказаний ніж, діючи з особливою зухвалістю, наніс один удар колото-ріжучою частиною ножа в передню частину лівого стегна ОСОБА_11 , пошкодивши при цьому верхній одяг та спричинивши потерпілому тілесне ушкодження у вигляді різаної рани лівого стегна, яке відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6-ти днів, але не більше 3-х тижнів (21 дня).

У свою чергу ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , протидіючі злочинним діям ОСОБА_6 та побоюючись реальної загрози своєму здоров`ю та життю з боку останнього, відійшли від нього, а ОСОБА_6 , виконавши усі дії, які вважав за необхідне для доведення злочину до кінця, припинив свої хуліганські дії, які тривали не менше 10 хвилин, в результаті чого порушив спокійний відпочинок громадян та нормальну діяльність цивільного закладу.

Отже, ОСОБА_6 обвинувачується у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, тобто хуліганстві ( ч.4 ст.296 КК України).

З огляду на те, що додатковим об`єктом інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК, є життя та здоров`я особи і відповідно до ст.12 КК цей злочин віднесено до категорії тяжких, у контексті застосування положень п.10 ч.1 ст. 284 КПК зазначене кримінальне правопорушення охоплюється поняттям «тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи».

Враховуючи зазначене, суд доходить висновку, що підстави для закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України, відсутні.

Керуючись ст.219,290,284, 314 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №0000343 від 11.04.2021 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, на підставі п. 10 ч.1 ст.284 КПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Суддя - ОСОБА_1

Повний текст ухвали складено 11.07.2025.