Справа № 578/101/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" квітня 2025 р.

Охтирський міськрайонний суд Сумської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого

( в режимі відеоконференції) ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Охтирка клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 4093-ІХ від 17 грудня 2024 року,

у с т а н о в и в:

Засуджений вироком В.Писарівського районного суду Сумської області від 26.09.2019 ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про застосування ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIIІ від 26 листопада 2015 року, мотивуючи своє клопотання тим, що він знаходиться в СІЗО м. Суми з 18.12.2018 по сьогоднішній час. Зазначає, що 17.12.2024 Президент України підписав Закон № 4093-ІХ, щодо заходів спрямованих на поновлення прав засуджених та осіб узятих під варту, у зв`язку з неналежними умовами тримання під вартою в СІЗО, та про внесення змін до деяких законодавчих актів України. Згідно до цього Закону та поправок до нього, просить переглянути його справу та перерахувати йому день за два, застосувавши до нього ст. 72 КК України та Закон № 4093-ІХ. При цьому просить врахувати суд, що в державних пенітенціарних установах України діє до сих пір стара радянська норма тримання ув`язнених в площі 2,5 кв.м., яка вважається неприйнятною в Європі і свідчить про порушення прав людини. А саме норми тримання ув`язнених чи підозрюваних в пенітенціарних установах України не відповідають стандартам з дозволених 4 кв.м., досі діє -2,5 кв.м. і свідчить про порушення прав людини. У зв`язку з викладеним, засуджений ОСОБА_4 просить його клопотання задовольнити.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 клопотання підтримав та просив переглянути його справу та перерахувати йому день за два строк відбування покарання з застосуванням Закону № 4093-ІХ від 17.12.2024, у зв`язку з неналежними умовами тримання під вартою, такими що не відповідають Європейським стандартам.

Захисник ОСОБА_5 клопотання засудженого підтримала.

Прокурор ОСОБА_3 заперечує проти заявленого клопотання.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши надані матеріали, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи громадянина України захищаються судом.

Судом встановлено, що вироком В.Писарівського районного суду Сумської області від 26.09.2019 ОСОБА_4 засуджено за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст. 185, ч.3 ст.187КК України, та із застосуванням ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70, ст.71 КК України, призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 7 років 1 місяць із конфіскацією майна; запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишений до набрання вироком законної сили; початок строку відбування покарання ОСОБА_4 ухвалено рахувати з 18.12.2018.

Вирок В.Писарівського районного суду Сумської області від 26.09.2019 стосовно ОСОБА_4 ухвалою Сумського апеляційного суду від 20.02.2020 залишений без змін.

Згідно з ч. 5 ст.72 КК України в редакції Закону України № 838-VІІІ від 26.11.2015 «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. У строк попереднього ув`язнення включається, зокрема, строк затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження.

Відповідно до Закону України № 2046-VІІІ від 18.05.2017 «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення», який набув чинності 21.06.2017, ч. 5 ст.72 КК України викладено у такій редакції: «попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті».

Згідно Постанови Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VІІІ, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VІІІ. В такому разі Закон № 838-VІІІ має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VІІІ є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VІІІ як такого, що "Іншим чином погіршує становище особи, відповідно до ч.2 ст.5 КК України не допускається.

Відповідно, на час скоєння злочинів і затримання вказана норма Закону (ст. 72 ч. 5 КК України в реакції 26.11.2015 року) не діяла, а починаючи з 21.06.2017 року по сьогодні діяла та діє ч. 5 ст. 72 КК України, відповідно до якої попереднє ув`язнення зараховується судами строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

Отже, на сьогодні, починаючи з 21.06.2017 року відсутній Закон, який би надавав право суду зараховувати в строк покарання один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а діє Закон, яким попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання день за день.

18 грудня 2024 року офіційно опубліковано Закон України № 4093-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо заходів, спрямованих на поновлення прав засуджених осіб та осіб, взятих під варту, у зв`язку з неналежними умовами тримання». Закон закріплює право засуджених утримуватися в належних умовах. У випадку порушення такого права вони зможуть звертатися до Комісії з розгляду скарг на неналежні умови тримання.

Згідно ч. 1 ст. 107 КВК засуджені, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, мають право в порядку, встановленому цим Кодексом і нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України: звертатися до Комісії з розгляду скарг на неналежні умови тримання в установах для попереднього ув`язнення та установах виконання покарань щодо встановлення факту та/або строку тримання в неналежних умовах з метою поновлення порушених прав та у разі незгоди з рішенням Комісії оскаржувати його в судовому порядку".

Таким чином, звернення ОСОБА_4 до суду із вказаним клопотанням є безпідставним, надуманим, таким, що протирічить нормам чинного кримінально-процесуального законодавства України та відвертим зловживанням своїми процесуальними правами.

В силу ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Таким чином, судом встановлено, що засудженим ОСОБА_4 злочини були вчинені після 20.06.2017, заходи попереднього ув`язнення стосовно ОСОБА_4 застосовані з 18.12.2018, тому під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 4093-ІХ від 17.12.2024 застосуванню не підлягає.

З огляду на вище наведене, підстав для задоволення клопотання суд не вбачає.

Керуючись ч. 5 ст. 72 КК України,

ст.ст. 372, 376, 537, 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 4093-ІХ від 17.12.2024 року залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1