Номер провадження: 11-кп/813/1643/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Суворовської окружної прокуратури ОСОБА_7 на вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 07.02.2025 року відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Арцизького району Одеської області, громадянина України, який має неповну середню освіту, не одружений, офіційно не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засуджений:

-28.12.2023 року Суворовським районним судом м. Одеси за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.4 ст.70, 75, 76 КК України до 5-ти років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки,

обвинуваченої у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.1 ст.309 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000246 від 29.05.2024 року -

установив

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції

Вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 07.02.2025 року ОСОБА_8 визнано винним у скоєні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та йому призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17 000 (сімнадцять) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_8 , на користь Держави 4544 (чотири тисячі п`ятсот сорок чотири) гривень - вартість проведеної по справі експертизи.

Оскарженим вироком встановлено, що 29.05.2024, приблизно о 15:55 (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_8 , знаходячись на перетині вулиць Мелітопольська та Кишинівська в м. Одеса, знайшов 1 (один) полімерний пакет із застібкою, в якому знаходилася кристалічна речовина білого кольору.

Розуміючи, що зазначена речовина є психотропною речовиною та достовірно знаючи її властивості, ОСОБА_8 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», не маючи спеціального дозволу, поклав вказаний полімерний пакет із застібкою до правої кишені своїх штанів, тим самим, шляхом привласнення знайденого, незаконно придбав та почав незаконно зберігати при собі психотропну речовину до 17:14 год. 29.05.2024 включно, з метою особистого вживання без мети збуту.

Надалі, 29.05.2024, в період часу з 17:14 по 17:18, співробітниками поліції проведено огляд місця події, за адресою: м. Одеса, вул. Мелітопольська, біля буд. 46, під час якого у ОСОБА_8 виявлено та вилучено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентв-1-он), масою 0,338 г.

Таким чином, ОСОБА_8 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, кваліфікованого як незаконне придбання, зберігання психотропної речовини, без мети збуту.

Не погодившись із зазначеним вироком суду першої інстанції прокурор Суворовської окружної прокуратури подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок скасувати з підстав його незаконності та порушення вимог КПК України.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні до суду першої інстанції було скеровано в порядку ст.283, 301 КПК України як такий, що має розглядатись в загальному порядку. Водночас, суд першої інстанції, в порушення вимог КПК України розглянув зазначений обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 у спрощеному порядку без участі учасників провадження. Тоді як прокурор із відповідним клопотанням до суду першої інстанції не звертався.

Крім того вказує, що під час призначення судом покарання, суд не застосував до обвинуваченого дію ст.71 КК України, оскільки ОСОБА_8 28.12.2023 року засуджений вироком Суворовського районного суду м. Одеси за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.4 ст.70, 75, 76 КК України до 5-ти років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки.

На підставі цього просить вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 07.02.2025 року відносно ОСОБА_8 скасувати та призначити новий судовий розгляд донного обвинувального акту в суді першої інстанції.

Крім того, в апеляційній скарзі прокурора ставиться питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки оскаржуваний вирок суду було постановлено без участі учасників судового провадження, а копію оскаржуваного вироку отримано лише 06.03.2025 року, а апеляційну скаргу подано 04.04.2025 року.

Апеляційний розгляд проведено без обвинуваченого ОСОБА_8 , який будучи належним чином сповіщений, до судового засідання апеляційного суду не з`явився, причин своєї неявки суду не повідомив, клопотань чи заяв про відкладення суду не подавав.

Апеляційний суд вважає, що на стадії апеляційного перегляду оскарженого рішення, судом були створені всі умови для реалізації прав учасників судового провадження на доступ до правосуддя.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського Суду з прав людини від 08.11.2005 року по справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський Суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З урахуванням того, що в апеляційній скарзі прокурора питання про погіршення становища не порушується, апеляційний розгляд проводиться без участі обвинуваченого.

Що стосується клопотання прокурора про поновлення строку на апеляційне оскарження, то апеляційний суд вважає такий строк фактично не пропущеним, оскільки обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 за ч.1 ст. 309 КК України був розглянутий у спрощеному провадженні без виклику учасників відповідно до ст. 382 КПК України та за результатами якого постановлений оскаржуваний вирок.

Так, копію оскаржуваного вироку окружною прокуратурою отримано лише 06.03.2025 року, а апеляційну скаргу подано 04.04.2025 року.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що строк на апеляційне оскарження фактично прокурором не пропущений.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу; вивчивши матеріали кримінального провадження; обговоривши доводи апеляційної скарги; колегія суддів дійшла висновку про таке.

Частиною 1 ст.404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статей 7, 9 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження. Під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч.1 ст.302 КПК України, встановивши під час досудового розслідування, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, а потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, не заперечують проти такого розгляду, прокурор має право надіслати до суду обвинувальний акт, в якому зазначає клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно до вимог ч.3 ст.302 КПК України, до обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні повинні бути додані:

1) письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні;

2) письмова заява потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні;

3) матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.

Як вбачається з оскаржуваного вироку суду першої інстанції відносно ОСОБА_8 , він постановлений в порядку спрощеного провадження без учасників судового провадження.

Водночас, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000246 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України скеровано до суду відповідно до вимог ст.ст. 283, 301 КПК України.

Поза увагою суду залишились вимоги передбачені ст. 302 КПК України, а саме те, що клопотання про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні прокурором не складалось. Матеріали досудового розслідування до суду не скеровувались та судом взагалі не досліджувались.

Крім того, ОСОБА_8 не роз`яснювались його права, щодо проведення спрощеного провадження кримінального проступку та не складалась письмова заява у присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні, що передбачено ч. 2 ст. 302 КПК України.

Таким чином, на переконання суду апеляційної інстанції, під час розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_8 , судом першої інстанції було порушено вимоги ст.302 КПК України.

За приписами ч.1 ст. 412 КПК України істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону України є такі порушення, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення

Крім того, апеляційний суд також погоджується із доводами апеляційної скарги прокурора щодо порушення судом першої інстанції, під час призначення обвинуваченому покарання, вимог ст.71 КК України, з огляду на таке.

Так, у випадках, коли засуджений після постановления вироку, але до повного відбуття покарання, вчинив новий злочин застосовується призначення покарання за сукупністю вироків. У цьому разі суд відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. При складанні покарань у порядку ч. 1 ст. 71 КК України остаточне покарання має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком. Ці приписи закону є імперативними і підлягають обов`язковому виконанню.

Так, як убачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 вчинив новий злочини після постановлення вироку Суворовського районного суду м. Одеси від 28.12.2023 року, а саме - 29.05.2024 року та до повного відбуття покарання за попереднім вироком.

З огляду на зазначене, вирок суду першої інстанції стосовно ОСОБА_8 не можна визнати законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки вищенаведені порушення перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону (ч. 1 ст. 412 КПК), яке, як наслідок, вплинуло на правильність застосування закону України про кримінальну відповідальність, у зв`язку з чим вирок суду підлягає скасуванню.

Згідно п. З ч. 2 ст. 412 КПК України, судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності обвинуваченого, крім випадків, передбачених ст. 381 КПК України, або прокурора, крім випадків, коли його участь не є обов`язковою

Відповідно до вимог ст. 415 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлено порушення, передбачені пунктами 2, 3, 4, 5, 6, 7 частини другої статті 412 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги такими, що знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду вироку Суворовського районного суду м. Одеси від 07.02.2025 року відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

Таким чином, апеляційний суд дійшов переконання про необхідність задоволення апеляційної скарги прокурора, скасування вирку суду першої інстанції із направленням матеріалів кримінального провадження на новий судовий розгляд у суді першої інстанції іншим складом суду.

Керуючись статями 376, 403, 404, 405, 407, 418, 419, 532 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив

Апеляційну скаргу прокурора Суворовської окружної прокуратури ОСОБА_7 - задовольнити.

Вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 07.02.2025 року відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.1 ст.309 КК України, - скасувати.

Призначити призначити новий судовий розгляд обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000246 від 29.05.2024 року відносно ОСОБА_8 ,, обвинуваченого за ч.1 ст.309 КК України у тому ж суді першої інстанції в іншому складі суду зі стадії підготовчого судового провадження.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4