Справа № 589/3527/24
Провадження № 1-кп/589/480/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2025 року м. Шостка

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт. Зноб-Новгородське, Середино-Будський район Сумської області, громадянина України, з професійно технічною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до статті 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Відповідно до ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період. Під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин.

Встановлено, що ОСОБА_4 17.05.2024 пройшов військово-лікарську комісію, за результатом огляду якої визнаний придатним до військової служби, крім того, останнього було ознайомлено з результатами військово-лікарської комісії під особистий підпис.

ОСОБА_4 , який прийшов до ІНФОРМАЦІЯ_2 , 22.05.2024 в приміщенні кабінету № 109 було запропоновано отримати повістку на відправку до ВЧ НОМЕР_1 , відповідно до якої йому необхідно було 27.05.2024 о 14 год 00 хв. з`явитись з речами до ІНФОРМАЦІЯ_2 для відправки до вказаної військової частини. ОСОБА_4 , погодився, після чого старшим офіцером мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , було виписано відповідну повістку.

Також, ОСОБА_4 було ознайомлено зі статтею 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», відповідно до якої він не має права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації. Крім того, ОСОБА_4 , було попереджено про можливість притягнення до кримінальної відповідальності у разі неприбуття за повісткою.

ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, знаючи про призов його на військову службу під час мобілізації, будучи придатним за станом здоров`я до військової служби, а також, будучи належним чином оповіщеним про час та місце прибуття на відправку до військової частини, не маючи правових підстав на відстрочку чи звільнення від призову під час мобілізації, не бажаючи виконувати свій військовий обов`язок, маючи умисел на ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, у зазначений у повістці час, а саме: о 14:00 год 27.05.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_2 без поважних причин не з`явився та таким чином ухилився від призову на військову службу під час мобілізації, тобто не виконав загальний військовий обов`язок по захисту Вітчизни, покладений на нього, як на громадянина України згідно ст. 65 Конституції України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому злочині визнав повністю, пояснив, що дійсно пройшов медкомісію, за висновком якої був визнаний придатним до служби. Сумнівів щодо висновків ВЛК він не має. Після чого йому вручили повістку про необхідність з`явитися 27.05.2024 о 14 год 00 хв. до ІНФОРМАЦІЯ_2 для відправлення на військову службу. Однак, у зазначений час він не з`явився. Свої дії пояснив тим, що злякався, оскільки його племінник загинув на війні, а рідний брат зник безвісті на Донецькому напрямку біля м. Краматорськ. Наслідки неявки по повістці йому відомі. Розкаявся у скоєному, просив врахувати його сімейні обставини, а також те, що його мати має інвалідність по зору. Просив не позбавляти його свободи, а при призначенні покарання застосувати ст.75 КК України.

Враховуючи те, що прокурор та обвинувачений вважають недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, а також з`ясовано, що він усвідомлює неможливість далі оспорити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів щодо фактичних обставин справи.

Допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ст. 336 КК України, як ухилення від призову на військову службу під час мобілізації.

Згідно з вимогами ст. 65 КК суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного й обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів, а згідно із ч. 2 ст. 50 КК покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

За правилами ст. 75 КК, якщо суд при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Інститут умовного звільнення не є імперативним і прийняття відповідного рішення належить до дискреційних повноважень суду, який їх реалізує у кожному конкретному випадку, беручи до уваги встановлені у справі факти, які свідчать про суспільну небезпечність діяння та характеризують засуджену особу.

Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (справа «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність оцінювання представниками судових органів визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду.

Дана позиція суду узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові ККС ВС від 18 лютого 2025 року, справа №226/1856/23.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме те, що обвинувачений вчинив нетяжкий злочин, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку лікаря нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується позитивно, не одружений, не працюючий.

Крім цього, суд вважає за доцільне врахувати те, що рідний брат обвинуваченого ОСОБА_6 , будучи призваним на військову службу, 14.05.2025 зник безвісти, виконуючи бойове завдання поблизу населеного пункту Плещіївка Краматорського району Донецької області.

У зв`язку з чим на даний час обвинувачений, відповідно до п. 4 ч. 3 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягає призову на військову службу під час мобілізації.

Також суд бере до уваги, що мати обвинуваченого має інвалідність по зору та обвинувачений єдиний член сім`ї, що може здійснювати догляд за нею .

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд, згідно із ст. 66 КК України, визнає: визнання обвинуваченим своєї вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Обставин, що згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про призначення покарання ОСОБА_4 в межах санкції ст.336 КК України у виді позбавлення волі.

Водночас, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, беручи до уваги вищевказані дані про особу винного, зважаючи на наявність пом`якшуючих обставини та відсутність обтяжуючих обставин, суд вважає можливим на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням та призначенням іспитового строку.

Вказане, на переконання суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Звільняючи обвинуваченого від реального відбування покарання, суд вважає за необхідне покласти на нього обов`язки, визначені ст. 76 КК України, для контролю за його поведінкою в період іспитового строку.

Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк - 2 роки, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази:

- розписку ОСОБА_4 про отримання повістки, додаток 12 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, картку обстеження та медичного огляду ОСОБА_4 , рапорт старшого офіцера мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , оригінал повістки на відправку 27.05.2024 видану на ім`я ОСОБА_4 , які зберігаються в матеріалах кримінального провадження в Шосткинській окружній прокуратурі залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а при оскарженні вироку якщо його не скасовано - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_1