Справа № 405/1982/25
провадження № 1-кс/405/2111/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.08.2025 м. Кропивницький

слідчий суддя Подільського районного суду міста Кропивницького ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому клопотання старшого слідчого в ОВС ВРЗЗС СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000154 від 06.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 199, ч. 3 ст. 358 КК України,

встановив:

слідчий звернувся з даним клопотанням до слідчого судді Подільського районного суду міста Кропивницького, відповідно до якого просив накласти арешт на майно, у зазначеному кримінальному провадженні, з підстав вказаних у клопотанні.

У судове засідання слідчий не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином.

Згідно з ч. ч. 1 та 2 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Отож, з метою забезпечення збереження майна, з урахуванням можливої його конфіскації слідчий суддя ухвалив здійснити розгляд даного клопотання відповідно до наявних матеріалів.

Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Встановлено, мешканець м. Олександрія Кіровоградської області ОСОБА_4 будучи підсудним за вчинення злочинів у сфері охорони державної таємниці, недоторканості державних кордонів, забезпечення призову та мобілізації, проти авторитету органів державної влади, органів місцевого самоврядування, об`єднань громадян та у сфері господарської діяльності і непрацевлаштованим та без постійних законних джерел доходів, вважаючи, що інший спосіб життя, аніж злочинний та антигромадський, є для нього неприйнятним, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та, діючи умисно, із корисливих мотивів, переслідуючи мету швидкого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх діянь, яка полягає в порушенні встановленого законодавством порядку формування і функціонування системи обігу офіційних документів та їх захисних елементів на території України та посягає на авторитет органів державної влади та місцевого самоврядування, вирішив повторно вчиняти умисні кримінальні правопорушення для поліпшення свого матеріального та особистого становища.

Маючи відповідні навички не пізніше березня 2025 року, більш точний час та дату не встановлено, ОСОБА_4 , усвідомлюючи неефективність самостійної реалізації вказаного вище злочинного умислу, а також переваги скоєння кримінальних правопорушень за попередньою змовою, групою осіб, запропонував ОСОБА_5 вчиняти злочині в групі. Ознайомивши ОСОБА_5 із планом майбутньої протиправної діяльності, який передбачав систематичне підроблення посвідчень та інших офіційних документів, які видаються установою, організацією, чи іншою особою, яка має право видавати такі документи, і які надають права або звільняють від обов`язків, з метою отримання злочинного доходу від збуту таких підроблених документів з виготовленням підроблених на них голографічними захисними елементами третім особам. При чому з метою конспірації своїх протиправних дій використовувати послуги третіх осіб під час безпосереднього збуту виготовлених підроблених документів та здійснення їх відправок з використанням послуг ТОВ «НоваПошта».

Ознайомившись із запропонованим ОСОБА_4 планом злочинних дій, ОСОБА_5 , розділяючи його погляди, добровільно погодилась на вчинення спільних протиправних дій.

Враховуючи тимчасову ізоляцію в установі виконання покарань ОСОБА_6 , з яким ОСОБА_4 неодноразово систематично вчиняв дії з підроблення посвідчень та інших офіційних документів, які видаються установою, організацією, чи іншою особою, яка має право видавати такі документи, і які надають права або звільняють від обов`язків, з метою отримання злочинного доходу від збуту таких підроблених документів з виготовленням підроблених на них голографічними захисними елементами останній домовився з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на вчинення протиправних дій з відома та згоди останнього за попередньою змовою.

При цьому, предметом своїх протиправних дій, враховуючи актуальність права на керування транспортними засобами у громадян, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , серед інших, зокрема, обрали офіційний документ національне посвідчення водія України, яке є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами відповідної категорії та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, яке є документом, що засвідчує право власності на рухоме майно і визнання такого права державою.

При цьому, ОСОБА_6 , ОСОБА_4 враховуючи наявність у кожного національного посвідчення водія, отриманого у законному порядку, були достовірно обізнаними, про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, передбачений «Положеннями про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 08.05.1993.

Таким чином, слідчий суддя встановив, що організуваши групу за попередньою змовою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 розпочали свою протиправну діяльність та у період з моменту створення до моменту затримання останніх відповідно до єдиного спільного злочинного плану, умисно з корисливих мотивів вчинили ряд кримінальних правопорушень, пов`язаних із підробленням національних посвідчень водія, свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів з виготовленням на них підроблених голографічних захисних елементів за зразком затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 844 від 16.09.2020 «Про затвердження зразків бланків і технічних описів бланків національного та міжнародного посвідчень водія, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, тимчасового реєстраційного талона транспортного засобу та зразка розпізнавального автомобільного знака України та внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України», при наступних обставинах.

02.06.2025 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

03.06.2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 199, ч. 3 ст. 358 КК України.

Таким чином, встановлено, що ОСОБА_5 являється засновником та кінцевим бенефіціаром ТОВ «Франклін тату».

Санкцією статті 199 частина 2 Кримінального кодексу України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна, у зв`язку з чим належить арештувати корпоративні права ОСОБА_5 , а саме 100 % статутного капіталу (корпоративних прав) в розмірі 100000,00 грн. ТОВ «Франклін тату» (, юридична адреса: 28008, Кіровоградська область, Олександрійський район, місто Олександрія, проспект Соборний, будинок 98, офіс 39.

Статутний капітал (корпоративні права) ОСОБА_5 в ТОВ «Франклін тату», підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно з ч.1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Крім того, згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

До клопотання слідчий додав повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 199, ч. 3 ст. 358 КК України

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Отже, під час розгляду клопотання про арешт майна, слідчим суддею не встановлено негативних наслідків арешту майна та зазначається, що такі обмеження є пропорційними меті, заради досягнення якої застосовується такий арешт, оскільки він пов`язаний з втручанням у право особи на власність, що є складовою права на мирне володіння своїм майном (передбачене у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Більш того, на переконання слідчого судді, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права особи, оскільки є необхідним і пропорційним до законної мети, що переслідується - нагальної суспільної потреби у протидії кримінальним правопорушенням.

Беручи до уваги зазначене, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 173, 369-372 КПК України,

постановив:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на корпоративні права ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), а саме на 100 % статутного капіталу (корпоративних прав) в розмірі 100000,00 грн. ТОВ «Франклін тату» (, юридична адреса: 28008, Кіровоградська область, Олександрійський район, місто Олександрія, проспект Соборний, будинок 98, офіс 39.

Заборонити користуватись та розпоряджатись вказаним майном

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_7