Справа № 372/3647/25
Провадження 1-кс-878/25
ухвала

Іменем України

31 липня 2025 року м. Обухів

Слідчий суддя Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

адвоката ОСОБА_3 ,

розглянувши в залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області в місті Обухів Київської області скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на рішення дізнавача про відмову в задоволенні клопотання,

В С Т А Н О В И В :

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до суду із скаргою, у якій зазначив, що сектором дізнання Обухівського відділу поліції ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000137 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

11.06.2025 року захисником ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , подано два клопотання до дізнавача Обухівського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 про допит в якості свідка патрульного Обухівського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 , провести за участі сторін, що ініціювала слідчу дію, а саме ОСОБА_4 , та адвоката потерпілого ОСОБА_3 , під час допиту ОСОБА_6 застосовувати відео та аудіо запис, та про доручення проведення судово-медичної експертизи у кримінальному провадженні № 0000137 Київському обласному бюро судово-медичної експертизи яке знаходиться за адресою: 04112, м. Київ, вул. Оранжерейна, 7.

Постановою від 17.06.2025 року у кримінальному провадженні № 0000137 старший дізнавач Обухівського ВП ГУНП в Київській області старший лейтенант поліції ОСОБА_5 , частково відмовила у задоволенні клопотання від 11.06.2025 року, а саме у допиті ОСОБА_6 з застосуванням відео та аудіо запису.

Постановою від 17.06.2025 року у кримінальному провадженні № 0000137 старший дізнавач Обухівського ВП ГУНП в Київській області старший лейтенант поліції ОСОБА_5 , відмовила у задоволенні клопотання від 11.06.2025 року, про доручення проведення судово-медичної експертизи в кримінальному провадженні № 0000137 Київському обласному бюро судово-медичної експертизи яке знаходиться за адресою: 04112, м. Київ, вул. Оранжерейна, 7.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_3 отримав обидві постанови 25 червня 2025 року під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження в приміщенні Обухівського ВП ГУНП в Київській області.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 вимоги скарги підтримав частково, в частині скасування постанови від 17 червня 2025 року у кримінальному провадженні № 0000137 старшого дізнавача Обухівського ВП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , про часткову відмову у задоволенні клопотання від 11.06.2025 року, а саме у допиті ОСОБА_6 з застосуванням відео та аудіо запису, та зобов`язати старшого дізнавача Обухівського ВП ГУНП в Київській області старшого лейтинанта поліції ОСОБА_5 допитати ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000137 з застосуванням відео та аудіо запису. В іншій частині вимоги скарги не підтримав.

Слідчий чи прокурор у судове засідання не з`явились, причини неявки суд не повідомили.

Слідчому судді для огляду у судовому засіданні надано матеріали кримінального провадження №0000137 від 16.05.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Суд, перевіривши та дослідивши подані письмові докази, приймає до уваги наступне.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Під час розгляду скарги встановлено наступні обставини.

У провадженні сектору дізнання Обухівського районного управління поліції ГУНП в Київській області (дізнавач ОСОБА_5 ) перебувають матеріали кримінального провадження № 0000137, дата внесення відомостей до ЄРДР 16.05.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Згідно ст. 55 КПК України встановлено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілим не може бути особа, якій моральна шкода завдана як представнику юридичної особи чи певної частини суспільства. За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді. Якщо внаслідок кримінального правопорушення настала смерть особи або особа перебуває у стані, який унеможливлює подання нею відповідної заяви, положення частин першої - третьої цієї статті поширюються на близьких родичів чи членів сім`ї такої особи. Потерпілим визнається одна особа з числа близьких родичів чи членів сім`ї, яка подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого, а за відповідним клопотанням - потерпілими може бути визнано кілька осіб. Після того, як особа, яка перебувала у стані, що унеможливлював подання нею відповідної заяви, набуде здатності користуватися процесуальними правами, вона може подати заяву про залучення її до провадження як потерпілого. Якщо особа не подала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяву про залучення її до провадження як потерпілого, то слідчий, прокурор, суд має право визнати особу потерпілою лише за її письмовою згодою. За відсутності такої згоди особа в разі необхідності може бути залучена до кримінального провадження як свідок. Положення цієї частини не поширюються на провадження, яке може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого (кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення).

Відповідно до п.п. 1-14 ч. 1 ст. 56 КПК України вказано, що протягом кримінального провадження потерпілий має право: бути повідомленим про свої права та обов`язки, передбачені цим Кодексом; знати сутність підозри та обвинувачення, бути повідомленим про обрання, зміну чи скасування щодо підозрюваного, обвинуваченого заходів забезпечення кримінального провадження та закінчення досудового розслідування; подавати докази слідчому, прокурору, слідчому судді, суду; заявляти відводи та клопотання; за наявності відповідних підстав - на забезпечення безпеки щодо себе, близьких родичів чи членів своєї сім`ї, майна та житла; давати пояснення, показання або відмовитися їх давати; оскаржувати рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом; мати представника та в будь-який момент кримінального провадження відмовитися від його послуг; давати пояснення, показання рідною або іншою мовою, якою він вільно володіє, безоплатно за рахунок держави користуватися послугами перекладача в разі, якщо він не володіє державною мовою чи мовою, якою ведеться кримінальне провадження; на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом; знайомитися з матеріалами, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, в порядку, передбаченому цим Кодексом, у тому числі після відкриття матеріалів згідно зі статтею 290 цього Кодексу, а також знайомитися з матеріалами кримінального провадження, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, у випадку закриття цього провадження; застосовувати з додержанням вимог цього Кодексу технічні засоби при проведенні процесуальних дій, в яких він бере участь. Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд вправі заборонити потерпілому застосовувати технічні засоби при проведенні окремої процесуальної дії чи на певній стадії кримінального провадження з метою нерозголошення даних, які містять таємницю, що охороняється законом чи стосується інтимних сторін життя людини, про що виноситься (постановляється) вмотивована постанова (ухвала); одержувати копії процесуальних документів та письмові повідомлення у випадках, передбачених цим Кодексом; користуватися іншими правами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно п.п. 1-5 ч. 2 ст. 56 КПК України під час досудового розслідування потерпілий має право: на негайне прийняття і реєстрацію заяви про кримінальне правопорушення, визнання його потерпілим; отримувати від уповноваженого органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію; подавати докази на підтвердження своєї заяви; брати участь у слідчих (розшукових) та інших процесуальних діях, під час проведення яких ставити запитання, подавати свої зауваження та заперечення щодо порядку проведення дії, що заносяться до протоколу, а також знайомитися з протоколами слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, виконаних за його участі; отримувати копії матеріалів, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, після закінчення досудового розслідування.

Згідно п.п. 1-7 ч. 3 ст. 56 КПК України під час судового провадження в будь-якій інстанції потерпілий має право: бути завчасно поінформованим про час і місце судового розгляду; брати участь у судовому провадженні; брати участь у безпосередній перевірці доказів; підтримувати обвинувачення в суді у випадку відмови прокурора від підтримання державного обвинувачення; висловлювати свою думку під час вирішення питання про призначення покарання обвинуваченому, а також висловлювати свою думку при вирішенні питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру; знайомитися з судовими рішеннями, журналом судового засідання і технічним записом кримінального провадження в суді; оскаржувати судові рішення в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч. 4 ст. 56 КПК України на всіх стадіях кримінального провадження потерпілий має право примиритися з підозрюваним, обвинуваченим і укласти угоду про примирення. У передбачених законом України про кримінальну відповідальність та цим Кодексом випадках примирення є підставою для закриття кримінального провадження.

Згідно ч. 5 ст. 56 КПК України у разі якщо потерпілим є адміністратор за випуском облігацій, здійснення ним відмови від обвинувачення, апеляційної скарги, касаційної скарги, укладення угоди про примирення можливі за згодою зборів власників облігацій, отриманою відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки".

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 58 КПК України встановлено, що потерпілого у кримінальному провадженні може представляти представник - особа, яка у кримінальному провадженні має право бути захисником. Представником юридичної особи, яка є потерпілим, може бути її керівник, інша особа, уповноважена законом або установчими документами, працівник юридичної особи за довіреністю, а також особа, яка має право бути захисником у кримінальному провадженні.

Згідно ч. 3 ст. 58 КПК України повноваження представника потерпілого на участь у кримінальному провадженні підтверджуються: документами, передбаченими статтею 50 цього Кодексу, - якщо представником потерпілого є особа, яка має право бути захисником у кримінальному провадженні; копією установчих документів юридичної особи - якщо представником потерпілого є керівник юридичної особи чи інша уповноважена законом або установчими документами особа; довіреністю - якщо представником потерпілого є працівник юридичної особи, яка є потерпілою.

Згідно ч. 4 ст. 58 КПК України представник користується процесуальними правами потерпілого, інтереси якого він представляє, крім процесуальних прав, реалізація яких здійснюється безпосередньо потерпілим і не може бути доручена представнику.

11.06.2025 року на адресу Обухівського РУП ГУНП в Київській області адвокатом ОСОБА_3 подано клопотання про допити свідка за участі сторонни яка його ініціювала.

За результатами розгляду зазначеного клопотання, старшим дізнавачем сектору дізнання Обухівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 17.06.2025 року винесено постанову, якою в задоволенні клопотання представника потерпілого ОСОБА_3 про допит свідка за участі сторони яка його ініціювала, в рамках кримінального провадження №02000137 від 16.05.2025 року, за ознаками складу кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України частково відмовлено, а саме в частині про застосування технічних засобів.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_3 отримав обидві постанови 25 червня 2025 року під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження в приміщенні Обухівського ВП ГУНП в Київській області.

Так, представник скаржника у своїй скарзі посилаючись на те, що оскаржувана постанова дізнавача не відповідає вимогам КПК України, оскільки належним чином не обґрунтована та не вмотивована. В оскаржуваній постанові дізнавач обмежився посиланням на загальні формулювання норм КПК України, а відтак, належним чином та у визначений законом спосіб не розглянув клопотання заявника, що не відповідає вимогами ст. ст. 110, 120 КПК України просить скасувати постанову дізнавача СД Обухівського РУП ГУНП в Київській області від 17.06.2025 року у кримінальному провадженні № 0000137 від 16.05.2025 року про часткову відмову в задоволенні клопотання та зобов`язати старшого дізнавача СД Обухівського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 допитати ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000137 з застосуванням відео та аудіо запису.

17.06.2025 року старшим дізнавачем Обухівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 винесено постанову про часткову відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0000137 від 16.05.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Згідно статті 21 Конституції України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.

Згідно статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право звертатися за захистом своїх прав до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини. Кожному гарантується право звернутись із конституційною скаргою до Конституційного Суду України з підстав, установлених цією Конституцією, та у порядку, визначеному законом. Кожен має право після використання всіх національних засобів юридичного захисту звертатися за захистом своїх прав і свобод до відповідних міжнародних судових установ чи до відповідних органів міжнародних організацій, членом або учасником яких є Україна. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до п. п.10, 15, 16 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, забезпечення доведеності вини, безпосередність дослідження показань, речей і документів.

Вирішуючи вимоги скарги на засадах диспозитивності кримінального судочинства, вважаю, що доводи скарги про необґрунтованість постанови дізнавача не знайшли підтвердження під час розгляду.

Згідно ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

За таких обставин, в задоволенні скарги слід відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 7-9, 303-307 КПК України,

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на рішення дізнавача про відмову в задоволенні клопотання - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя : ОСОБА_1