Справа № 201/4183/25
Провадження № 1-кс/201/1588/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2025 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора Маріупольської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 (ВКЗ), розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ 2 управління ГУ СБУ в Донецькій і Луганській областях ОСОБА_5 , погодженого прокурором Маріупольської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, у кримінальному провадженні № 0000382, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.02.2025 року, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий виклад клопотання.

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з вищевказаним клопотанням, в обґрунтування якого посилається на те, що слідчими СВ 2 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені за № 0000382, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.02.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Враховуючи, що ОСОБА_6 у вказаному кримінальному провадженні набув статусу підозрюваного у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, до слідчого за викликами не з`являється, перебуває на тимчасово окупованій території, його оголошено у розшук, наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, просив в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України обрати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Позиції учасників.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав в повному обсязі з підстав, вказаних в клопотанні.

Захисник проти задоволення клопотання заперечив, вважає, що не надано належних і допустимих доказів щодо обізнаності підозрюваного про розпочате відносно нього кримінальне переслідування, його неналежно повідомлено про підозру і здійснено виклик до слідчого, відсутня конфіденційна бесіда, дій щодо його розшуку не було, просив у задоволенні клопотання відмовити як передчасне.

Встановлені слідчим суддею обставини.

Слідчим відділом 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000382, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.02.2025, за підозрою громадянина Російської Федерації ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 2583 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин Російської Федерації ОСОБА_6 обіймаючи посаду генерального директора

АТ «Промсировинаімпорт», з 2017 року здійснював постачання пально-мастильних матеріалів для окупаційної адміністрації держави-агресора,

які в подальшому використовувалися для проведення воєнних дій проти Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, тим самим здійснював організаційне та усестороннє сприяння діяльності т.зв. «Донецької Народної Республіки» на території Донецької області.

Так, громадянин Російської Федерації ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обіймаючи посаду Генерального директора «Промсировинаімпорт» (ідентифікаційний номер РФ 06, паспорт громадянина РФ № ), будучи обізнаним, що проти України триває збройна агресія та її кордони порушено, а опісля введено воєнний стан, свідомо, через власні переконання, керуючись ідеологічними та корисливими мотивами, добровільно почав співпрацювати/виконувати вказівки влади Російської Федерації і через підконтрольних суб`єктів господарювання протягом 2017-2022 років організовано та здійснено постачання нафтопродуктів на адресу так званого «ДНР» з метою матеріального забезпечення в особливо великих розмірах діючих там терористичних організацій та фінансування в особливо великих розмірах незаконно створених ними військових формувань для матеріального забезпечення їх участі у підготовці і вчинення збройної агресії з метою зміни меж території

та державного кордону України.

Крім того, в цей же період і дотепер ОСОБА_6 у співучасті з іншими членами організованої злочинної групи, (терористичній організації)

в яку входять невстановлені досудовим розслідуванням громадяни України, проводить з метою отримання прибутку господарську діяльність у взаємодії

з окупаційною адміністрацією держави-агресора з постачання на окуповану територію Донецької області нафтопродуктів та природного газу

для їх оптового продажу торгівельним організаціям та промисловим енергетичним споживачам.

У подальшому через прихильність та проявлену лояльність, зокрема схвалення ідей влади Російської Федерації по окупації території України, 28.07.2017 Генеральним директором «Промсировинаімпорт» ОСОБА_6 підписано із Банком «Центр міжнародних розрахунків» Кредитну угоду № КЛЗ-З/17 на суму 1,25 млрд. російських рублів, для поповнення обігових коштів підприємства з метою використання

їх для закупівлі та постачання на територію так званого «ДНР» нафтопродуктів, що переконливо свідчить про особливо великий розмір вартості матеріальних ресурсів, спрямованих ним на фінансування тероризму та проведення воєнних дій з метою зміни меж території та державного кордону України.

Розпорядженням голови ДНР ОСОБА_7 від 09.04.2019 «Державне підприємство «Республіканська паливна компанія» передано до управління псевдо уряду ДНР.

Відповідно до відомостей біржових торгів, «Промсировинаімпорт» здійснювало постачання дизельного палива та бензину автомобільного у 2020-2022 роках на територію ДНР через вищевказане ДП «Республіканська паливна компанія», яке належить терористичній організації і використовувалось

для матеріального забезпечення підготовки та здійснення військової агресії із незаконної зміни меж території України, а також через пов`язані

з окупаційною владою інші підприємства ТОВ «Донецька паливна компанія» та ТОВ «Мостекфінанс». Відповідно до відомостей з рішення комісії Управління федеральної антимонопольної служби по ДНР про порушення антимонопольного законодавства № 080/01/11-1/2023, встановлено,

що основним постачальником у 2018-2020 роках нафтопродуктів на територію ДНР було вказане російське «Промсировинаімпорт», реалізація якого здійснювалася через ТОВ «Донецька паливна компанія», ТОВ «Мостекфінанс» та ДП «Республіканська паливна компанія».

Отримана інформація свідчить також про те, що у 2021-2022 роках «Промсировинаімпорт» здійснювало оптове постачання через експедитора

ТОВ «КТК-Ярославль» (ІНН рф , ОГРН 860) на територію так званої «ДНР» нафтопродуктів, вироблених на акціонерному товаристві «Новошахтинський завод нафтопродуктів» (ІНН рф , ОГРН 860, 2 кінцевим бенефіціарним власником якого

є підсанкційна ОСОБА_8 ), що підтверджується рішення Арбітражного суду Ростовської області від 13.01.2022 у справі № А53- 41563/2021.

Вищевказані факти свідчать про те, що Генеральний директор «Промсировинаімпорт» ОСОБА_6 , усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, з корисливих мотивів, попередньо організувавшись з іншими громадянами російської федерації та України

у стійку злочинну групу (терористичну організацію), в період з 2017 по 2022 роки, організував та здійснює в особливо великих розмірах матеріальне забезпечення нафтопродуктами та природним газом створених Російською Федерацією терористичної організації ДНР, а також збройних формувань держави-агресора для вчинення терористичних актів на території України та фінансування військової агресії з метою зміни меж території України.

Таким чином, у сприянні діяльності терористичної організації, за викладених обставин обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Москва Російської Федерації, місце проживання та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин Російської Федерації.

Щодо обґрунтованої підозри.

Згідно зі ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обґрунтованої підозри, враховуючи ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі "Murray v.United Kingdom", 14310/88, 28.10.94, п. 55).

Уявлення про "обґрунтовану підозру" має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка оголосила про підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні такого кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 підтверджується матеріалами кримінального провадження, а саме:

-заявою про вчинення кримінальних правопорушень від 11.02.2025;

-рапортом про виявлення кримінального правопорушення від 12.03.2025, який зареєстрований в ЖЕО № 39;

-листом-відповіддю щодо виконання постанови від 13.03.2025;

-протоколом огляду речей і документів від 11.03.2025;

-протоколом огляду речей і документів від 12.03.2025;

-листом-відповіддю з Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних

та інших злочинів (АРМА) від 14.03.2025;

-листом-відповіддю щодо виконання постанови від 17.03.2025;

-повідомленням про підозру від 14.03.2025;

-протоколом огляду документів та комп`ютерних даних від 18.03.2025;

-протоколом огляду документів та комп`ютерних даних від 19.03.2025;

-протоколом огляду документів та комп`ютерних даних від 19.03.2025;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 03.04.2025.

- та іншими матеріалами досудового розслідування.

Щодо належного повідомлення про підозру.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію. Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Главою 11 КПК України визначається порядок виклику слідчим, прокурором, судовий виклик і привід.

Відповідно до ч. 8 ст. 135 КПК України повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному вебсайті Офісу Генерального прокурора.

Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному вебсайті Офісу Генерального прокурора.

14.03.2025 відносно ОСОБА_6 складено письмове повідомлення про підозру та вручено у порядок та спосіб, передбачений ст. 111, ч. ч. 1, 2, 4-8 ст. 135, ст. 278 КПК України, таким чином з 14.03.2025 ОСОБА_6 вважається належним чином повідомленим про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України

Відповідно до ч. 8 ст. 135 КПК України слідчим здійснено виклик ОСОБА_6 на «11» год. «00» хв. «20», «21» та «24» березня 2025 року шляхом публікації повістки про виклик для вручення повідомлення про підозру та допиту в якості підозрюваного у засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження газеті «Урядовий кур`єр», випуск від 14.03.2025 № 55 (7980), а також на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора у розділі «Повістки про виклик та відомості про здійснення спеціального досудового розслідування».

Однак, підозрюваний ОСОБА_6 , у зазначений у повістках про виклик час та дату до слідчого не з`явився, не повідомивши про причини своєї неявки.

Той факт, що підозрюваний ОСОБА_6 постійно перебуває на території Російської Федерації, а також те, що ОСОБА_6 територію Російської Федерації не покидає, у зв`язку з чим викликати та забезпечити його явку до слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях, для проведення необхідних процесуальних дій не має можливості. Даний факт підтверджується матеріалами кримінального провадження.

На даний час фактичне місце знаходження невідоме, у зв`язку з тим, що останній переховується від органів досудового розслідування.

Щодо ризиків.

Слідчий суддя вважає доведеними вказані ризики, передбачені пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому слідчий суддя враховує, що як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися, а обов`язки, про покладення (продовження) яких клопоче орган досудового розслідування у разі обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, - бути у взаємозв`язку з ними. Однак, в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються. При встановленні ризиків кримінального провадження слідчий суддя застосовує стандарт достатності підстав вважати, що підозрюваний може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню. Оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, слідчий суддя має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду свідчать такі обставини:

- тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 , в разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, в якому він підозрюється (відповідно до ст. 12 КК України вказаний злочин відноситься до категорії особливо тяжких злочинів. Санкція ч. 1 ст. 2583 КК України передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна або без такої.

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється,

або вчинити інше кримінальне правопорушення свідчить:

- тимчасова окупація території України, а саме Донецької області, що дає йому можливість продовжувати здійснювати сприяння діяльності терористичної організації, та унеможливлює реальне відбування покарання, яке може бути призначене останньому у разі його засудження за цей злочин.

Щодо розшуку.

Постановою слідчого від 25 березня 2025 року на підставі ст. 281 КПК України підозрюваного ОСОБА_6 оголошено в розшук.

Щодо перебування підозрюваного на окупованій території.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 цього Закону адміністративна межа між тимчасово окупованою територією та іншою територією України визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року № 309, вся територія Донецького району є тимчасово окупованою територією України.

Таким чином, факт тимчасової окупації території Донецького району та всієї його території є загальновідомим та не потребує додаткового підтвердження Радою національної безпеки і оборони України та Президентом України, крім того він визнаний Кабінетом Міністрів України.

Той факт, що підозрюваний ОСОБА_6 перебуває на території держави-агресора (Російська Федерація) підтверджується матеріалами кримінального провадження.

Висновки.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

З огляду на те, що у судовому засіданні знайшли своє підтвердження ті обставини, що ОСОБА_6 набув статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, підозра є обґрунтованою, доведення органом досудового розслідування наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а також факт того, що сукупність доказів у своєму зв`язку вказують слідчому судді на достатність підстави вважати, що підозрюваний перебуває на тимчасово окупованій території України, його оголошено у розшук, слідчим суддею встановлено достатні підстави для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу за відсутності підозрюваного, відповідно до приписів ч. 6 ст. 193 КПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжним заходом є тримання під вартою.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке входить до вищевказаного переліку, підозра є обґрунтованою, доведення органом досудового розслідування наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, до нього може бути застосований виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а тому клопотання підлягає задоволенню.

Щодо застави.

Згідно з абз. 7 ч. 4 ст. 183 КК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Згідно з абз. 8 ч. 4 ст. 183 КК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке входить до переліку, перебуває на тимчасово окупованій території України, розмір застави слідчий суддя не визначає.

Інші питання.

Згідно ч. 4 ст. 197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі ч. 6 статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Визначення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, тобто визначення, таким чином строку тримання особи під вартою, здійснюється лише під час застосування щодо особи запобіжного заходу, що відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, можливе після затримання особи, а слідчий суддя, суд не пізніш як через сорок вісім годин з часу доставки такої особи до органу досудового розслідування, зобов`язаний розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід за обов`язкової присутності такого підозрюваного, обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178, 183, 193, 194, 197 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання - задовольнити.

В порядку ч. 6 ст. 193 КПК України обрати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, у кримінальному провадженні № 0000382, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.02.2025 року, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Роз`яснити, що згідно з положеннями ч. 6 ст.193 КПК України, після затримання особи і не пізніше як через сорок вісім годин з часу доставки її до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановлює ухвалу.

Відповідно до ч. 4 ст. 197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Дана ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали доручити прокурору Маріупольської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 .

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1