Справа: № 148/1203/25
Провадження №1-кс/148/288/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2025 року м. Тульчин

Слідчий суддя Тульчинського районного суду

Вінницької області ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчої Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР за №0000145 від 14.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні СВ Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000145 від 14.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

До Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області 13.05.2025 надійшла заява від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає, за адресою: АДРЕСА_1 , про те, що в січні місяці 2025 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , зловживаючи довірою незаконно заволодів належним заявниці транспортним засобом марки «ВАЗ 21063» 1989 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , яким у подальшому розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_4 матеріального збитку.

В якості потерпілої 14.05.2025 допитано ОСОБА_4 , яка повідомила, що є власником транспортного засобу марки «ВАЗ 21063» 1989 року випуску державний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 . В січні 2025 року ОСОБА_4 , позичила вказаний автомобіль ОСОБА_5 та разом з цим передала йому документи на вказаний автомобіль, та ОСОБА_5 обіцяв повернути вказане авто ОСОБА_4 , однак не повернув та у подальшому розпорядився ним на власний розсуд, а саме: здав автомобіль з документами на металоприймальний пункт ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який вказане авто продав невстановленій особі. Таким чином, станом на теперішній час, місце розташування автомобіля марки «ВАЗ 21063» 1989 року випуску зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , даних особи, яка на даний час користується вказаним авто не встановлено.

Відповідно до тимчасового реєстраційного талону транспортного засобу власником автомобіля марки «ВАЗ 21063» 1989 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , являється ОСОБА_7 , та станом на момент незаконного заволодіння автомобілем фактичним власником та користувачем вказаного авто була ОСОБА_4 .

Слідча вважає, що оскільки транспортний засіб марки «ВАЗ 21063» 1989 року випуску зеленого кольору державний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 має важливе значення для повного, всебічного досудового розслідування, є предметом вчиненого кримінального правопорушення, тому виникла необхідність у накладенні на нього арешту з метою подальшого визнання речовим доказом, а також запобіганню його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, чи відчуження третім особам.

Окрім того, слідча вказує, що на даний час місцезнаходження вищевказаного транспортного засобу не відоме, а тому досудовим органом буде проведено заходи, щодо оголошення його в розшук. Також, потерпіла ОСОБА_4 , яка є фактичним власником транспортного засобу наполягає на накладенні арешту на її автомобіль, оскільки, це є єдиний спосіб запобіганню його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, чи відчуження третім особам, а також у подальшому необхідно провести відповідні експертизи.

Слідча у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд клопотання у її відсутність, заявлені вимоги просила задовольнити у повному обсязі.

Користувач тимчасово вилученого майна ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилася, від неї надійшла заява про проведення судового засідання за її відсутність, клопотання підтримує та просить його задовольнити.

Неявка сторін кримінального провадження у судове засідання, відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, не перешкоджає розгляду даного клопотання.

В зв`язку з чим, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Таким чином, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

На підставі частини 2 цієї ж статті, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, щодо яких є достатні підстав вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

На підставі ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З огляду на вищенаведене слідчий суддя вважає, що клопотання слід задовольнити, зокрема застосувавши заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту на майно вказане у клопотанні, оскільки транспортний засіб є доказом, який необхідний для встановлення істини у кримінальному провадженні і проведення належного досудового розслідування.

На підставі викладеного і керуючись ст. 170, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт у вигляді заборони відчуження, розпорядження на автомобіль марки «ВАЗ 21063» 1989 року випуску зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , який згідно тимчасового реєстраційного талону транспортного засобу належить ОСОБА_7 , а фактичним власником та користувачем є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає, за адресою: АДРЕСА_1 .

Визначити строк дії ухвали щодо зберігання вказаного майна до вирішення питання в порядку визначеному КПК України.

Виконання ухвали доручити слідчій Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді щодо накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: