Провадження №1-кс/127/6072/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

адвоката ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши в судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділення Відділу поліції № 3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_4 , про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою застосованого до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000208 від 15.03.2025 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий слідчого відділення Відділу поліції № 3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 .

Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000208 від 15.03.2025 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , діючи умисно, достовірно знаючи про порядок обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів на території України та відповідальність за їх незаконний обіг, у березні 2025 року, більш точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи в селищі Летичів Хмельницького району Хмельницької області, отримав від невстановленої досудовим розслідуванням особи повідомлення у месенджері «Telegram» із пропозицію зайнятись збутом особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP, шляхом розміщення «закладок» на території Вінницького району Вінницької області, за грошову винагороду, на що останній добровільно погодився.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 в березні 2025 року, перебуваючи в селищі Летичів Хмельницького району Хмельницької області, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, отримав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, в розфасованому вигляді, тим самим незаконно придбав зазначені особливо небезпечні психотропні речовини, які зберігав з метою їх подальшого збуту шляхом розповсюдження у вигляді «закладок» у фасованому вигляді. Продовжуючи реалізацію спільного умислу, направленого на вчинення кримінально-протиправного діяння, ОСОБА_6 за допомогою громадського транспорту прибув до селища Літин Вінницького району Вінницької області, після чого, діючи умисно, переслідуючи корисливі мотиви, 15.03.2025 близько 10:00, у лісосмузі на околиці селища Літин Вінницького району Вінницької області, розклав у сховках в землі згортки, обмотані ізольованою стрічкою, які замасковував нашаруваннями ґрунту та трави, всередині яких знаходились особливо небезпечні психотропні речовини PVP, тим самим незаконно їх збувши.

В подальшому, ОСОБА_6 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне зберігання особливо небезпечної психотропної речовини PVP, з метою збуту, 15.03.2025 о 10:45, знаходячись в даній місцевості лісосмузі, за місцем розміщення ним зазначених «закладок», а саме за координатами 49.337298, 28.072169, поводившись підозріло та помічено знервувавши, був виявлений та зупинений працівниками сектору кримінальної поліції відділу поліції № 3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, де на запитання стосовно наявності у нього заборонених речовин, ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що його дії спрямовані на зберігання особливо-небезпечних психотропних речовин з метою збуту, були викриті, повідомив працівникам поліції про наявність у нього поліетиленових пакунків з вмістом особливо небезпечних психотропних речовин PVP, які він збував шляхом розповсюдження «закладок».

Надалі, в ході проведення затримання ОСОБА_6 , у останнього було вилучено, зокрема один згорток обмотаний ізолюючою стрічкою, з вмістом кристалічної речовини, яка згідно висновку судової експертизи матеріалів, речовин та виробів відноситься до особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP. В кристалічній речовині, масою 0,1855 г., маса PVP становить 0,1534 г.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 15.03.2025 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Подальшим досудовим розслідуванням встановлено, що сукупний вміст збутих ОСОБА_6 38 (тридцяти восьми) «закладок» містив в собі кристалічні речовини, які, як встановлено висновками проведених судових експертиз матеріалів, речовин та виробів, відноситься до особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP, загальною масою 5,2219 г, що згідно таблиці № 2 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Наказом Міністерства охорони здоров`я 01.08.2000 року № 188 становить великі розміри зазначеної психотропної речовини.

Крім того, будучи додатково допитаним 16.04.2025 в якості підозрюваного ОСОБА_6 показав, що даний злочин ним був вчинений за попередньої змови групою осіб спільно зі знайомим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яким ОСОБА_6 були передані всі вищевказані психотропні речовини для спільного здійснення їх збуту громадянам, однак працівниками поліції був викритий та затриманий лише він, а ОСОБА_7 з місця злочину втік.

Вина підозрюваного ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого правопорушення підтверджується наступними матеріалами, які перебувають у кримінальному провадженні, а саме:

?протоколом затримання та особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_6 від 15.03.2025, під час якого у останнього вилучено в якості речових доказів 2 (два) згортки з вмістом кристалічної речовини, один з яких згідно висновку експерта містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, які ОСОБА_6 збував шляхом розповсюдження «закладок»;

?протоколом огляду місця події від 15.03.2025, а саме лісосмуги в селищі Літин Вінницького району Вінницької області, у якій ОСОБА_6 вказав працівникам поліції 38 (тридцять вісім) захованих ним аналогічних згортків з вмістом кристалічної речовини, які останній збував шляхом розповсюдження «закладок»;

?висновками судових експертиз матеріалів речовин та виробів, якими підтверджено, що дійсно ОСОБА_6 збувалась саме особливо небезпечна психотропна речовини, обіг якої заборонено PVP;

?повідомленням про підозру ОСОБА_6 від 15.03.2025;

?показаннями підозрюваного ОСОБА_6 , який повідомив, що визнає вину у вчиненні злочину, щиро розкаюється у вчиненому, вказав, що на пропозицію товариша ОСОБА_7 він погодився допомогти останньому збути громадянам зазначені психотропні речовини у вигляді 38 (тридцяти восьми) «закладок», на території селища Літин Вінницького району, всього їх було 40 (сорок) закладок, 2 (дві) з яких ОСОБА_6 забрав собі для особистого вживання, за допомогу ОСОБА_7 у збуті, однак працівники поліції на місці злочину затримали лише його, а ОСОБА_7 з місця вчинення злочину втік;

?матеріалами негласних слідчих (розшукових) дій з дослідженням речового доказу вилученого у ОСОБА_6 мобільного телефону «Moto e 13» з СІМ НОМЕР_1 , IMEI: 1) НОМЕР_2 , 2) НОМЕР_3 ;

?іншими матеріалами кримінального провадження;

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 17.03.2025, до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 14.05.2025, також ОСОБА_6 визначено заставу в розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 гривень.

Для закінчення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні потрібно провести слідчі та інші процесуальні дії, що потребують додаткового часу у зв`язку із складністю провадження та значним обсягом.

Зокрема, у даному кримінальному провадженні необхідно провести наступні процесуальні дії, проведення та завершення яких потребує додаткового часу:

1.здійснити завершення розсекречення грифів секретності матеріальних носіїв інформації негласних слідчих (розшукових) дій у строки та порядку, передбаченому Інструкцією «Про організацію проведення негласних слідчих (розшукових) дій та використання їх результатів у кримінальному провадженні», долучити розсекречені матеріали до матеріалів кримінального провадження;

2.шляхом проведення слідчих дій перевірити показання ОСОБА_6 щодо здійснення даного кримінального правопорушення у співучасті з іншими особами;

3.виконати з підозрюваним вимоги ст. 279 КПК України, а саме повідомити останньому про зміну раніше повідомленої підозри;

4.виконати вимоги ст. 290 КПК України;

5.забезпечити направлення обвинувального акту до суду (його фактичне направлення та надходження);

Проведення вищевказаних процесуальних дій має важливе значення для повного, об`єктивного та неупередженого досудового розслідування даного кримінального провадження, отримання належних та допустимих доказів, а також прийняття законного та обґрунтованого рішення.

На підставі вищевикладеного, у відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 294 КПК України, строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні керівником Вінницької окружної прокуратури продовжений до трьох місяців, тобто до 15.06.2025.

Разом з цим, строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , згідно ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 17.03.2025 закінчується 14.05.2025.

У той же час в ході розслідування кримінального провадження щодо підозрюваного ОСОБА_6 вбачається наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які мали місце раніше, продовжують існувати та не зменшилися, а саме:

- ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, усвідомлюючи покарання, яке йому загрожує та відсутність стримуючих факторів;

- ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків, понятих у кримінальному провадженні, дані про яких йому відомі.

- ОСОБА_6 перебуваючи на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення такого ж характеру, оскільки згідно наданих ним показань є схильним до вживання наркотичних речовин.

Таким чином, сторона обвинувачення стверджує, що ризики, які існували на момент обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшились, продовжують існувати, тому слідчий просив клопотання задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримали, просили задовольнити.

Адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні з клопотанням слідчого погодився частково, заявив, що на його думку ризики зменшились, підзахисний співпрацює зі слідством, має постійне місце проживання, тому просив суд обрати інший запобіжний захід непов`язаний із триманням під вартою або зменшити розмір застави.

Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні вину визнав, підтримав думку захисника, просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали клопотання, характеризуючі дані підозрюваного, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування.

Відповідно до ч. 5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний продовжити строк тримання під вартою, якщо прокурором, слідчим буде доведено, що обставини, зазначені у ч. 3 названої статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою, зокрема, що заявлені ризики не зменшилися, а також є обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування.

Слідчими слідчого відділення Відділу поліції № 3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000208 від 15.03.2025 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

В рамках даного кримінального провадження 15.03.2025 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Щодо обґрунтованості підозри слідчий суддя зазначає, що оскільки чинне законодавство не розкриває це поняття, враховуючи ст. ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи.

При цьому, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

Дослідивши матеріали клопотання з додатками, слідчий суддя приходить до висновку, що підозра щодо вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України обґрунтована. Причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення достатньою мірою, для даної стадії кримінального провадження, доводиться доказами, які долучені до матеріалів клопотання та доведена прокурором при розгляді даного клопотання.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 17.03.2025, до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 14.05.2025, також ОСОБА_6 визначено заставу в розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 гривень.

Строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні керівником Вінницької окружної прокуратури продовжений до трьох місяців, тобто до 15.06.2025.

В судовому засіданні прокурором доведено, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема переховування від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_6 усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винним в інкримінованому кримінальному правопорушенні, незаконно впливати на свідків та понятих, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зокрема, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Згідно із позицією Європейського суду з прав людини, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Тяжкість можливого покарання може спонукати підозрюваного переховуватися від суду. Це твердження узгоджується з практикою ЄСПЛ, зокрема у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» Європейський суд з прав людини визначив, що тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків (понятих), слід враховувати, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав від свідків під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу (ч.4 ст.95 КПК України). За таких обставин ризик впливу на свідків може існувати не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Враховуючи, що підозрюваному відомі персональні дані свідків (понятих) у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до переконання, що ОСОБА_6 може незаконно впливати на вказаних осіб, шляхом проведення зустрічей з ними, спонуканням до зміни показів з метою надання останніми показань, які є вигідними саме для підозрюваного, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Крім цього, існує ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи характер вчиненого кримінального правопорушення в якому підозрюється ОСОБА_6 , а саме його суспільно небезпечні дії направлені на придбання, зберігання, збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів з метою отримання грошових коштів.

Таким чином, прокурором та слідчим в судовому засіданні було доведено, що підозрюваний ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшилися, а також наявні обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, а саме необхідність проведення слідчих дій.

За змістом ст. 131 КПК запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження, а відтак їх застосування має на меті досягнення дієвості цього провадження. Дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування іншого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти встановленим ризикам, які вказані слідчим та доведені матеріалами справи. Тому, для досягнення мети застосування запобіжних заходів, на даному етапі досудового розслідування, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є необхідним та доцільним і тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.

Оскільки обставини на які посилався суд при обранні підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не змінилися, слідчий суддя вважає, що інший запобіжний захід не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, а також, що обставини на які посилався суд при обранні підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не змінилися, слідчий суддя вважає, що інший запобіжний захід не може запобігти встановленим ризикам, тому доцільно клопотання слідчого задовольнити та продовжити строк тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою в межах строку досудового розслідування, з альтернативою внесення застави у визначеному раніше розмірі.

На підставі наведеного, керуючись ст. 176, 177, 197, 199, 309, 370, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділення Відділу поліції № 3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 15.06.2025 включно.

Розмір застави в сумі 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, визначеної ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 17.03.2025 (справа № 127/8299/25) залишити без змін.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя