Справа № 461/3730/25
Провадження № 1-кс/461/3132/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2025 року, слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_3 про надання дозволу на арешт майна, -

в с т а н о в и в :

Слідчий відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП у Львівській області капітан поліції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням у кримінальному провадженні №0000159 від 08.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, погодженим прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури в сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 , про накладення арешту на нерухоме майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 із забороною, відчуження та розпорядження ним (перетворення, передачі чи продажу іншим особам), а саме на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 236.

Подане клопотання мотивує тим, що 14.05.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру в одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднаному з вимаганням такої вигоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, санкція якої передбачає конфіскацію майна. Тому, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання виникла необхідність в накладенні арешту на майно.

Слідчий в судове засідання не прибув. Належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи.

Власник майна у судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши та перевіривши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у Львівській за процесуального керівництва Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000159 від 08.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

З матеріалів даного кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 , який відповідно до свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 000201 від 02.04.2015, виданого Радою адвокатів Львівської області, має право на заняття адвокатською діяльністю, перебуваючи згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 23.08.2024 на посаді юрисконсульта юридичної групи військової частини НОМЕР_1 , будучи у відповідності до посадової інструкції штатних посад військової частини НОМЕР_1 відповідальним за надання допомоги посадовим особам управління та структурних підрозділів бригади щодо організації роботи, пов`язаної з укладанням договорів (контрактів), за наказом (дорученням) помічника командира з правової роботи - начальника юридичної групи участь у їх підготовці та здійсненні контролю за виконанням, надання правової оцінки проектам таких договорів (контрактів); погодження (візування) проектів договорів (контрактів) за наявності віз керівників заінтересованих структурних підрозділів та(або) управління бригади чи їх відповідальних посадових осіб за наказом (дорученням) помічника командира з правової роботи - начальника юридичної групи тощо, будучи зобов`язаним у своїй діяльності керуватись Конституцією та законами України, указами Президента України і постановами Верховної Ради України, актами Кабінету Міністрів України, міжнародними договорами, наказами і директивами Міністра оборони України, начальника Генерального штабу Збройних Сил України, іншими нормативними актами, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою одержання неправомірної вигоди для себе та незаконного збагачення, за попередньою змовою з

ОСОБА_6 у період з 07.05.2025 по 13.05.2025 вимагав та 13.05.2025 одержав через ОСОБА_6 , яка перебуваючи поблизу площі Різні у м. Львові, діючи як пособник, отримала від ОСОБА_7 неправомірну вигоду в розмірі 2000 доларів США, що за курсом Національного банку України становить 83077 грн. за здійснення ОСОБА_5 впливу на прийняття рішення службовими особами військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), за вчинення ними дій щодо укладення контракту на проходження військової служби ОСОБА_7 у вказаній військовій частині.

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час, однак не пізніше 03.05.2025 ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів володіючи інформацією щодо вручення ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 мобілізаційного розпорядження, вступив в злочинну змову з ОСОБА_6 з метою одержання неправомірної вигоди для себе за здійснення ним впливу на прийняття рішення службовими особами військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), щодо прийняття ОСОБА_7 на військову службу за контрактом у вказану військову частину.

Продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел спрямований на одержання неправомірної вигоди для себе та незаконного збагачення, 07.05.2025 ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, під час розмови із ОСОБА_7 , котрий звернувся до нього з приводу отримання консультації щодо проходження військової служби в межах Львівської області, повідомив останньому про можливість сприяння йому в укладенні контракту щодо проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та залишення в місці дислокації військової частини без відрядження в зону бойових дій, при цьому висловив ОСОБА_7 протиправну вимогу щодо надання неправомірної вигоди в сумі 2 000 доларів США за вчинення таких дій.

В той же час, ОСОБА_5 , з метою уникнення відповідальності та не викриття своєї злочинної діяльності вирішив залучити в якості пособника ОСОБА_6 , повідомивши при цьому ОСОБА_7 про неможливість особистої зустрічі з ним та необхідності передачі грошових коштів в якості неправомірної вигоди за вчинення ним вищевказаних дій ОСОБА_6 .

В той же час, ОСОБА_6 , виступаючи як пособник, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, діючи умисно за попередньою змовою з ОСОБА_5 , 12.05.2025, близько 13 год. 00 хв. перебуваючи поблизу ринку «Добробут», що по вул. Стара, 3 у м. Львові, під час особистої зустрічі з ОСОБА_7 висловила йому вимогу щодо передачі для ОСОБА_5 неправомірної вигоди в сумі 2000 доларів США за сприяння ним в укладенні контракту щодо проходження військової служби ОСОБА_7 у військовій частині НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та залишення в місці дислокації військової частини без відрядження в зону бойових дій.

13.05.2025 о 17 год. 48 хв. ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел спрямований на одержання неправомірної вигоди з метою незаконного збагачення, в ході телефонної розмови з ОСОБА_7 , повідомив останньому про необхідність зустрічі з ОСОБА_6 та передачі їй раніше обумовленої суми грошових коштів в розмірі 2000 доларів США за сприяння ним в укладенні контракту щодо проходження військової служби ОСОБА_7 у військовій частині НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та залишення в місці дислокації військової частини без відрядження в зону бойових дій.

Таким чином, ОСОБА_7 , будучи поставленим в умисно створені ОСОБА_5 умови, за яких він вимушений надати йому неправомірну вигоду з метою сприяння в укладенні контракту щодо проходження військової служби ОСОБА_7 з військовою частиною поблизу НОМЕР_1 (1-а Галицько-Волинська радіотехнічна бригада) та залишення в місці дислокації військової частини без відрядження в зону бойових дій, погодився на протиправну вимогу ОСОБА_5 надати останньому неправомірну вигоду в розмірі 2000 доларів США та передати грошові кошти ОСОБА_6 .

В свою чергу ОСОБА_6 діючи як пособник, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, умисно за попередньою змовою з ОСОБА_5 , реалізовуючи злочинний умисел спрямований на одержання неправомірної вигоди ОСОБА_5 13.05.2025 близько 19 год 00 хв., перебуваючи на пл. Різні, 12 у м. Львові одержала від ОСОБА_7 для ОСОБА_5 неправомірну вигоду в сумі 2000 доларів США, що за курсом Національного банку України становить 83077 грн. за здійснення ним впливу на прийняття рішення службовими особами військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) за вчинення ними дій щодо укладення контракту на проходження військової служби ОСОБА_7 у вказаній військовій частині, після чого протиправна діяльність ОСОБА_6 та ОСОБА_5 була припинена правоохоронними органами, а предмет неправомірної вигоди вилучено.

14.05.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру в одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднаному з вимаганням такої вигоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що у спільній сумісній власності підозрюваного ОСОБА_5 перебуває квартира АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 236.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч.2 ст. 170 КПК України).

Згідно ч. 4 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Арешт може бути накладений на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч.ч.10, 11 ст. 170 КПК України).

Так, згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта встановлено, що у спільній сумісній власності підозрюваного ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , що є його матір`ю, перебуває квартира АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 236.

Як зазначив Верховний Суд у постанові № 752/7440/18 від 04 жовтня 2022 року, спори щодо виділення частки майна із спільної сумісної власності вирішуються у інший спосіб, при цьому в межах кримінального провадження є неприпустимим вирішення спору про право власності на майно шляхом поділу його з виділенням часток. Відповідно до ч. 12 ст. 100 КПК спір про належність речей, що підлягають поверненню, вирішується в порядку цивільного судочинства. Підставою для виділення частки майна в праві спільної сумісної власності має бути вимога співвласника такого майна або державного чи приватного виконавця.

Отже, накладення арешту на майно, яке перебуває у спільній сумісній власності, не суперечить вимогам кримінального процесуального закону, адже у межах кримінального провадження відсутні законодавчі можливості виокремлення частки, яка належить співвласникам. Такий виділ (поділ) здійснюється виключно у межах цивільного судочинства. І, в даному випадку матір підозрюваного, якій це майно також належить на праві спільної сумісної власності, не позбавлена можливості реалізувати своє право на поділ майна.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ст. 59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Якщо конфіскується частина майна, суд повинен зазначити, яка саме частина майна конфіскується, або перелічити предмети, що конфіскуються.

Конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині КК України. Перелік майна, що не підлягає конфіскації, визначається законом України.

Дослідивши матеріали клопотання, враховуючи, що накладення арешту на майно проводиться з метою забезпечення завдань кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду, правову підставу для арешту майна, наслідки арешту, розумність та співрозмірність обмеження права власності, а також те, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру в одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднаному з вимаганням такої вигоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, санкція якого передбачає конфіскацію майна, та те, що у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, вказане майно підлягатиме конфіскації, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя ,-

у х в а л и в :

клопотання задовольнити.

Накласти арешт, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, на нерухоме майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 із забороною відчуження та розпорядження ним (перетворення, передачі чи продажу іншим особам), а саме на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 236, та перебуває у спільній сумісній власності ОСОБА_5 та ОСОБА_8 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого слідчого СУ ГУ НП України у Львівській області ОСОБА_3 ..

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п?яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1