Справа № 522/1975/24
Провадження № 1-кс/522/1985/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2025 року Приморський районний суд м. Одеси у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі захисника ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту у кримінальному провадженні № 0000020, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 звернулась до слідчого судді із клопотанням, у якому просить скасувати арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 від 11.04.2024 року, на майно, вилучене 22.03.2024 року в ході обшуку у квартирі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , на зазначене нижче майно, а саме: смартфон «Apple Iphone» сірого кольору; зовнішній жорсткий диск WD s/n WX41AA86ZT14; стартовий пакет Київстар за номером НОМЕР_4; стартовий пакет Лайфселл за номером НОМЕР_5; сім-картку Лайф № НОМЕР_1 ; аркуш паперу у клітинку з рукописним написом: « НОМЕР_2 » та сім- карткою № НОМЕР_3 ; флеш-накопичувач «Сибур» зеленого кольору; флеш-накопичувач «Sandisk cruzer blade» червоного кольору; флеш-накопичувач «Goodram» ємністю 8GB; флеш-накопичувач «SP» ємністю 32GB; флеш-накопичувач «Verbatim» чорного кольору; флеш-накопичувач «Transcend» з написом «Академия продуктивных и эфективных технологий»; флеш-накопичувач з карткою пам`яті micro SD 23GB; ноутбук «Sony» s/n 00632 з адаптером; смартфон «Apple Iphone 12 Pro»; та повернути законному власнику ОСОБА_4 або його представнику - адвокату ОСОБА_3 відповідно до наданих документів на надання правничої допомоги ОСОБА_4 .

Захисник та власник майна в судовому засіданні клопотання підтримали та показали, що 22.03.2024 року в ході обшуку у ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , було вилучено майно, а саме: смартфон «Apple Iphone» сірого кольору; зовнішній жорсткий диск WD s/n WX41AA86ZT14; стартовий пакет Київстар за номером НОМЕР_4; стартовий пакет Лайфселл за номером НОМЕР_5; сім-картку Лайф № НОМЕР_1 ; аркуш паперу у клітинку з рукописним написом: « НОМЕР_2 » та сім- карткою № НОМЕР_3 ; флеш-накопичувач «Сибур» зеленого кольору; флеш-накопичувач «Sandisk cruzer blade» червоного кольору; флеш-накопичувач «Goodram» ємністю 8GB; флеш-накопичувач «SP» ємністю 32GB; флеш-накопичувач «Verbatim» чорного кольору; флеш-накопичувач «Transcend» з написом «Академия продуктивных и эфективных технологий»; флеш-накопичувач з карткою пам`яті micro SD 23GB; ноутбук «Sony» s/n 00632 з адаптером; смартфон «Apple Iphone 12 Pro».

Після зазначеного обшуку прокурором відділу Одеської обласної прокуратури було подано клопотання слідчому судді Приморського районного суду м. Одеси у кримінальному провадженні внесеного в ЄРДР за № 0000020 від 17.01.2024 року на арешт вищезазначеного майна.

11.04.2024 року слідчим суддею Приморського районного суду м. Одеси (справа № 522/1975/24), за результатами розгляду клопотання винесено ухвалу, якою задоволено клопотання прокурора та накладено арешт на все вищезазначене майно.

Вилучене вищевказане майно є законною власністю ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї - статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Положеннями ч. 1 ст. 174 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Також арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Однією із засад кримінального провадження є змагальність сторін та свобода у поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як вбачається зі змісту ухвали про арешт майна, єдиною підставою для накладення арешту послугувало визнання майна речовим доказом, яке у повній мірі не відповідає таким критеріям. Визначення слідчим чи прокурором того, чи іншого майна речовими доказами у кримінальному провадженні за відсутності передбачених законом критеріїв не тягне безумовного обов`язку слідчого судді у збереженні арешту.

Арешт на майно накладено з метою збереження речових доказів. Разом з тим, в ухвалі слідчого судді про арешт майна не зазначено яким саме критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, у цьому кримінальному провадженні.

На теперішній час з моменту обшуку та накладення арешту на майно пройшло більш року, за цей час ОСОБА_4 на допит викликали один раз у статусі свідка, підозру до цього часу - не вручали та не відомо про хід вищевказаного кримінального провадження.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а прав, також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

ОСОБА_4 є законним та добросовісним власником тимчасово вилученого майна з урахуванням відсутності розгляду кримінального провадження внесеного в ЄРДР за № 0000020 від 17.01.2024 року на стадії досудового розслідування та відправлення кримінального провадження до суду, відсутності доведення стороною обвинувачення, що відповідне майно є збереження речових доказів за вищезазначеним кримінальним провадженням.

Прокурор в судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду лист, у якому вказав, що не заперечує проти скасування арешту та просить клопотання розглянути без його участі.

Розглянувши клопотання, вислухавши захисника та власника майна, приходжу до висновку, що воно підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно п. 15 ч. 1 ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких відноситься змагальність сторін.

Відповідно до ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу. Захист здійснюється підозрюваним або обвинуваченим, його захисником або законним представником. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Згідно Постанови № 5 Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

Згідно з п.13 інформаційного листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 223-558/0/4-13 від 05.04.2013 Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя скасовує ці заходи забезпечення лише у випадках: надходження від підозрюваного/обвинуваченого, його захисника, законного представника, іншого власника чи володільця майна клопотання про скасування повністю або частково арешту майна, якщо зазначені особи: 1) не були присутні при розгляді питання про арешт майна; 2) доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу минула потреба; 3) доведуть, що арешт накладено необґрунтовано.

У статті першій Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Частиною 2 ст. 131 КПК України передбачено, що арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення його дієвості.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

У відповідності до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку передбаченому пунктом першим частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 2 ст. 173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема: розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Керуючись ст.ст. 174, 318-380 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту у кримінальному провадженні № 0000020 - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 від 11.04.2024 року, на майно, вилучене 22.03.2024 року в ході обшуку у квартирі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

-смартфон «Apple Iphone» сірого кольору;

-зовнішній жорсткий диск WD s/n WX41AA86ZT14;

-стартовий пакет Київстар за номером НОМЕР_4 ;

-стартовий пакет Лайфселл за номером НОМЕР_5;

-сім-картку Лайф № НОМЕР_1 ;

-аркуш паперу у клітинку з рукописним написом: « НОМЕР_2 » та сім-карткою № НОМЕР_3 ;

-флеш-накопичувач «Сибур» зеленого кольору;

-флеш-накопичувач «Sandisk cruzer blade» червоного кольору;

-флеш-накопичувач «Goodram» ємністю 8GB;

-флеш-накопичувач «SP» ємністю 32GB;

-флеш-накопичувач «Verbatim» чорного кольору;

-флеш-накопичувач «Transcend» з написом «Академия продуктивных и эфективных технологий»;

-флеш-накопичувач з карткою пам`яті micro SD 23GB;

-ноутбук «Sony» s/n 00632 з адаптером;

-смартфон «Apple Iphone 12 Pro».

Повернути законному власнику ОСОБА_4 або його представнику - адвокату ОСОБА_3 відповідно до наданих документів на надання правничої допомоги ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1