Справа № 473/1567/25
Номер провадження1-кп/473/235/2025
ВИРОК

іменем України

"20" травня 2025 р. місто Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську матеріали кримінального провадження 0001228 від 18.12.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новопавлівка Вознесенського району Миколаївської області, громадянина України, українця, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу за мобілізацією на посаді водія - механіка радіотехнічної системи ближньої навігації вузла зв`язку та радіотехнічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат»,-

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, а саме - у відкритій відмові виконати наказ начальника, вчиненій в умовах воєнного стану

Учасники кримінального провадження:

прокурор: ОСОБА_5

обвинувачений: ОСОБА_4

захисник: ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_3 ) від 01.07.2022 № 103 солдата ОСОБА_4 призвано на військову службу за мобілізацією, та направлено для проходження військової служби за призовом під час мобілізації до військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01.07.2022 № 167 солдата ОСОБА_4 , зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , поставлено на всі види забезпечення, та призначено на водія - механіка радіотехнічної системи ближньої навігації вузла зв`язку та радіотехнічного забезпечення, ВОС - 79003 7А-256.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Відтак, з 01.07.2022, тобто з моменту відправлення ОСОБА_4 з ІНФОРМАЦІЯ_4 до військової частини НОМЕР_1 , останній набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.

Військова частина НОМЕР_1 станом на січень 2025 року, на підставі Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, залучена до здійснення заходів з національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації.

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Статтею 1 Закону України «Про оборону України» надається визначення терміну воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

З моменту видання Президентом України Указу «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 на території України почав діяти воєнний стан, який триває дотепер.

Згідно п. п. 1, 3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Згідно ст. 31 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України начальники, яким військовослужбовці підпорядковані за службою, у тому числі і тимчасово, є прямими начальниками для цих військовослужбовців. Найближчий до підлеглого прямий начальник є безпосереднім начальником.

У відповідності до ч. 2 ст. 107 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, заступник командира батальйону (корабля 3 рангу) з морально- психологічного забезпечення підпорядковується командирові батальйону (корабля 3 рангу) і є прямим начальником усього особового складу батальйону.

Згідно статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, а також додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство, виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету, поводитися згідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негативних наслідків.

Згідно ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовці зобов`язані свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок та беззастережно виконувати накази командирів (начальників) виявляти повагу командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни.

Відповідно до статті 128 Статуту рядовий (матрос) зобов`язаний точно, вчасно та сумлінно виконувати накази командирів (начальників).

Про порядок проходження військової служби в умовах воєнного стану солдату ОСОБА_4 достеменно було відомо і до часу вчинення непокори останній дотримувався встановленого порядку несення служби та виконував покладені на нього завдання.

Проходячи військову службу, солдат ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим та виявляти повагу до командирів (начальників), беззастережно, неухильно точно та у встановлений строк виконувати їх накази, знати та виконувати свої обов`язки, додержуватися вимог військових статутів, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Відповідно до вимог ст. ст. 28, 30 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих, наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення та віддавати накази, забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України. Командир (начальник) має право віддавати підлеглому накази, а підлеглий зобов`язаний їх виконати сумлінно, точно та у встановлений строк.

Згідно ст. 35 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України накази віддаються, як правило, в порядку підпорядкованості. Наказ можна віддавати одному чи групі військовослужбовців усно або письмово, у тому числі з використанням технічних засобів зв`язку.

Відповідно до ст. 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовець після отримання наказу відповідає: "Слухаюсь" і далі виконує його. Для того, щоб переконатися, чи правильно підлеглий зрозумів відданий наказ, командир (начальник) може зажадати від нього стисло передати зміст наказу. Підлеглий має право звернутися до командира (начальника) з проханням уточнити наказ. Військовослужбовець зобов`язаний неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін. Про виконання або невиконання наказу військовослужбовець зобов`язаний доповісти командирові (начальникові), який віддав наказ, і своєму безпосередньому командирові (начальникові), а також вказати причини невиконання наказу або його несвоєчасного (неповного) виконання. Якщо військовослужбовець розуміє, що він неспроможний виконати наказ своєчасно та у повному обсязі, він про це зобов`язаний доповісти вищезазначеним особам негайно.

Відповідно до ч. 2 ст. 42 КК України, наказ або розпорядження є законними, якщо вони віддані відповідною особою в належному порядку та в межах її повноважень і за змістом не суперечать чинному законодавству та не пов`язані з порушенням конституційних прав та свобод людини і громадянина.

Разом з тим, солдат ОСОБА_4 у порушення наведених вимог законодавства обвинувачується у порушенні встановленого порядку несення військової служби, за наступних обставин.

Так, наказом начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 12.01.2025 № 66-РС, солдата ОСОБА_7 звільнено із займаної посади водія - механіка радіотехнічної системи ближньої навігації вузла зв`язку та радіотехнічного забезпечення у військовій частині НОМЕР_1 та призначено на посаду солдата резерву 33 запасної роти військової частини НОМЕР_2 .

Наказом командира військової частини від 13.01.2025 № 30 «Про відправку особового складу для доукомплектування військової частини НОМЕР_2 », який видано в порядку виконання наказу Генерального штабу Збройних Сил України від 12.01.2025 № 66-РС, солдат ОСОБА_4 зобов`язаний був убути у складі команди для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_2 .

Отже, для солдата ОСОБА_4 , як водія - механіка радіотехнічної системи ближньої навігації вузла зв`язку та радіотехнічного забезпечення у військовій частині НОМЕР_1 , станом на 13.01.2025 прямим начальником був начальник військової частини НОМЕР_1 підполковник ОСОБА_8 , накази якого солдат ОСОБА_4 , як підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до підполковника ОСОБА_8 з повагою, як того вимагає ст. 30 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України.

Зазначений наказ від 13.01.2025 № 30 відданий командиром військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_8 особисто солдату ОСОБА_4 , 14.01.2025 о 10 год. 30 хв., на шикуванні особового складу військової частини НОМЕР_1 , в місці дислокації військової частини біля АДРЕСА_1 усно, вголос.

Наказ Генерального штабу Збройних Сил України від 12.01.2025 № 66-РС та наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 13.01.2025 № ЗО «Про відправку особового складу для доукомплектування військової частини НОМЕР_2 » видані у встановленому Законом порядку, зміст наказів не суперечив чинному законодавству та не були пов`язані з порушенням конституційних прав та свобод солдата ОСОБА_9 , не носили в собі подвійного тлумачення та явно злочинного змісту, у зв`язку з чим накази підлягали беззастережному та неухильному виконанню з боку останнього.

Проте, солдат ОСОБА_9 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією та проходячи військову службу на посаді водія - механіка радіотехнічної системи ближньої навігації вузла зв`язку та радіотехнічного забезпечення у військовій частині НОМЕР_1 , перебуваючи біля АДРЕСА_1 , 14.01.2025 близько 10 години 30 хвилин (точний час в ході досудового розслідування не встановлений), всупереч вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 16, 28, 30, 35, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. З, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, порушуючи військову дисципліну, прийнявши до виконання наказ начальника - командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_8 від 13.01.2025 № ЗО «Про відправку особового складу для доукомплектування військової частини НОМЕР_2 », що надано у визначенні: «убути у складі команди для подальшого проходження служби до військової частини НОМЕР_2 », наданого в порядку виконання наказу Генерального штабу Збройних Сил України від 12.01.2025 № 66-РС, умисно, з метою уникнення убуття до нового місця служби, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечність своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, цілком розуміючи необхідність виконання наказу шляхом здавання озброєння та іншого майна, яке видається на час служби, та вибуття на нове місце служби в складі команди, відкрито відмовився виконувати наказ, про що прямо заявив підполковнику ОСОБА_8 , тобто відкрито відмовився виконати наказ начальника.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за 4 ст. 402 КК України - у непокорі, тобто у відкритій відмові виконати наказ начальника, вчиненій в умовах воєнного стану.

Крім того, наказом командира військової частини від 28.01.2025 № 82 «Про відправку особового складу для доукомплектування військової частини НОМЕР_2 », який видано в порядку виконання наказу Генерального штабу Збройних Сил України від 12.01.2025 № 66-РС, солдат ОСОБА_4 в період до 17:00 28.01.2025 зобов`язаний був здати справи та посади, отримати атестати із продовольчого, речового та фінансового забезпечення та ракетно- артилерійського озброєння, в 17:15 год. 28.01.2025 прибути з особистими речами та документами до будівлі контрольно-диспетчерського пункту військової частини НОМЕР_1 для убуття до нового місця служби до військової частини НОМЕР_2 .

Отже, для солдата ОСОБА_4 , як водія - механіка радіотехнічної системи ближньої навігації вузла зв`язку та радіотехнічного забезпечення у військовій частині НОМЕР_1 , станом на 28.01.2025 прямим начальником був начальник військової частини НОМЕР_1 підполковник ОСОБА_8 , накази якого солдат ОСОБА_4 , як підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до підполковника ОСОБА_8 з повагою, як того вимагає ст. 30 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України.

Зазначений наказ від 28.01.2025 № 82 відданий командиром військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_8 особисто солдату ОСОБА_4 , 28.01.2025 о 12 год. 30 хв., на шикуванні особового складу військової частини НОМЕР_1 , в місці дислокації військової частини біля АДРЕСА_1 усно, вголос.

Наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 28.01.2025 № 82 виданий у встановленому Законом порядку, зміст наказу не суперечив чинному законодавству та не був пов`язаний з порушенням конституційних прав та свобод солдата ОСОБА_9 , не носив в собі подвійного тлумачення та явно злочинного змісту, у зв`язку з чим підлягав беззастережному та неухильному виконанню з боку останнього.

Проте, солдат ОСОБА_9 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією та проходячи військову службу на посаді водія - механіка радіотехнічної системи ближньої навігації вузла зв`язку та радіотехнічного забезпечення у військовій частині НОМЕР_1 , перебуваючи біля АДРЕСА_1 , 28.01.2025 близько 12 години 38 хвилин, всупереч вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 16, 28, 30, 35, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. З, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, порушуючи військову дисципліну, прийнявши до виконання наказ начальника - командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_8 від 28.01.2025 № 82, що надано у визначенні: «в період до 17:00 28.01.2025 здати справи та посади, отримати атестати із продовольчого, речового та фінансового забезпечення та ракетно-артилерійського озброєння. О 17:15 28.01.2025 прибути з особистими речами та документами до будівлі контрольно- диспетчерського пункту військової частини НОМЕР_1 для убуття до нового місця проходження служби до військової частини НОМЕР_2 », наданого в порядку виконання наказу Генерального штабу Збройних Сил України від 12.01.2025 № 66-РС, умисно, повторно вчиняючи дії, об`єднані єдиним кримінально протиправним наміром, з метою уникнення переміщення до нового місця служби, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечність своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, цілком розуміючи необхідність виконання наказу шляхом здавання справи та посади, отримання атестатів із продовольчого, речового, фінансового забезпечень та вибуття на нове місце служби в складі команди, відкрито відмовився виконувати наказ, про що прямо заявив підполковнику ОСОБА_8 , тобто відкрито відмовився виконати наказ начальника.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за 4 ст. 402 КК України - у непокорі, тобто у відкритій відмові виконати наказ начальника, вчиненій в умовах воєнного стану.

Позиція обвинуваченого ОСОБА_4 ..

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті. Пояснив, що відмовився від виконання наказу у зв`язку із станом здоров`я. На теперішній час вважається придатним до військової служби.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Так, вина обвинуваченого підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами:

- Доповіддю про наявність ознак кримінального правопорушення

(передбаченого частиною 4 статті 402 КК України) від 28.01.2024 № 1261/311/73/ /а.к.п. 49-50/;

- Копією наказу від 28.01.2025 № 82 «Про відправку особового складу для доукомплектування військової частини НОМЕР_2 », згідно якого нижчепойменованому особовому складу (в тому числі ОСОБА_4 ) наказано в період до 17:00 28.01.2025 здати справи та посади, отримати атестати із продовольчого, речового та фінансового забезпечення та ракетно-артилерійського озброєння. О 17:15 28.01.2025 прибути з особистими речами та документами до будівлі контрольно-диспетчерського пункту військової частини НОМЕР_1 для у буття до нового місця проходження служби до військової частини НОМЕР_2 /а.к.п. 51-53/;

- Копією повідомлення від 13.11.2025 № 361, «Про прийняття кадрових рішень» /а.к.п. 54-56/;

- Копія витягу з наказу про проведення службового розслідування від 28.01.2025 № 86 стосовно солдата ОСОБА_4 , /а.к.п. 57/;

- Копією акту службового розслідування від 04.02.2025, відповідно до якого причинами здійснення порушення військової дисципліни вважати небажання виконувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 №82 від 28.01.2025 та особиста недисциплінованість водія-механіка радіотехнічної системи ближньої навігації вузла зв`язку та радіотехнічного забезпечення солдата ОСОБА_4 /а.к.п 58-61/.

- Актом про відмову виконати наказ від 28.01.2025 /а.к.п. 62/;

- Копією рапорта ОСОБА_4 від 28.01.2025 /а.к.п. 63/;

- Копією витягу з наказу про результати службового розслідування від 04.02.2025 № 57, відповідно до якого причинами відмови від виконання наказу командира військової частини НОМЕР_1 №82 від 28.01.2025 Про відправку особового складу для укомплектування військової частиниА0216солдатом ОСОБА_4 вважати його особисту недисциплінованість /а.к.п.64/;

- Копією витягу з наказу від 01.07.2022 № 167, по стройовій частині /а.к.п.72/;

- Копіями медичних характеристик, відповідно до якиї за медичною допомогою до медичного пункту за період прходження військової служби ОСОБА_4 не звертався /а.к.п. 66-67/;

- Копією довідки № 95 від 26.06.2023, відповідно до якої ОСОБА_4 перебуває на військовій службі в в/ч НОМЕР_1 /а.к.п. 82/;

- Копією витягу з наказу від 14.05.2023 № 129, по стройовій частині /а.к.п.72/;

- Копією витягу з наказу про результати службового розслідування від 03.02.2025 № 30, відповідно до якого за порушення вимог статті 65 Конституції України, частин 1, 2, З статті 17 Закону України Про оборону України, частини 1 статті 1 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, абзацу 2 статті 30, статей 6, 11, 37 Закону України Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України", абзацу 2 статті 4, статті 6 Закону України Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України, водія-механіка радіотехнічної системи ближньої навігації вузла зв`язку та радіотехнічного забезпечення солдата ОСОБА_4 притягнути до дисциплінарної відповідальності та накласти дисциплінарне стягнення - сувора догана. /а.к.п. 84-85/;

- Копією витягу з наказу про результати службового розслідування від 28.01.2025 № 8, відповідно до якого причинами відмови від виконання наказу командира військової частини НОМЕР_1 №13 від 06.01.2025 Про відправку особового складу для укомплектування військової частиниА0216солдатом ОСОБА_4 вважати його особисту недисциплінованість /а.к.п. 86-87/;

- Копією витягу з наказу про результати службового розслідування від 04.02.2025 № 57, відповідно в діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України /а.к.п. 86-87/;

- Копією акту проведення службового розслідування від 03.02.2025 №15/30, /а.к.п. 97-102/;

- Копією акту про відмову виконати наказ від 14.01.2025 /а.к.п. 103/;

- Копією рапорта від 14.01.2025 /а.к.п. 104/;

Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі, сумніву в своїй належності та допустимості не викликають.

Таким чином, вина обвинуваченого ОСОБА_4 в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України доведена в повному обсязі.

Статті Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальні правопорушення, винним у вчиненні яких визнається обвинувачений ОСОБА_4 .

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_4 , суд кваліфікує за ч. 4 ст. 402 КК України, - у непокорі, тобто у відкритій відмові виконати наказ начальника, вчиненій в умовах воєнного стану.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 .

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання не встановлено.

Мотиви призначення покарання, мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 суд виходить з наступних обставин та враховує характер та ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, яке є кримінальним правопорушенням проти встановленого порядку несення військової служби (військове кримінальне правопорушення).

Суд також враховує умови життя обвинуваченого ОСОБА_4 , його соціальне та матеріальне становище, стан здоров`я, рівень культури та освіти, сімейний стан, соціально - психологічні риси, при дослідженні яких з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю усвідомлював значення своїх умисних дій і в повній мірі міг керувати ними. Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він є військовослужбовцем, не судимий, одружений, на утриманні має малолітню дитину, за місцем проживання характеризується посередньо, неодружений, за медичною допомогою до психіатра та нарколога не звертався.

При цьому судом також враховується висновок досудової доповіді органу пробації, відповідно до якого, беручи до увагу інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого ОСОБА_4 його спосіб життя, історію правопорушень, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства.

До даного висновку при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд виходить із змісту ч.2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами.

З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, позиції прокурора, захисника, обвинуваченого, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 402 КК України, а також інші обставини кримінального провадження, при наявності пом`якшуючих покарання обставин та відсутності обтяжуючої обставини покарання, з врахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_4 , його ставлення до вчиненого ним кримінального правопорушення, суд вважає можливим призначити вид основного покарання із застосуванням ст. ст. 58, 69 КК України у виді службового обмеження для військовослужбовців.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Цивільний позов не заявлявся. Витрати на залучення експертів для проведення експертиз відсутні.

До обвинуваченого ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у виді застави.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

На підставі викладеного, керуючись ст. 369 - 380 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. ст. 58, 69 КК України у виді службового обмеження строком на 2 (два) роки, з відрахуванням в дохід держави 20 % (двадцяти відсотків) від суми грошового забезпечення.

На підставі ст. 72 КК України у строк відбуття призначеного покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає трьом дням службового обмеження для військовослужбовців з 28.01.2025 по 31.01.2025.

Застосований до обвинуваченого запобіжний захід у виді застави до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Після набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді застави припинити та повернути заставу у сумі 60 560,0 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень внесену на розрахунковий рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації в Миколаївській області заставодавцю.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не були подані. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1