Справа № 676/1452/23
Провадження № 1-кп/676/53/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 травня 2025 року м. Кам`янець-Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

представника потерпілих -

цивільних позивачів ОСОБА_6 ,

обвинуваченого -

цивільного відповідача ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області кримінальне провадження №0000985 від 29 вересня 2022 року по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Шепіт Вижницького району Чернівецької області, українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , із вищою освітою, працюючого заступником начальника виробництва ТОВ «Каммед», одруженого, раніше несудимого, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 28 вересня 2022 року близько 17 год. 40 хв., керуючи технічно справним автомобілем марки «Volkswagen» моделі «Golf» реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись прямо у власній смузі руху по вулиці Героїв Небесної Сотні у м.Кам`янець-Подільському зі сторони вулиці Привокзальної в напрямку проспекту Грушевського зі швидкістю близько 42,6…44,5 км/год, маючи належну оглядовість та видимість проїжджої частини вулиці, в порушення вимог Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 (далі - Правил), а саме підпункту «б» пункту 2.3, відповідно до якого: «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі» та пункту п. 12.3., згідно з яким: « У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди», маючи об`єктивну можливість завчасно виявити пішохода ОСОБА_13 , яка переходила проїжджу частину вул. Героїв Небесної Сотні із візком позаду себе зліва направо відносно напрямку руху автомобіля ОСОБА_7 , проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася, продовжуючи рух прямо не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод, небезпеки пішоходу ОСОБА_13 , не вжив своєчасних заходів для зменшення швидкості керованого ним автомобіля аж до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого допустив наїзд на потерпілу ОСОБА_13 , а саме допустив зіткнення лівим дзеркалом заднього виду керованого ним автомобіля із тулубом останньої, у зв`язку з чим потерпіла втратила рівновагу та, перечепившись за власний візок, впала з висоти власного зросту на асфальтобетонне покриття, отримавши тілесні ушкодження, від яких ІНФОРМАЦІЯ_2 померла у приміщенні реанімаційного відділення лікарні.

Порушення ОСОБА_7 підпункту «б» пункту 2.3 та пункту 12.3 Правил стали причиною дорожньо-транспортної пригоди та перебувають у прямому причинному зв`язку з її наслідками у виді спричинення смерті потерпілої ОСОБА_13 .

Зазначеними вище необережними діями, які виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч.2 ст.286 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав та дав показання, що 28 вересня 2022 року після 17 год. повертався на своєму технічно справному автомобілі марки «Volkswagen» моделі «Golf», номерний знак НОМЕР_3 , додому з роботи. Рухався по вул.Героїв Небесної Сотні м.Кам`янець-Подільського Хмельницької області зі сторони ж/д вокзалу в сторону проспекту Грушевського зі швидкістю близько 50 км/год. Роздільної смуги на дорозі не було, але якщо уявно провести цю роздільну смугу, то він рухався ближче до роздільної смуги. Погода була сонячна, дощу не було, дорожнє покриття було сухим. Не доїжджаючи до кінотеатру «Юність», на дорозі з`явилися пішоходи, як пізніше йому стало відомо - це була свідок ОСОБА_14 з чоловіком, яких він пропустив, зменшивши швидкість приблизно до 40 км/год. та дав людям пройти. Коли вони пройшли, збільшив швидкість та, пришвидшившись приблизно до 40-45 км/год., поїхав далі. Із-за автомобіля не седану, схожого на «Кенго», білого кольору, який був припаркований з лівої сторони дороги, передньою частиною до ж/д вокзалу та задньою частиною до пр.Грушевського, передні колеса якого були ближче до бровки, десь за 20-30 см., а задні колеса за 50-60 см. від бровки, тобто який був припаркований під кутом, вибігла невисокого зросту, худенька, літнього віку жінка - ОСОБА_13 , на його думку років 65-70, яка переходила дорогу навскоси, фактично йому назустріч, з нахиленою вперед головою та у правій руці тягнула важкий візок з сіткою картоплі, вагою десь 40-50 кг. Крім того, повідомив, що перед цим припаркованим автомобілем, стояв ще один автомобіль і ззаду трохи далі стояли також автомобілі. З правої сторони дороги припаркованих автомобілів не було. Від ОСОБА_13 його автомобіль був десь на відстані 20-25 метрів. Він вивернув кермо вправо, загальмував і десь через 12 метрів авто зупинилося, а ОСОБА_13 далі продовжила свій рух. Відстань від автомобіля, коли він зупинився до ОСОБА_13 , була близько пів метра. Вважає, що ОСОБА_13 зачепилася лівою стороною, своїм передпліччям, оскільки вона невисокого зросту за дзеркало автомобіля, вдарилася об дзеркало, уже стоячого автомобіля, який стояв уже десь секунду і зникла з його поля зору в районі задньої частини автомобіля. ОСОБА_13 не дивилася на дорогу, оскільки, якби дивилася, то побачила би його транспортний засіб. Крім того, зазначив, що чітко бачив, що не зачепив ОСОБА_13 автомобілем, а що вона фактично набігла на його автомобіль. Він почув звук падіння і одразу вийшов з автомобіля та побачив візок, який лежав на рівні задніх дверей його автомобіля, ручкою в сторону ж/д вокзалу, біля лівої руки ОСОБА_13 , яка була відкинутою до пр.Грушевського. Поряд лежала ОСОБА_13 ногами на рівні заднього колеса, заднього бампера його автомобіля та головою в ліву сторону дороги, в сторону кінотеатру «Юність». Він підійшов до неї, ОСОБА_13 була при свідомості, однак не розмовляла і намагалася встати. Ніяких тілесних ушкоджень у неї не було. Вона лежала рівно, одяг був непошкоджений, була взута у взутті. Він попросив, щоб вона не рухалася, оскільки бачив, що веде себе не зовсім нормально і подумав, що вона травмувалася. Повз них проходила жінка і він попросив її викликати швидку медичну допомогу, а сам повернувся до автомобіля, звідки взяв подушку та підклав під голову ОСОБА_13 . Коли приїхала бригада швидкої медичної допомоги ОСОБА_13 піднялася і сіла. Лікар її оглянув та на ношах ОСОБА_13 забрали в автомобіль швидкої медичної допомоги. Приїхали працівники поліції, які подивилися на потерпілу, яка була уже в автомобілі швидкої медичної допомоги, подивилися на автомобіль, він розповів, що сталося і після того він разом із працівниками поліції на їхньому ж автомобілі, а також разом із швидкою медичною допомогою поїхали в лікарню. ОСОБА_13 забрали у відділення травмпункту. Посидівши у травмпункті десь ще пів години, вийшов лікар і повідомив, що у ОСОБА_13 будуть ще додаткові обстеження. Після цього, він разом із працівниками поліції поїхали на інше ДТП, яке сталося по вул.Лесі Українки, де працівники поліції оформили усі необхідні документи і лише після того повернулися на місце ДТП, де залишився його автомобіль. Коли вони прибули на місце ДТП, уже стемніло. Його автомобіль стояв на тому ж місці, люди уже порозходилися і працівники поліції оглянули місце ДТП, заміряли гальмівний шлях, оформили усі необхідні документи і автомобіль забрали на майданчик тимчасового тримання транспортних засобів. Крім того, повідомив, що припаркованого автомобіля, із-за якого вибігла ОСОБА_13 , уже не було, хоча, коли працівники поліції приїхали вперше, разом із швидкою допомогою, даний автомобіль ще стояв припаркований на тому ж місці. Також підтвердив, що протокол огляду МП відповідає дійсності, зокрема гальмівний шлях. Слідчі експерименти, які проводилися за його участі, не все відповідає дійсності. Зокрема, припаркований автомобіль на слідчому експерименті ставили паралельно до бордюру, а він стояв під кутом. У висновку, коли рахували секунди, одна секунда лишня. Якщо авто було під кутом, то і відстань зменшується. І стосовно відстаней пояснив, що за пів року від моменту ДТП міг призабути точну відстань, а саме відстань автомобіля до пішоходів, а також швидкість руху ОСОБА_13 . Також, повідомив, що під час руху був уважний. Дивився на знак, після того як пропустив пішоходів і одразу зір повернув назад на проїжджу частину і в цей момент побачив, що ОСОБА_13 вибігла на дорогу. Сліди подряпин на дзеркалі його автомобіля, утворилися не в результаті ДТП, а були і до цього. Підтвердив, що час ОМП відповідає протоколу. Цивільний позов не визнає. Потерпілій стороні нічого не відшкодовував та ніяких пропозицій щодо відшкодування з його сторони не було, лише два рази відвідував ОСОБА_13 , як вона перебувала у лікарні.

Незважаючи на невизнання вини у вчиненні правопорушення, вина обвинуваченого ОСОБА_7 підтверджується дослідженими в судовому засіданні наданими стороною обвинувачення доказами.

Зокрема показаннями очевидця події - свідка ОСОБА_15 , який в судовому засіданні суду повідомив, що 28 вересня 2022 року близько 17 год. 30 хв. в м.Кам`янець-Подільському Хмельницької області стояв біля підвального приміщення магазину «Мрія», що розташований по вул. Героїв Небесної Сотні, де чекав свого батька. Із сторони кінотеатру «Юність» до дороги, щоб перейти її, рухалася жінка похилого віку - ОСОБА_13 і тягнула візок. Як для її віку, рухалася вона достатньо швидко. Переходила дорогу ОСОБА_13 навпроти гуртожитку індустріального технікуму, ближче до пр. Грушевського. Пішохідного переходу там немає, однак люди переходять там дорогу. Водій автомобіля «Volkswagen Golf» ОСОБА_7 зупинився перед уявним пішохідним переходом та пропустив людей, які там переходили дорогу, після чого знову рушив. Швидкість була не велика. Коли ОСОБА_7 пропускав пішоходів, ОСОБА_13 ще не вийшла на проїжджу частину. Неподалік стояв припаркований передом до вул.Привокзальної та задом до пр.Грушевського автомобіль. ОСОБА_7 проїхав близько 50 м. та ззаду припаркованого автомобіля вийшла ОСОБА_13 десь за 15 метрів від автомобіля ОСОБА_7 . Вважає, що вона вийшла десь як ОСОБА_7 проїхав близько половину шляху до ДТП. Самого удару він не бачив, але почув не сильне гальмування. Потім одразу приїхала швидка медична допомога.

Показаннями ще одного очевидця події - свідка ОСОБА_14 , яка в судовому засіданні повідомила, що 28 вересня 2022 року близько 17 год. 30 хв. в м.Кам`янець-Подільському Хмельницької області разом із своїм чоловіком пішли до магазину «Мрія», що розташований в підвальному приміщенні по вул. Героїв Небесної Сотні. Коли вийшли з магазину, побачили жінку похилого віку - ОСОБА_13 , яка йшла по тротуару зі сторони АТБ до магазину «Мрія» в сторону пр.Грушевського і тягнула на візку мішок картоплі. Вона з чоловіком пройшли декілька метрів від магазину в сторону пр.Грушевського та перейшли дорогу. Перейшовши дорогу, почула якийсь гул, навіть не удар. Коли розвернулася, то побачила ОСОБА_13 , яка лежала на землі обличчям вгору, головою до бордюру та ногами на проїжджій частині, а поряд лежав візок з картоплею. Спереду від ОСОБА_13 стояв автомобіль «Volkswagen» моделі «Golf» приблизно за 3 метра від неї та було видно гальмівний шлях. Автомобіль рухався по вул. Героїв Небесної Сотні в сторону пр.Грушевського. Підбігли до ОСОБА_13 , водій ОСОБА_7 подав подушку під голову для ОСОБА_13 . Також зазначила, що одяг у неї був непошкоджений, була у взутті та рукою трималася за візок. Повз них проходила дівчина, яка викликала швидку медичну допомогу, так як біля них телефонів не було. ОСОБА_13 прийшла до свідомості та повідомила, що ходила по картоплю. Швидку чекали довго, десь 20-25 хв. Коли приїхала швидка, цю жінку забрали, а вона разом з чоловіком відтягнули візок з картоплею на зберігання до магазину «Мрія». Крім того, пояснила, що ОСОБА_13 переходила дорогу прямо за ними, припаркованого автомобіля поряд не було. Автомобіль стояв біля пив-бару. Вважає, що ОСОБА_7 не міг збити ОСОБА_13 , а гальмівний шлях утворився від того, що ОСОБА_7 побачив ОСОБА_13 , яка була на дорозі і в якої, мабуть, щось сталося, можливо стало погано, або візок зачепився, а тому ОСОБА_7 і гальмував.

Показаннями свідка ОСОБА_16 - лікаря екстреної медичної допомоги в м.Кам`янець-Подільському Хмельницької області, який в судовому засіданні пояснив, що 28 вересня 2022 року він чергував у складі бригади та ближче до 18 год. поступив виклик на вул.Героїв Небесної Сотні, біля кінотеатру «Юність». Приїхавши за вказаною адресою, побачили жінку похилого віку - ОСОБА_13 , яка сиділа на асфальті на розмахувала руками, однак не розмовляла. Автомобіль стояв ближче до тротуару і по його розташуванню було зрозуміло, що він рухався в сторону пр.Грушевського. ОСОБА_13 сиділа ззаду автомобіля зліва на відстань близько 2-х метрів. Автомобіль був розташований справа. Приїхавши на місце події, якийсь чоловік повідомив, що зачепив ОСОБА_13 дзеркалом і вона впала. На його думку, це був водій автомобіля. Оглянувши ОСОБА_13 , візуально ніяких тілесних ушкоджень у неї виявлено не було, ні ран, ні подряпин не було. Синців також не було, але повідомив, що синці одразу не проявляються. На момент огляду вона невідкладної допомоги не потребувала, однак вони її забрали у автомобіль швидкої допомоги та відвезли до травмпункту для подальшого обстеження та лікування.

Крім зазначених вище показань свідків сторони обвинувачення, об`єктивно винуватість ОСОБА_7 у вчиненому кримінальному правопорушенні підтверджується наданими стороною обвинувачення письмовими доказами.

Зокрема, даними рапорту ст.інспектора-чергового Кам`янець-Подільського РУП ГКНП в Хмельницькій області ОСОБА_17 від 28 вересня 2022 року (т.2 а.с.7), яким підтверджено надходження 28 вересня 2022 року о 17 год. 41 хв. на лінію «102» з МШД повідомлення про те, що в м.Кам`янець-Подільському по вул.Героїв Небесної Сотні, будинок №35 автомобіль здійснив наїзд на пішохода жінку.

Даними протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 28 вересня 2022 року, з долученою до нього план-схемою та ілюстративними таблицями (т.2 а.с.12-29), достовірність яких підтвердив у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 , у яких зафіксовано кінцеве положення транспортного засобу після ДТП, сліди трасологічного походження - сліди гальмування автомобіля марки «Volkswagen» моделі «Golf» реєстраційний номер НОМЕР_2 . Так оглядом місця дорожньо-транспортної пригоди було встановлено, що дорожньо-транспортна пригода мала місце в межах населеного пункту м.Кам`янець-Подільського Хмельницької області на ділянці проїжджої частини вул. Героїв Небесної Сотні поблизу буд. № 35, у світлу пору доби, за ясної погоди. Пряма в плані, горизонтального профілю. Асфальтобетонне покриття у сухому стані та без пошкоджень. Проїжджа частина вулиці в місці ДТП призначена для руху в двох напрямках, ширина проїзної частини 9,3 м., дорожня розмітка відсутня. Дорожні знаки, які безпосередньо стосуються наїзду відсутні. Оглядом місця події зафіксовано прямолінійний слід гальмування переднього лівого колеса автомобіля довжиною 8,7 м. Місце контактування автомобіля з пішоходом знаходиться на відстані 7,4 м. повздовжньо (бордюр) та 21,4 м. поперечно (дорожній знак 5.41.1. ПДР).

Даними протоколу огляду документа - медичної картки стаціонарного хворого №1/3288 потерпілої ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (т.2 а.с.159), яка була отримана стороною обвинувачення на підставі ухвали слідчого судді про тимчасовий доступ до документів, які містять охоронювану законом таємницю, (т.2 а.с.155-156) та відомостями, що містяться у цій медичній картці стаціонарного хворого (т.2 а.с.160-192) та використовувалися судово-медичним експертом при проведенні додаткової судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (т.2 а.с.195-199).

Висновком експерта №301 від 07.10.2022 року, наданого за результатами проведення судово-імунологічної експертизи зразка рідкої крові з трупа ОСОБА_13 ,1940 р.н. (т.2 а.с.66), відповідно до якого кров з трупа ОСОБА_13 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0.

Висновком експерта №1269 від 10-20.10.2022 року, наданого за результатами проведення судово-медичної експертизи шматочків внутрішніх органів від трупа ОСОБА_13 , 1940 р.н. (т.2 а.с.67), згідно з яким набряк головного мозку. Під м`якими мозковими оболонками діапедез еритроцитів. В речовині мозку - численні дрібновогнищеві, периваслярні, вогнищеві крововиливи (вірогідно вторинні) та ознаки початку формування гліального рубця. Фрагментація м`язових волокон міокарда. Периваскулярний ліпоматоз в міокарді. Помірний набряк строми міокарда. Поширені ділянки гострої альвеолярної емфіземи у легенях. Дистрофія нирок та печінки. Повнокров`я досліджуваних органів.

Висновком експерта №206 від 05.10.2022 року - 09.01.2023 року, наданого за результатами проведення судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (т.2 а.с.62-65) та висновком експерта №2 від 23.02.2023 року, наданого за результатами проведення додаткової судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (т.2 а.с.195-199), відповідно до яких:

1. Причиною смерті ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 явилася закрита черепно-мозкова травма, перелом лівої тім`яної кістки з переходом лінії перелому на лобну кістку, перелом обох крил клиноподібної кістки зліва, гострий субдуральний крововилив справа, субарахноїдальний крововилив, вогнищевий геморагічний забій обох лобно - тім`яно - скроневих областей головного мозку, що привело набряку стиснення головного мозку, про що свідчать тілесні ушкодження, вказані в описовій частині даного висновку.

2. Згідно медичної карти стаціонарного хворого № 1/3288 BAIT КНП «Кам`янець - Подільська міська лікарня» Кам`янець - Подільської міської ради на ім`я ОСОБА_13 , відомо, що смерть останньої наступила ІНФОРМАЦІЯ_4 20год.50хв.

3. а) Тілесні ушкодження на трупі ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у вигляді закритої черепно-мозкової травми, перелому лівої тім`яної кістки з переходом лінії перелому на лобну кістку, перелому обох крил клиноподібної кістки зліва, гострого субдурального крововиливу справа, субарахноїдального крововиливу, вогнищевого геморагічного забою обох лобно-тім`яно-скроневих областей головного мозку, крововиливу в потиличній ділянці мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення, стоять в прямому причинному зв`язку з настанням смерті (згідно пункту 2.1.1 «Правил визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» із наказу МОЗ України від 17.01.95 року № 6 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України»).

б). Тілесні ушкодження на трупі ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у вигляді синців в області повік лівого ока(1), в усіх відділах потиличної частини (1), по степені тяжкості, застосовуючи до живої особи, відносяться до легких тілесних ушкоджень, згідно пункту 2.3.5 «Правил визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» із наказу МОЗ України від 17.01.95 року № 6 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України»).

4. Всі вище вказані в пунктах 3 (а,б) тілесні ушкодження на трупі ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 могли утворитися внаслідок падіння з висоти власного зросту і ударі лівою тім`яно-потиличною ділянкою голови об тупий твердий предмет при дорожньо-транспортній пригоді, за умов і в термін, вказаних в постанові про призначення судово-медичної експертизи та в матеріалах кримінального провадження, тобто 28.09.2022 року.

4. На судово-токсикологічну експертизу зразок крові з трупа ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на наявність етилового (винного) алкоголю не брали, тому що остання знаходилась на стаціонарному лікуванні в BAIT КНП «Кам`янець - Подільська міська лікарня» з 28.09.2022 року по 04.10.2022 року і пройшов значний проміжок часу від ДТП до смерті.

В судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_18 , підтвердивши висновки зазначених вище експертиз, будучи допитаним для їх роз`яснення, суду пояснив, що механізм утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_13 могли утворитися внаслідок падіння з висоти власного зросту і ударі лівою тім`яно-потиличною ділянкою голови об тупий твердий предмет при дорожньо-транспортній пригоді, за умов і термін, указаних у постанові про призначення судово-медичної експертизи та в матеріалах кримінального провадження. На момент проведення експертизи наявних інших тілесних ушкоджень ніг чи рук на тілі ОСОБА_13 , які б вказували на наїзд, виявлено не було. Однак зазначив, що не всі дії тупих твердих предметів залишають по собі слід. Якби була прикладена значна сила, зокрема автомобіля, то були б наявні тілесні ушкодження. Тілесні ушкодження у ОСОБА_13 були виявлені в області потилиці. Вихідних даних у працівників щодо наявності інших тілесних ушкоджень не було. ОСОБА_13 могла впасти і при цьому перекрутитися, а могла і так впасти, зачепившись за дзеркало чи щось інше. Не виключає того, що авто могло стояти, вона його не побачила зачепилася і впала у зв`язку з її віковими змінами. Однак, зазначив, що мала б бути якась хоч маленька дія з дзеркалом автомобіля, або ОСОБА_13 спіткнулася або ж просто злякалася. Якби у ОСОБА_13 був навіть найлегший синяк на грудях від контакту із дзеркалом він би зійшов за 7-9 днів. Остання фаза цвітіння синяка - це жовтий. У віці ОСОБА_13 її шкіра уже жовта, тому на 5-й день синяк уже зливається із кольором шкіри. Якби навіть синяк і був, він міг бути і невиявлений із-за терміну, який пройшов з моменту його утворення. Лікар швидкої допомоги, який прибув на місце події, міг і не виявити ніяких тілесних ушкоджень у ОСОБА_13 , адже синяк в області повік лівого ока та в усіх відділах потиличної частини - це синяки які проявляються годин через 12 після травми. Щодо надання ним двох висновків пояснив, що висновки є ідентичними. Згідно внутрішньої інструкції МОЗ України тіло з лікарні без історії хвороби не надходить. Він зробив акт, відправив його, а після цього прийшов слідчий та повідомив, щ необхідно провести експертизу із наявністю історії хвороби, тому він виконав експертизу повторно.

Висновком експерта №155 від 26.01.2024р. - 12.02.2024р., наданого за результатами проведення комісійної експертизи трупа ОСОБА_13 , 1940 р.н. (т.1 а.с.219), згідно з яким набряк головного мозку. Під м`якими мозковими оболонками дрібновогнищевий діапедез еритроцитів. В речовині мозку - ділянки забою з вторинними змінами, початковими ознаками резорбції. Фрагментація м`язових волокон міокарда. Помірна гіпертрофія м`язових волокон міокарда. Помірний набряк строми міокарда. Поширені ділянки емфізематозно розширених альвеол у легенях. Дистрофія нирок та печінки.

Висновком експертів за результатами проведення судової комплексної медико-автотехнічної (обставин і механізму ДТП, транспортно-трасологічної) експертизи від 14.03.2024 року №3279/3280/23-26/83 (т.1 а.с.196-213), відповідно до якої:

1. ОСОБА_13 були заподіянні тілесні ушкодження: відкрита черепно-мозкова травма у вигляді лінійного перелому лівої тім`яної кістки з переходом лінії перелому на лобну кістку та на кістки основи черепу в області обох крил клиноподібної кістки зліва, субдурального крововиливу по зовнішній та базальній поверхнях лобно-тім`яно-скроневої часток справа близько 70 мл та зліва пластинчатого характеру, субарахноїдального крововиливу по всіх поверхнях лівої та правої півкуль, внутрішньо-мозкового крововиливу в лівій лобно- тім`яно-скроневій ділянці, вогнищеві геморагічні забої обох лобно-тім`яно- скроневих ділянок головного мозку, з синцем в ділянці повік лівого ока, з місцем прикладання травмуючої сили у вигляді забою м`яких тканин лівої тім`яно- потиличної ділянки, який проявився синцем в потиличній ділянці голови та крововиливом на внутрішній поверхні м`яких тканин голови в лівій тім`яно- потиличній ділянці, яка могла утворитись незадовго до госпіталізації 28.09.2022р. та в межах 5-7 діб до настання смерті, від дії тупого твердого предмету із переважаючою контактуючою поверхнею, як внаслідок удару таким предметом, так і при ударі об такий, що можливо і при падінні з висоти власного зросту з деяким прискоренням.

Відкрита черепно-мозкова травма у вигляді лінійного перелому лівої тім`яної кістки з переходом лінії перелому на лобну кістку та на кістки основи черепу в області обох крил клиноподібної кістки зліва, субдурального крововиливу по зовнішній та базальній поверхнях лобно-тім`яно-скроневої часток справа близько 70 мл та зліва пластинчатого характеру, субарахноїдального крововиливу по всіх поверхнях лівої та правої півкуль, внутрішньо-мозкового крововиливу в лівій лобно-тім`яно-скроневій ділянці, вогнищевих геморагічних забоїв обох лобно-тім`яно-скроневих ділянок головного мозку, з синцем в ділянці повік лівого ока та з місцем прикладання травмуючої сили у вигляді забою м`яких тканин лівої тім`яно-потиличної ділянки, в сукупності має ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент заподіяння та які призвели до настання смерті (згідно 2.1.2., п. 2.1.3.б/, в/, г/ «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», що затверджені наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.1995р. №6 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України»), в даному випадку має прямий причинний зв`язок із настанням смерті.

2. Причиною смерті ОСОБА_13 стала: Відкрита черепно-мозкова травма у вигляді лінійного перелому лівої тім`яної кістки з переходом лінії перелому на лобну кістку та на кістки основи черепу в області обох крил клиноподібної кістки зліва, субдурального крововиливу по зовнішній та базальній поверхнях лобно-тім`яно-скроневої часток справа близько 70 мл та зліва пластинчатого характеру, субарахноїдального крововиливу по всіх поверхнях лівої та правої півкуль, внутрішньо-мозкового крововиливу в лівій лобно- тім`яно-скроневій ділянці, вогнищевих геморагічних забоїв обох лобно-тім`яно-скроневих ділянок головного мозку, з синцем в ділянці повік лівого ока та з місцем прикладання травмуючої сили у вигляді забою м`яких тканин лівої тім`яно-потоличної ділянки, що ускладнилися набряком головного мозку, який і явився безпосередньою причиною смерті.

Смерть ОСОБА_13 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 о 20.50 год.

3.4.5. Не можливо відповісти на питання про механізм контактування потерпілої ОСОБА_13 та автомобіля «Volkswagen Golf», реєстраційний номер НОМЕР_3 , положення потерпілої ОСОБА_13 відносно автомобіля в момент контактування, взаємне розташування потерпілої ОСОБА_13 і автомобіля «Volkswagen Golf», реєстраційний номер НОМЕР_3 , в момент контактування, в рухомому чи нерухомому стані знаходився автомобіль в момент контактування з пішоходом, з мотивів зазначених в дослідницькій частині висновку.

Відсутність тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_13 на відстані приблизно 0,93-1,05 м. від опорної поверхні не виключає можливості контакту частини її тіла із лівим дзеркалом заднього виду легкового автомобіля «Volkswagen Golf» рн НОМЕР_3 , яке було загнуте на момент огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 28.09.2022р. Такий контакт міг бути незначний по силі та від дії його могло не утворитись зовнішнього тілесного ушкодження.

6. Показання обвинуваченого - цивільного відповідача ОСОБА_7 стосовного того, що потерпіла ОСОБА_13 , пробігаючи повз його автомобіль, який уже зупинився та знаходився в нерухомому стані, по інерції зачепилась за ліве дзеркало автомобіля та впала на асфальтобетонне покриття, являються не спроможними (див. дослідження до питання № 6 (12) в дослідницькій частині висновку).

7. З урахуванням методичних підходів, щодо встановлення місця наїзду на пішохода, а також результатів даного дослідження по даному питанню, слід зробити висновок про те, що зафіксована під час огляду місця події слідова інформація, за відсутності інших слідових ознак, які носять індивідуальний характер та можуть бути належним чином ідентифіковані і використані для встановлення розташування місця наїзду на пішохода, з технічної точки зору є недостатньою для того, щоб експертним шляхом встановити конкретне місце наїзду на пішохода в поперечному та повздовжньому напрямках відносно елементів проїзної частини.

Також слід зазначити, що за умови, якщо первинний контакт пішохода відбувся з лівим дзеркалом заднього виду автомобіля «Volkswagen Golf» р.н. НОМЕР_3 , відповідно місце наїзду може знаходитись ліворуч від зафіксованого сліду гальмування лівих коліс автомобіля з неможливістю його прив`язки в поперечному та повздовжньому напрямках відносно елементів проїзної частини.

8. В умовах даної події водій автомобіля «Volkswagen Golf» р.н. НОМЕР_3 ОСОБА_7 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України, зміст яких викладено в дослідницькій частині висновку.

9. В умовах даної події водій автомобіля «Volkswagen Golf» р.н. НОМЕР_3 ОСОБА_7 мав (див. дослідження до питання № 9 (4) в дослідницькій частині висновку) технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_19 , шляхом своєчасного застосування гальмування із зупинкою керованого ним транспортного засобу до місця наїзду, з моменту виникнення небезпеки для його руху вказаного в вихідних даних, при встановленій швидкості руху автомобіля 42,6-44,5 км/год.

10. Дії водія автомобіля «Volkswagen Golf» р.н. НОМЕР_3 ОСОБА_7 не відповідали вимогам п. 12.3 ПДР України та не суперечили вимогам п. 12.4 ПДР України (див. дослідження до питання № 10 (5) в дослідницькій частині висновку).

11. При заданих обставинах даної події та з урахуванням обставин встановлених при проведенні даної експертизи, з технічної точки зору, невідповідність дій водія автомобіля «Volkswagen Golf» р.н. НОМЕР_3 ОСОБА_7 вимогам п. 12.3 ПДР України (зміст якиого викладено в дослідницькій частині висновку) могли перебувати у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Вирішення питань про безпосередню причину ДТП передбачає аналіз та оцінку всіх доказів, включаючи висновки даної експертизи, і тому виходить за межі компетенції автотехнічної експертизи.

Показаннями експерта ОСОБА_20 , який в судовому засіданні, підтримавши висновки зазначеної вище експертизи, пояснив суду, що на вирішення експертизи було поставлено 11 запитань. Питання №1, 2, 8 10, 11 вирішувалося судово-медичним експертом, питання № 7, 9, вирішувалося ним спільно з судово-медичним експертом, а питання №3,4,5,6 вирішувалося ним. Окрім наданих матеріалів ним досліджувався ще транспортний засіб ОСОБА_7 . Візок потерпілої не надавався і відповідно ним не досліджувався. Підтвердив, що при дослідженні транспортного засобу було встановлено на якій висоті було розміщено ліве дзеркало заднього виду, а саме низ на відстані 0,93 см., а верх - 1 м. 05 см. Потертості були виявлені на всьому автомобілі і на дзеркалі також, однак ідентифікувати їх як отриманні від контактування з потерпілої не виявилося за можливе. Чи був автомобіль завантажений чи ні йому цього не було відомо. Також повідомив, що для вирішення заданих питань не потрібно було заміряти яке потрібне зусилля для того, щоб скласти дзеркало заднього виду. Підтвердив, що під час проведення експертизи не вдалося встановити ні місця наїзду, ні механізму наїзду, ні частини тіла потерпілої, яка контактувала з автомобілем. Якщо контакт потерпілої з автомобілем міг відбутися лівою частиною тіла, то відповідно проти руху часової стрілки. Також зазначив, що не може сказати чи автомобіль стояв чи рухався під час контактування з потерпілою. Те, що відбувся контакт тіла потерпілої з транспортним засобом вирішувалося виходячи з вихідних даних. З вихідних даних встановлено, що автомобіль мав зупинитися, а пішохід мав ще подолати 10 м. Дані з протоколу допиту ОСОБА_7 ним не використовувалися. Факт наїзду не вдалося встановити. Відповіді на питання 6.11, 9.4, 11.6, 10.5 надавалися з вихідних даних. Конкретне місце розташування, де відбувся наїзд, встановлено не було . Контакт міг відбутися з лівим дзеркалом та лівою частиною автомобіля. Вказана у вихідних даних відстань 36.3 м. враховувалась як відстань автомобіля до наїзду, а пішохід долає відстань 4,5 м. Відстань 36.3 м. це стосується моменту коли є об`єктивна можливість виявити пішохода.

Показаннями експерта ОСОБА_21 , яка в судовому засіданні підтримавши висновки зазначеної вище експертизи пояснила, що експертиза здійснювалася на підставі надаваних матеріалів кримінального провадження і медичної картки стаціонарного хворого. Причини смерті потерпілої бралися з висновку попереднього експерта ОСОБА_18 , інших даних у неї не було. Пояснила, що її експертиза ґрунтується з урахуванням даних медичної документації та даних судово-гістологічної експертизи. Автомобіль ОСОБА_7 «Volkswagen» моделі «Golf» досліджувала разом із експертом ОСОБА_20 . При проведені експертизи для неї було важливе розташування лівого дзеркала заднього виду і проекція розташування даного дзеркала. Зазначила, що тілесні ушкодження на тілі потерпілої ОСОБА_13 не утворилися від контактування із лівим дзеркалом. Зріст потерпілої був 1,62 м. Під час проведення експертизи не враховувалося, що в руках у потерпілої був візок, для вирішення поставлених питань це було не важливим. Даних про контактування візка із автомобілем не було. Експерти та техніки не вказали на сліди контактування автомобіля з якимось іншими предметами. Можливість розвороту тіла потерпілої залежить від швидкості руху автомобіля. Зазначила, що у своїх показах ОСОБА_7 говорив, що зачепив потерпілу дзеркалом. Вихідні дані були також такі, що ОСОБА_7 зачепив потерпілу дзеркалом. ОСОБА_7 не говорив, що потерпіла почала падати ще до того, як він зачепив її дзеркалом автомобіля. Крім того, пояснила, що не може сказати у який момент потерпіла почала падати, однак враховуючи те, що у потерпілої виявлено субдуральну гематому справа та перелом зліва, можна говорити, що мало місце деяке прискорення при її падінні. Під час проведення експертизи у неї не було даних, щодо місця контактування потерпілої із автомобілем, інформацію брали з вихідних даних. В місті розташування дзеркала заднього виду знаходиться стійка, тому потерпіла не падає на автомобіль, а відкидається назад. Якщо би був контакт, то потерпіла мала би падати не на автомобіль, а відкинутися назад від місця контактування. Одяг та взуття потерпілої не надавалися, робилися запити, щоб їх надали, однак дані речі не збереглися ні в експерта ні в лікарні. Зазначила, що наявність одягу та взуття потерпілої могли би допомогти при проведенні експертизи.

Висновком експерта №СЕ-19/123-22/9215-ІТ від 25.10.2022 р., наданого за результатами проведення судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.1. «Дослідження обставин і механізму ДТП» (т.2 а.с.76-77), яким встановлено, що в умовах даної події, зафіксованим на схемі до ДТП слідів гальмування, відповідала швидкість руху автомобіля «Volkswagen Golf» р.н. НОМЕР_3 Va=42.6?44.5 км/год.

Висновком експерта №СЕ-19/123-22/8954-ІТ від 20.10.2022 р., наданого за результатами проведення інженерно-транспортної експертизи технічного стану транспортного засобу (т.2 а.с.82-87), яким підтверджено, що застосованими методами дослідження несправностей технічного характеру робочої гальмівної системи та системи рульового керування автомобіля «Volkswagen Golf» р.н. НОМЕР_3 , які б мали місце до дорожньо-транспортної пригоди, не виявлено. Ознак, які б свідчили про непрацездатність даних систем до дорожньо-транспортної пригоди, не встановлено.

Висновком експерта №СЕ-19/123-23/938-ІТ від 13.02.2023 р., за результатами проведення судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.1. «Дослідження обставин і механізму ДТП» (т.2 а.с.147-150), відповідно до якого:

1. В даній дорожній обстановці, за обставин викладених в постанові про призначення судової додаткової експертизи, повинні дії водія автомобіля «Volkswagen Golf» р.н. НОМЕР_3 ОСОБА_7 регламентувались нормативними вимогами п.12.3 Правил дорожнього руху України.

2. З технічної точки зору, в умовах даної події та при заданих вихідних даних, водій автомобіля «Volkswagen Golf» р.н. НОМЕР_3 ОСОБА_7 мав у своєму розпорядженні технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_19 шляхом своєчасного зниження швидкості руху аж до зупинки, тобто шляхом належного виконання нормативних вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України.

3. В умовах даної дорожньо-транспортної пригоди та при заданих вихідних даних, дії водія автомобіля «Volkswagen Golf» р.н. НОМЕР_3 ОСОБА_7 не відповідали вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху України і, з технічної точки зору, перебували в причинному зв`язку з настанням даної ДТП.

Аналіз і оцінка дій пішохода ОСОБА_19 не вимагають застосування спеціальних автотехнічних знань і можуть бути проведені органом, який призначив автотехнічну експертизу (судом), самостійно, стосовно до вимог Розділу 4 «Обов`язки і права пішоходів» Правил дорожнього руху України.

Даними протоколів проведення слідчих експериментів від 15.11.2022 року, 15.12.2022 року, 05.01.2023 року, 17.01.2023 року, 21.02.2023 року та 16.09.2023 року з долученими до них план-схемами, ілюстрованими таблицями та відеозаписами за участю свідків - безпосередніх очевидців ДТП ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , а також обвинуваченого ОСОБА_7 (т.2 а.с.105-107, 109-118, 122-127, 130-142, 201-208, т.1 а.с.116-122), які проводилися у визначеному діючим КПК України порядку, відповідно до яких останні кожен окремо у присутності понятих, а обвинувачений ОСОБА_7 ще й у присутності свого захисника, на місці події відтворили за яких обставин відбулася дорожньо-транспортна пригода. За результатами проведення цих слідчих дій були отриманні відповідні вихідні дані, які використовувалися експертами при проведенні зазначених вище експертиз.

Наявність в обвинуваченого ОСОБА_7 права керування транспортними засобами підтверджується копією водійського посвідчення серії НОМЕР_4 від 13.12.1984 року (т.2 а.с.32).

Належність обвинуваченому ОСОБА_7 на праві приватної власності автомобіля марки «Volkswagen» моделі «Golf», реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким він керував під час ДТП, підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 від 31.07.2019 року (т.2 а.с.32).

Особу обвинуваченого ОСОБА_7 встановлено відповідно до паспорта громадянина України серії НОМЕР_6 , який виданий 07 березня 1998 року Кам`янець-Подільським МВ УМВСУ в Хмельницькій області (т.2 а.с.46).

Зазначені вище надані стороною обвинувачення докази відповідно до вимог ст.85 КПК України визнаються судом належними, оскільки встановлено, що вони прямо та непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність та недостовірність, можливість та неможливість використання інших доказів. А також визнаються судом допустимими доказами, так як вони отримані стороною обвинувачення у порядку, встановленому діючим Кримінальним процесуальним кодексом. Саме тому суд не вбачає підстав для задоволення клопотання захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_12 про визнання недопустимими доказами - протоколів проведення слідчого експерименту із наведених захисниками у своїх клопотаннях доводів, оскільки ці доводи не грунтуються на вимогах кримінального процесуального законодавства України, а отже є безпідставними.

Стороною захисту суду наданий як доказ сторони захисту висновок експерта від 30.01.2025 року №СЕ-19/102-25/2242-ІТ, наданий за результатами проведення інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.1 «Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод» за клопотанням захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_12 (т.3 а.с.113-119), відповідно до якої:

1. Швидкість руху автомобіля Volkswagen-Golf (номерний знак НОМЕР_3 ), яка відповідає довжині видимих зафіксованих слідів гальмування коліс ТЗ, визначається рівною біля 42,6…44,5 км/год.

2. Технічно справний незавантажений автомобіль Volkswagen-Golf (номерний знак НОМЕР_3 ) на сухому асфальтобетонному покритті горизонтального профілю буде переміщатися з моменту початку його екстреного гальмування до повної зупинки при утворенні видимого сліду гальмування лівого переднього колеса довжиною 8.7 м за проміжок часу 1,58...1,52 с.

3. За 1 с перед повною зупинкою автомобіль Volkswagen-Golf (номерний знак НОМЕР_3 ) в загальмованому стані на сухому асфальтобетонному покритті при загальній довжині слідів гальмування 8,7м подолає відстань 3,45...3,75м.

4. За умови, якщо наїзд на пішохода відбувся в місці повної зупинки загальмованого автомобіля Volkswagen-Golf (номерний знак НОМЕР_3 ), при визначеній швидкості 42,6м...44,5м яка відповідає довжині слідів гальмування 8,7м, тоді за 1сдо повної зупинки він долає відстань 3,45…3,75, за наступну секунду до цього він долає відстань 10,2…10,8м, а після чого за послідуючі наступні секунди він долає відстань 11,8...12,4м.

5. Враховуючи положення п.п.1.3, 1.4, 1.5, 1.10 (в частині визначення термінів «небезпека для руху», «пішохід», «смуга руху»), 2.3 (б), 4.7, 4.8, 4.10, 4.14, 11.1, 12.3 Правил дорожнього руху, водію автомобіля Volkswagen-Golf (номерний знак НОМЕР_3 ) ОСОБА_7 небезпека для руху буде виникати, коли пішохід перетинає умовну середину проїзної частини, з врахуванням наступних обставин: проїзна частина шириною 9.3 м, пригода мала місце в світлу пору доби, водій ОСОБА_7 виявив на лівій стороні проїзної частини, яка не була поділена лініями дорожньої розмітки та мала по одній смузі для руху в кожному напрямку, пішохода одягненого в темну одежу із візком картоплі у руках, який зі швидкістю приблизно 1.5 м/с, переміщався по напрямку зліва направо та дещо назустріч автомобілю.

Проте, суд не погоджується із указаним висновок експерта, виходячи із наступних правових підстав.

Так, відповідно до приписів частини 10 статті 101 КПК України висновок експерта не є обов`язковим для особи або органу, яка здійснює провадження, але незгода з висновком експерта повинна бути вмотивована у відповідних постанові, ухвалі, вироку.

Будучи допитаним у судовому засіданні для роз`яснення свого висновку експерта, заступник завідувача відділу автотехнічних досліджень Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України ОСОБА_22 пояснив, що свої висновки він зробив і дав відповіді виключно на ті питання, які йому були поставленні у клопотанні адвоката ОСОБА_12 , тобто він був обмежений змістом запитань адвоката ОСОБА_12 . Зокрема, відповідь за запитання №5 щодо моменту виникнення небезпеки для руху водію автомобіля «Volkswagen Golf» (номерний знак НОМЕР_2 ) ОСОБА_7 він надав, ураховуючи лише положення п.п.1.3, 1.4, 1.5, 1.10 (в частині визначення термінів «небезпека для руху», «пішохід», «смуга руху»), 2.3 (б), 4.7, 4.8, 4.10, 4.14, 11.1, 12.3 Правил дорожнього руху, тобто із урахуванням лише тих пунктів Правил дорожнього руху, які були зазначені адвокатом ОСОБА_12 у запитанні. Саме тому ним не враховувався п. 1.7 Правил дорожнього руху, відповідно до якого «Водії зобов`язані бути особливо уважними до таких категорій учасників дорожнього руху, як велосипедисти, особи, які рухаються в кріслах колісних, та пішоходи. Усі учасники дорожнього руху повинні бути особливо обережними до дітей, людей похилого віку та осіб з явними ознаками інвалідності», оскільки такого пункту не було у переліку в запитанні адвоката ОСОБА_12 , проте, якби цей пункт був також у переліку поставленого запитення, то він, урахувавши цей пункт Правил Дорожнього руху, дав би інший висновок щодо моменту виникнення небезпеки для руху водію автомобіля «Volkswagen Golf» (номерний знак НОМЕР_2 ) ОСОБА_7 .

Таким чином, суд дійшов висновку, що зазначений висновок щодо моменту виникнення небезпеки для руху водію автомобіля «Volkswagen Golf» (номерний знак НОМЕР_2 ) ОСОБА_7 експертом наданий без урахування істотної обставини дорожньо-транспортної пригоди, зокрема без урахування тієї обставини, що пішоходом, яка переходила проїжджу частину, була жінка похилого віку.

Крім того, суд не погоджується із зазначеним висновком експерта в частині визначення моменту виникнення небезпеки для руху водію автомобіля «Volkswagen Golf» (номерний знак НОМЕР_2 ) ОСОБА_7 і з тих підстав, що він суперечить вимогам пункту 1.10 Правил дорожнього руху, яким законодавцем чітко визначено, що небезпека для руху - зміна дорожньої обстановки (у тому числі поява рухомого об`єкта, який наближається до смуги руху транспортного засобу чи перетинає її) або технічного стану транспортного засобу, яка загрожує безпеці дорожнього руху і змушує водія негайно зменшити швидкість або зупинитися.

При цьому, статтею першою Закону України «Про судову експертизу» визначено, що судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду. Тобто вказаною імперативною нормою визначено, що експерт під час проведення судової експертизи зобов`язаний здійснювати дослідження виключно на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Проте, як убачається із зазначеного висновку експерта, експерт зробив свої висновки не на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду, як це він був зобов`язаний зробити відповідно до приписів ст.1 Закону України «Про судову експертизу», а керуючись довідковою літературою, в якій при визначенні моменту виникнення небезпеки для руху рекомендується керуватися здоровим глуздом і загальновідомими поняттями, а також із врахуванням особливостей ДТП і поведінки пішоходів …

Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 мало місце, а його дії, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, судом кваліфікуються за ч.2 ст.286 КК України. Обвинувачений ОСОБА_7 винен у вчиненні цього кримінального правопорушення і підлягає покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення.

Невизнання ОСОБА_7 винності у вчиненому кримінальному правопорушенні розцінюється судом як спосіб уникнути відповідальності за вчинене суспільно-небезпечне діяння.

При призначенні покарання, суд згідно з вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Також при призначенні ОСОБА_7 покарання суд керується роз`ясненнями, що містяться у п. п. 20, 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

Зокрема, ОСОБА_7 вчинив необережний тяжкий злочин проти безпеки руху, за місцем проживання КП «УК «Добробут» щодо ОСОБА_7 компроментуючими відомостями не володіє, раніше не судимий, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває (т.2 а.с.215, 217, 219, 220).

Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , судом не встановлено.

Відповідно до досудової доповіді представника персоналу органу пробації ризик вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_7 та його небезпеки для суспільства оцінюється як середній (т.1, а.с.51-53).

Ураховуючи наведене, суд уважає за необхідне призначити обвинуваченому основне покарання у виді позбавлення волі, а також додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, в межах санкції ч.2 ст.286 КК України, оскільки таке покарання відповідатиме цілям покарання, передбаченим ч.2 ст.50 КК України, зокрема, буде пропорційною карою за вчинений злочин, а також є необхідним та достатнім для виправлення засудженого та запобігання вчинення ним та іншими особами нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи ОСОБА_7 додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд ураховує суспільну небезпечність вчиненого злочину у сфері безпеки руху, а також грубе порушення ОСОБА_7 Правил дорожнього руху, що призвело до ДТП та непоправних наслідків - загибелі ОСОБА_13 .

При цьому, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, який хоча і відноситься до необережних, але є тяжким, та характер допущених порушень Правил дорожнього руху, що стали причиною ДТП, наслідків у виді смерті ОСОБА_13 , ставлення ОСОБА_7 до порушень правил безпеки дорожнього руху та його поведінку після вчинення злочину, а також із врахуванням думки потерпілих щодо призначення ОСОБА_7 найбільш суворого та реального покарання, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого тяжкого злочину та відсутністю кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд не вбачає підстав для застосування щодо ОСОБА_7 вимог ст.ст.69, 75 КК України та призначення йому покарання у виді позбавлення волі нижче нижчої межі, встановленої санкцією ч.2 ст.286 КК України, звільнення від покарання з випробуванням чи призначення покарання, не пов`язаного з позбавленням волі.

На переконання суду, звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку за обставин із наслідками, які були встановлені судом у цьому кримінальному провадженні, не вплине на формування думки інших осіб про неприпустимість порушення Правил дорожнього руху України та чітке розуміння того, що особа буде нести невідворотне та справедливе покарання за такі дії.

Разом із тим, ураховуючи особу обвинуваченого, який вперше притягається до кримінальної відповідальності, похилого віку обвинуваченого, відсутність обставин, які обтяжують покарання, ураховуючи характер та мотиви допущених ОСОБА_7 порушень правил безпеки дорожнього руху, а також вину інших причетних до нього осіб, зокрема пішохода - потерпілої ОСОБА_13 , яка в порушення підпункту «а» пункту 4.14 Правил дорожнього руху вийшла на проїзну частину, не впевнившись у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху, дають суду підстави для призначення ОСОБА_7 основного покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкції ч.2 ст.286 КК України.

Потерпілими - цивільними позивачами ОСОБА_23 та ОСОБА_24 пред`явлено до ОСОБА_7 цивільний позов про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, в якій просилили стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_23 12051 грн. 05 коп. на відшкодування майнової шкоди та 500000 грн. на відшкодування моральної шкоди та на користь ОСОБА_24 500000 грн. на відшкодування моральної шкоди (т.1 а.с.33-44). Зазначений цивільний позов представник потерпілих - цивільних позивачів ОСОБА_23 та ОСОБА_24 - адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав у повному обсязі. На обґрунтування позовних вимог зазначили, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди загинула їх мати ОСОБА_13 . Дана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення ОСОБА_7 Правил дорожнього руху. У зв`язку із загибеллю ОСОБА_13 позивачі отримали емоційно-психологічні потрясіння, які докорінно змінили звичайний спосіб їхнього життя, насамперед, це проявляється в нічному безсонні, коли не можуть спати і сумні думки про матір приходять самі по собі. Значно, в негативну сторону, змінився і психологічно-емоційний клімат у сім`ї, через те, що потерпілі знаходяться за кордоном і не мають навіть змоги приїхати до померлої, важко стало спілкуватися між собою, коли кожен член родини носить у душі важкі спогади про трагічну смерть потерпілої, а розмови про неї викликають сльози та плач в усіх членів родини. Саме через заподіяння ОСОБА_7 значної моральної шкоди, яка полягає у погіршенні психологічного здоров`я, через сильні душевні страждання, пов`язані із непоправною смертю матері, потерпілі - цивільні позивачі ОСОБА_23 та ОСОБА_24 оцінюють завдану їм моральну шкоду в розмірі 500000 грн. кожному, які просили стягнути з ОСОБА_7 на їх користь. Також внаслідок ДТП потерпілі понесли витрати на медичні послуги та ліки, загальна сума яких становить 2271 грн. 05 коп. Крім того, на поховання було витрачено грошові кошти в сумі 9780 грн. Загальний розмір завданої майнової шкоди становить 12051 грн. 05 коп., які ОСОБА_23 та ОСОБА_24 просили стягнути на користь ОСОБА_23 .

Обвинувачений - цивільний відповідач ОСОБА_7 цивільний позов не визнав, просив в його задоволенні відмовити, оскільки не вважає себе винуватцем ДТП, а отже винуватим у смерті потерпілої ОСОБА_13 .

Заслухавши представника цивільних позивачів та цивільного відповідача, вивчивши матеріали позовної заяви, суд уважає, що цивільний позов слід задовольнити частково, виходячи з наступних правових підстав.

Судом визнано доведеним, що смерть ОСОБА_13 є прямим наслідком дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 28 вересня 2022 року близько 17 год. 40 хв. по вул.Героїв Небесної Сотні в м. Кам`янець-Подільському Хмельницької області, винуватцем якої є водій ОСОБА_7 . Кримінальним правопорушенням, вчиненим останнім, як рідним загиблої ОСОБА_13 - доньці ОСОБА_23 та сину ОСОБА_24 була завдана моральна шкода. При визначені розміру відшкодування моральної шкоди судом враховується характер та обсяг заподіяння моральних страждань потерпілим, пов`язаних із смертю рідної людини, тяжкістю вимушених змін у їх житті, а також із врахуванням матеріального становища обвинуваченого та потерпілих, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд уважає, що розмір завданої ОСОБА_23 та ОСОБА_24 моральної шкоди становить 500000 грн. кожному. Також судом визнано доведеним, що кримінальним правопорушенням потерпілими-цивільними позивачами ОСОБА_23 та ОСОБА_24 завдано майнову шкоду в розмірі 12051 грн. 05 коп., яка складається з 2271 грн. 05 коп. витрат на медичні послуги та ліки та 9780 грн. витрат на поховання потерпілої ОСОБА_13 , що документально підтверджується копіями чеків та накладних від 05 жовтня 2022 року (т.1 а.с.43,44).

Проте, з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_23 та ОСОБА_24 слід стягнути не по 500000 грн. кожному на відшкодування моральної шкоди, а по 461000 грн. кожному, а також слід відмовити в задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_23 12051 грн. 05 коп. на відшкодування майнової шкоди, виходячи з наступного.

Щодо підстав відшкодування моральної та майнової шкоди, завданої наслідками ДТП

Згідно зі статтею 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

При вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди обов`язковому з`ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та чим він при цьому керувався, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Відповідно до частини другої статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб (частина перша статті 1187 ЦК України).

Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Частиною п`ятою статті 1187 ЦК України встановлено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно зі статтею 1193 ЦК України зменшення розміру відшкодування з урахуванням ступеня вини потерпілого застосовуються і в інших випадках завдання шкоди майну, а також фізичній особі, однак у кожному разі підставою для цього може бути груба необережність потерпілого (перебування у нетверезому стані, нехтування правилами безпеки руху тощо), а не проста необачність.

Отже, у відносинах між володільцем джерела підвищеної небезпеки, яким завдано шкоди, та третіми особами, яким володілець джерела підвищеної небезпеки завдав шкоди, діє принцип відповідальності володільця цього джерела незалежно від його вини.

Разом із цим відповідальність за шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, має свої межі, за якими відповідальність виключається. До них належать непереборна сила та умисел потерпілого.

Під умислом потерпілого слід розуміти усвідомлене бажання особи заподіяти шкоду. При цьому особа повинна розуміти значення своїх дій та мати змогу керувати ними.

Обов`язок доведення умислу потерпілого або наявності непереборної сили законом покладається також на володільця джерела підвищеної небезпеки, оскільки діє цивільно-правова презумпція заподіювача шкоди.

Відсутність обвинувального вироку чи наявність постанови слідчого про відмову в порушенні кримінальної справи не звільняє відповідача від обов`язку доказування своєї невинуватості.

Щодо відповідальності страховика та компенсації за рахунок відповідача недостатньої страхової виплати

Правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів, визначена Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

У пункті 1.3 статті 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що потерпілі - юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу.

Згідно із статтею 6 цього Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи, а відповідно до пункту 23.1 статті 23 Закону шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є, зокрема, шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого, та шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Статтею 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено порядок здійснення та розміри страхових виплат за шкоду, пов`язану зі смертю потерпілого.

Пунктом 27.1 статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди.

Пунктом 27.3 статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховик (у випадках, передбачених підпунктами «г» і «ґ» пункту 41.1 та підпунктом «в» пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатньої страхової виплати для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

Отже, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц.

Встановлено, що на час ДТП відповідальність водія автомобіля марки «Volkswagen» моделі «Golf», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_7 була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Страхова група «ТАС» на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АТ/3169273 (т.3 а.с.6).

Таким чином, розмір моральної шкоди, яку відшкодовує страховик винної особи, передбачений статтею 26-1 та пунктом 27.3 статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, тобто станом на 28 вересня 2022 року становить 78 000,00 грн (6 500,00 грн х 12).

За вказаних вище обставин, саме вказаний розмір моральної шкоди та майнову шкоду в розмірі 12051 грн. 05 коп. у межах ліміту відповідальності за полісом страхування на підставі норм, визначених у пункті 22.1 статті 22, пункті 23.1 статті 23 та пункті 27.3 статті 27 Закону України Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» має відшкодувати Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» як страховик винної особи - цивільного відповідача ОСОБА_7 .

Урахувавши наведене вище, цивільний позов ОСОБА_25 та ОСОБА_24 до ОСОБА_7 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС», про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, слід задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_23 та ОСОБА_24 по 461000 грн. кожному на відшкодування моральної шкоди (500000грн. (встановлений судом розмір моральної шкоди для кожного цивільного позивача - 39000 грн. (розмір моральної шкоди, яку має відшкодувати Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» кожному цивільному позивачу) = 461000 грн.) та відмовити у задоволенні решти позовних вимог.

Питання про речові докази підлягають вирішенню на підставі ч.9 ст.100 КПК України, процесуальні витрати на залучення експертів відповідно до ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягненню із обвинуваченого.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.368-371, 373-375 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_7 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки.

Строк відбуття основного покарання у виді позбавлення волі на строк три роки обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Цивільний позов ОСОБА_23 , ОСОБА_24 до ОСОБА_7 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС», про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 (ІПН НОМЕР_7 ) на користь ОСОБА_23 (ІПН НОМЕР_7 ) та ОСОБА_24 (ІПН НОМЕР_8 ) по 461000 (чотириста шістдесят одній тисячі) грн. кожному на відшкодування моральної шкоди.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Скасувати арешт на майно - автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Golf», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який накладений ухвалою слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області він 30 вересня 2022 року (т.2 а.с.58-59).

Речовий доказ - автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Golf», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який поміщений на територію спеціального майданчика для тимчасового зберігання затриманого автотранспорту РУП ГУНП в Хмельницькій області за адресою: м.Кам`нець-Подільський, вул.Голосківське шосе (навпроти ЗАТ «Рембудсервіс» (т.2 а.с.35), повернути власнику - обвинуваченому ОСОБА_7 .

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави 17786 (сімдесят тисяч сімсот вісімдесят шість) грн. 36 коп. процесуальних витрат на залучення експертів (т.1 а.с. 214, т.2 а.с.75, 81,146).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку може бути отримана в суді учасниками судового провадження. Обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду ОСОБА_1