Справа № 734/3185/25 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/740/25
У Х В А Л А

03 вересня 2025 року м. Чернігів

Суддя Чернігівського апеляційного суду ОСОБА_2 , розглянувши апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на ухвалу Козелецького районного суду Чернігівської області від 26 серпня 2025 року,

В С Т А Н О В И Л А :

На розгляді Козелецького районного суду Чернігівської області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №15000184 від 27 травня 2025 року, за обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

До початку судового розгляду представник власника майна ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 подала суду першої інстанції клопотання про скасування арешту автомобіля марки Хюндай Соната, реєстраційний номер НОМЕР_1 , право власності на який зареєстроване за ОСОБА_3 .

В підготовчому судовому засіданні суд відмовив у задоволенні клопотання представника власника майна з тих підстав, що провадження у справі перебуває на початковій стадії, коли ще не досліджувались докази, в тому числі й речові, яким є вказаний у клопотанні автомобіль, отже, потреба у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, не відпала, а доказів, які б вказували на необгрунтованість накладення арешту, не надано.

В апеляційній скарзі представник власника майна адвокат ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу слідчого судді Козелецького районного суду Чернігівської області, задовольнити клопотання та скасувати арешт автомобіля марки Хюндай Соната, д.н.з. НОМЕР_1 , повернувши автомобіль власнику.

Окрім повного цитування вимог кримінального процесуального Кодексу України щодо заходів забезпечення кримінального провадження та підстав для накладення арешту на майно, апелянтка зазначає, що слідчий суддя не оцінив розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна для власника.

Вказує на те, що необхідність скасування накладення арешту на майно можуть обумовити, зокрема, помилкове накладення арешту на майно осіб, які не мають статусу підозрюваного або обвинуваченого та не несуть за законом матеріальну відповідальність за їх дії.

Вивчивши зміст апеляційної скарги та долучених до неї матеріалів, зміст оскаржуваної ухвали та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Порядок та перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, чітко визначено та регламентовано Главою 31 Кримінального процесуального кодексу України.

За правилами ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Отже, будь-які ухвали суду, що стосуються питань організації судового процесу, а також розгляду заяв та клопотань учасників в суді, не відносяться до судових рішень, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги поданої на судове рішення, постановлене за результатами судового розгляду та яке підлягає апеляційному оскарженню.

Оскільки кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 перебуває на стадії судового розгляду і в ньому ще не ухвалено остаточного рішення, то вказана ухвала про призначення судового розгляду та відмову у задоволенні клопотання про скасування арешту на майно окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає. Заперечення проти такої ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідками розгляду кримінального провадження.

Більш того, колегія суддів звертає увагу апелянтки на те, що нею було подано клопотання про скасування арешту на майно не в рамках досудового розслідування, а під час судового розгляду, а тому, ухвала, яка нею оскаржується, постановлена не слідчим суддею, як вона про це безпідставно вказує, а судом.

Крім того, під час судового розгляду підстави для скасування арешту на майно суттєво відрізняються від підстав для такого рішення під час досудового розслідування.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 цього Кодексу.

Враховуючи, що представником власника майна адвокатом ОСОБА_4 подано апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції, яка окремому апеляційному оскарженню в порядку ст. 392 КПК України не підлягає, то у відкритті провадження за її апеляційною скаргою необхідно відмовити.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 392, 394, 399 КПК України,

У Х В А Л И Л А :

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на ухвалу Козелецького районного суду Чернігівської області від 26 серпня 2025 року, відмовити. Апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала, без розгляду.

Ухвала набирає законної сили після її постановлення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня отримання копії ухвали.

СуддяОСОБА_2