Справа № 645/3217/25
Провадження № 1-кс/645/648/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2025 року м. Харків

Немишлянський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання прокурора Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000724 від 17.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,

в с т а н о в и в:

21 травня 2025 року до суду надійшло клопотання прокурора Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000724 від 17.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, а саме просив: накласти арешт на речовий доказ пластикову пляшку чорного кольору з фольгою на горловині, яка була поміщена до спеціального сейф пакету RAW0013699. Просив визначити місце зберігання предмету камеру зберігання речових доказів ВП №2 ХРУП №2 ГУ НП в Харківській області.

В обґрунтування клопотання зазначено, що до ЧЧ №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що за адресою: м. Харків, вул. Волошкова 12 гр. ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мав при собі наркотичні речовини, під час того, як його намагався зупинити співробітник ДОП ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 вчинив опір працівнику поліції під час виконання ним своїх службових обов`язків та наніс останньому тілесні ушкодження. ( ІТС ІПНП 9847 від 17.05.2025).

За даним фактом СВ ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено 17.05.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000724, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

17.05.2025 в період часу з 14 год 48 хв по 15 год 13 хв в ході огляду місця події за адресою: м. Харків, вул. Волошкова, буд. 12 було виявлено та вилучено пластикову пляшку чорного кольору з фольгою на горловині, яка була поміщена до спеціального сейф пакету RAW0013699.

В подальшому, постановою слідчого СВ ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 від 18.05.2025, вищевказаний предмет визнано речовим доказом.

Прокурор ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, надав заяву, якою підтримав клопотання в повному обсязі, просив суд його задовольнити та розглянути справу за його відсутності.

Згідно ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання за відсутністю слідчого та прокурора.

Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши додані до клопотання документи, якими слідчий обґрунтовує свою вимогу, матеріали справи за клопотанням про арешт майна, встановив наступне.

Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

21.05.2025 р. до Немишлянського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора, у кримінальному провадженні про накладення арешту на вилучене у ході проведення огляду місця події 17.05.2025 р. Згідно трекінгу поштових відправлень, вказане клопотання надійшло до відділення поштового зв`язку 19.05.2025 року.

Відповідно до вимог ст. 116 КПК України строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти, у зв`язку з чим слідчий суддя вважає, що процесуальний строк на подання вказаного клопотання не пропущений, тому вважає за можливе, розглянути клопотання по суті.

Судом встановлено, що в провадженні СВ ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області знаходяться матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000724 від 17.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

17.05.2025 в період часу з 14 год 48 хв по 15 год 13 хв в ході огляду місця події за адресою: м. Харків, вул. Волошкова, буд. 12 було виявлено та вилучено пластикову пляшку чорного кольору з фольгою на горловині, яка була поміщена до спеціального сейф пакету RAW0013699.

Прокурор вказав, що оскільки розслідування у кримінальному провадженні триває, необхідно провести ряд судових експертиз, тому з метою збереження речових доказів необхідно накласти арешт на вищевказане майно.

Прокурор в клопотанні вказує на таку підставу для накладення арешту на майно, як збереження речових доказів.

18.05.2025 року слідчим СВ ВП №2 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_6 була винесена постанова про визнання речовими доказами вилучених в ході огляду місця події від 17.05.2025 року - пластикову пляшку чорного кольору з фольгою на горловині, яка була поміщена до спеціального сейф пакету RAW0013699.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

За ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що вилучені під час огляду місця події за вищевказаною адресою речі є тимчасово вилученим майном.

Частиною 1 ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд, зокрема, повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

За ч. 11 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження (абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України).

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Таким чином, доведено, що вказані у клопотанні речі, мають значення для забезпечення даного кримінального провадження, оскільки існують розумні підозри вважати, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, і не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

Крім того, одним з основоположних аспектів верховенства права є вимога юридичної визначеності, згідно якої у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Юридична визначеність вимагає поваги до принципу res judicata, тобто «остаточності» рішення суду у спірних правовідносинах.

В межах розгляду цього клопотання, слідчим суддею не встановлено допущення органами досудового розслідування істотних порушень прав людини і основоположних свобод, які б давали підстави для відмови у накладені арешту на вилучене майно під час огляду.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 98, 132, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000724 від 17.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України задовольнити.

Накласти арешт на речові докази, а саме - пластикову пляшку чорного кольору з фольгою на горловині, яка була поміщена до спеціального сейф пакету RAW0013699, яку було вилучено 17.05.2025 в період часу з 14 год. 48 хв. по 15 год. 13 хв. в ході огляду місця події за адресою: м. Харків, вул. Волошкова, буд. 12.

Визначити місцем зберігання арештованого майна- камеру схову речових доказів ВП №2 ХРУП №2 ГУ НП в Харківській області.

Виконання ухвали доручити ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області та Немишлянській окружній прокуратурі м. Харкова.

Роз`яснити, що відповідно до положень ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 21.05.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1