КРИВОРІЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 216/2291/25
Провадження № 1-кп/177/190/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2025 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі матеріали кримінального провадження№ 0000061 від 04.03.2025 за ч. 2 ст. 309 КК України щодо:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, із середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, на утриманні малолітніх, неповнолітніх або інших непрацездатних осіб не маючого, військовослужбовця військової служби за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 , перебуваючи на посаді курсанта 4 навчального взводу 4 навчальної роти 3 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», у невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці неподалік садового товариства «Росинка Арго» у с. Лозуватка Криворізького району Дніпропетровської області, знайшов дико зростаючі рослини коноплі із підсохлим листям. Усвідомлюючи, що вказана рослина є наркотичною, достовірно розуміючи, що зберігання наркотичних засобів заборонено чинним законодавством України, умисно, із метою зберігання наркотичних засобів для особистих потреб, у порушення вимог ст. ст. 2, 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 22.12.2006, таблиці 2 списку № 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затверджених постановою КМУ № 770 від 06.05.2000 зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України № 653 від 24.05.2024, діючи з наміром, направленим на незаконне виготовлення, зберігання наркотичного засобу, обіг якого обмежено канабісу, для особистого вживання, умисно зірвав невстановлену кількість листя з виявлених рослин коноплі, після чого руками подрібнив його та помістив до поліетиленових пакетів, тим самим незаконно придбав та виготовив наркотичний засіб, обіг якого обмежено канабіс, який приніс до місця свого мешкання у садовому товаристві «Росинка Арго», де почав незаконно зберігати для подальшого особистого вживання без мети збуту у приміщенні ділянок № 14 та № 51 до 17.03.2025.

Працівниками поліції Криворізького РУП ГУНП у Дніпропетровській області 17.03.2025 під час проведення санкціонованого Центрально-Міським районним судом обшуку за місцем мешкання ОСОБА_2 , а саме за адресою: ділянка № НОМЕР_2 та АДРЕСА_2 , а також прилеглої території, у присутності понятих виявлено та вилучено поліетиленові пакети та пластикову банку з речовиною рослинного походження зеленого кольору зі специфічним запахом, яка є канабісом, який віднесено до наркотичних засобів, обіг яких обмежено, масою в перерахунку на суху речовину 1909,633 г, який ОСОБА_2 незаконно придбав, виготовив та зберігав для подальшого вживання без мети збуту.

Дії ОСОБА_2 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 309 КК України, за ознаками: незаконне придбання, виготовлення, зберігання наркотичних засобів без мети збуту, у великих розмірах.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_2 вину визнав, не заперечувала обставин, викладених в обвинувальному акті. Надав показання про те, що наприкінці жовтня 2024 року, за межами с. Лозуватка Криворізького району Дніпропетровської області, у лісі, потрапив на галявину, де помітив кущі коноплі. Про те, що це була саме конопля, був обізнаний, оскільки раніше, для власного вживання, її вживав. Зірвав з п`ятьох, а можливо і більшої кількості кущів листя, яке в послідуючому підсушив та перетер, приніс за місцем свого проживання, СТ «Росинка Агро», ділянка № 14, с Лозуватка, розклав у пакети та маленьку баночку і зберігав для власного вживання. Навесні 2025 року до нього за місцем проживання прибули працівники поліції та на підставі ухвали суду провели обшук, під час якого виявили та вилучили вищевказану коноплю. У вчиненому щиро розкаювався, жалкував про вчинене. Розумів, що зберігання наркотичних речовин є кримінально караним діянням. Пояснив, що зробив для себе відповідні висновки та просив суворо не карати.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів в кримінальному провадженні щодо тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому суд з`ясував, що учасники судового проводження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, аналізуючи показання обвинуваченого, які мають логічний та послідовний характер, відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються, суд приходить до висновку про доведеність поза розумним сумнівом обвинувачення, яке пред`явлено ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 309 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання, суд враховує приписи ст. ст. 50, 65 КК України, зі змісту яких випливає, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, воно повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Саме на зазначені критерії призначення кримінального покарання звернуто увагу Верховним Судом (далі ВС) у постанові від 10.07.2018 (справа № 148/1211/15-к).

Загальні засади призначення покарання (стаття 65 КК) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Отже, суд, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_2 , керується ст. 50, ст. 65 КК України та враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, є нетяжким (ч. 2 ст. 309 КК України) злочином, особу обвинуваченого, який свою вину визнав повністю, щиро розкаявся, характеризується добре за місцем проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, офіційно не працевлаштований, утриманців та групи інвалідності не має, раніше не судимий(а.п.136-153).

При цьому, суд враховує, що за змістом ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, яке застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Таким чином, із урахуванням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає, що достатнім для виправлення, перевиховання ОСОБА_2 , а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, буде необхідним та достатнім призначення покарання в межах санкції ч. 2 ст. 309 КК України, у виді позбавлення волі. Інше, альтернативне покарання у виді штрафу, що передбачене санкцією цієї статті, суд не застосовує, із огляду на його розмір (від двох до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян), а також те, що обвинувачений не працює та не має офіційного, стабільного джерела доходів.

Статтею 75 КК України визначено, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене ст. ст. 403, 405, 407, 408, цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене ч. 3 ст. 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Суд, враховуючи молодий вік обвинуваченого, що він має постійне місце проживання, соціальні зв`язки, відсутність негативної характеристики, судимостей, його бажання та намір працевлаштуватися, вважає, що ОСОБА_2 може бути корисним суспільству перебуваючи на волі, а тому, приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_2 можливе без реального відбування покарання, у зв`язку з чим, застосовує положення ст. 75 КК України, якими передбачено звільнення від відбування покарання з випробуванням, із покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

На переконання суду, іспитовий строк дисциплінує засуджених, привчає їх до додержання законів, нагадує їм, що вони не виправдані, а проходять випробування, від результату якого залежить їх подальша доля - звільнення від відбування призначеної основної міри покарання або реальне її відбування.

Суд вважає, що саме таке покарання відповідатиме обставинам справи, тяжкості вчиненого злочину, особі обвинуваченого, буде необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень, відповідатиме принципу індивідуалізації покарання.

Під час досудового розслідування щодо обвинуваченого ОСОБА_2 запобіжний захід не застосовувався та в судовому засіданні клопотання про це не заявлялося, тому суд також не вбачає підстав для застосування щодо останнього запобіжного заходу.

Цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_2 у вказаному кримінальному провадженні не подавався.

Заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту на майно: яке вилучене 17.03.2025 під час обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: мобільний телефон марки «Redmi» imei 1 НОМЕР_3 , imei 2 НОМЕР_4 , обладнаний сім картою ПрАТ «Київстар» НОМЕР_5 , із прозорим чохлом під яким знаходиться сім хол дер та планшет золотого кольору марки «SAMSUNG», модель SM-T561, Galaxy Tab A imei НОМЕР_6 , поміщений до спеціального пакету НПУ № PSP321281, поміщено до спеціального пакету НПУ № PSP10811 із забороною відчуження, користування, розпорядження вказаним майном, застосований на підставі ухвали слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.03.2025, підлягають скасуванню (а.п.62-63).

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України, а процесуальних витрат, згідно зі ст. 124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374, 615 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_2 винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_2 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_2 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_2 обчислювати з моменту проголошення вироку.

Скасувати арешт на майно: мобільний телефон марки «Redmi» imei 1 НОМЕР_3 , imei 2 НОМЕР_4 , обладнаний сім картою ПрАТ «Київстар» НОМЕР_5 , із прозорим чохлом під яким знаходиться сім хол дер та планшет золотого кольору марки «SAMSUNG», модель SM-T561, Galaxy Tab A imei НОМЕР_6 , поміщений до спеціального пакету НПУ № PSP321281, поміщено до спеціального пакету НПУ № PSP10811.

Речові докази:

-мобільний телефон марки «Redmi» imei 1 НОМЕР_3 , imei 2 НОМЕР_4 , обладнаний сім картою ПрАТ «Київстар» НОМЕР_5 , із прозорим чохлом під яким знаходиться сім хол дер та планшет золотого кольору марки «SAMSUNG», модель SM-T561, Galaxy Tab A imei НОМЕР_6 , поміщений до спеціального пакету НПУ № PSP321281, поміщено до спеціального пакету НПУ № PSP10811, які згідно з квитанцією № 487/25 зберігаються у камері речових доказів Криворіього РУП ГУНП у Дніпропетровській області (а.п.185-186), - повернути власнику, ОСОБА_2 .

-канабіс у сейф-пакетах: № 4181165 (у кількості 393,484 г), № 4181168 (у кількості 1614,600 г), № 5780142 (у кількості 5,790 г), № 6184033 (у кількості 90,968 г), № 5780143 (у кількості 0,998 г), № 5780148 (у кількості 9,375 г), які згідно з квитанціями № 272, № 273, № 274, № 275, № 276, № 278, зберігаються в камері речових доказів Криворізького РУП ГУНП у Дніпропетровській області (а.п.72-73, 83-84, 93-94, 103-104, 122-123 132-133), - знищити.

-насіння сіро-зеленого кольору, яке до наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів не відноситься у кількості 2,917 г, що зберігається в сейф-пакеті № 5789642 у камері речових доказів (а.п.112-113), - знищити.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_2 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у розмірі 14326 (чотирнадцять тисяч триста двадцять шість) гривень 20 копійок (а.п.67,77,88,98,117,127).

Матеріали кримінального провадження № 0000061 від 04.03.2025 за ч. 2 ст. 309 КК України щодоОСОБА_2 (у 1 томі на 191 арк.) залишити при обвинувальному акті, із подальшим зберіганням у справі № 216/2291/25 (провадження № 1-кп/177/190/25).

Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: