Справа № 461/6092/24
Провадження № 1-кс/461/4823/25
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05.08.2025 року м. Львів
Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
підозрюваного ОСОБА_4 (в режимі ВКЗ),
захисника ОСОБА_5 (в режиім ВКЗ),
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові в режимі відеоконференцзв`язку, погоджене із заступником начальника першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 , клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_7 про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного, -
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Львів, не зареєстрованого, який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_9 за погодженням із заступником начальника першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 , звернувся до суду із клопотанням, в якому просить суд продовжити строк тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном на 60 діб, із можливістю внесення застави у розмірі 661 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 2 001 508 грн. 00 коп.
В обґрунтування внесеного клопотання покликається на те, що з урахуванням ризиків та особи підозрюваного, обставин вчинення та суспільної небезпеки кримінальних правопорушень, у скоєнні яких підозрюється ОСОБА_8 орган досудового розслідування приходить до висновку про необхідність продовжити застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи такі як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт, запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного не в силі, так як ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, одним з яких є особливо тяжким злочином, передбаченим ч. 5 ст. 190 КК України, за які передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна у разі визнання його винним, можуть спонукати ОСОБА_8 переховуватися від органів досудового розслідування.
10.06.2025 ухвалою Галицького районного суду м. Львова продовжено строк досудового розслідування до 6 місяців, до 25.08.2025 року, тобто строк досудового розслідування закінчується 25.08.2025 року.
На даний час досудове розслідування триває, матеріали сторонам кримінального провадження на даний час не відкриті та у зв`язку із тим, що вказане провадження є резонансним, багатотомним та у вказаному кримінальному провадженні повідомлено про підозру 10 особам, де ОСОБА_8 виступає організатором вказаної злочинної групи, а тому на даний час виникла необхідність у продовження запобіжного заходу ОСОБА_8 на два місяці, тобто до 08 жовтня 2025 року.
Просить клопотання задоволити.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, з мотивів, наведених у ньому. Просив суд клопотання задоволити.
Захисник ОСОБА_10 клопотання заперечив, просив зменшити розмір застави.
Підозрюваний ОСОБА_8 підтримав позицію захисника.
Заслухавши пояснення прокурора, позицію захисника, пояснення підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання, оцінивши всі обставини кримінального провадження в сукупності, приходжу до наступного висновку.
Клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою відповідає вимогам ст. 199 КПК України.
Відповідно до ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. У строк тримання під вартою включається час перебування особи в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи. У разі повторного взяття під варту особи в тому ж самому кримінальному провадженні строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше.
Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати:
1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої або середньої тяжкості;
2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований в т.ч. до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до п. «с» ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше лютого 2024 року, ОСОБА_8 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману та діючи з корисливих спонукань, вступив у попередню змову зі своєю цивільною дружиною ОСОБА_12 на вчинення заволодіння майном ОСОБА_11 шахрайським способом, яка поділяла його незаконні інтереси та спільно з ним і під його керівництвом погодилась взяти участь в реалізації вказаного злочинного задуму.
З метою реалізації зазначеного спільного злочинного умислу ОСОБА_8 та ОСОБА_12 розробили багатоетапну шахрайську схему, яка полягала в підписанні ОСОБА_8 з підставними «покупцями» об`єктів нерухомого майна в багатоквартирному будинку АДРЕСА_2 підроблених договорів купівлі-продажу майнових прав на такі об`єкти нерухомості, у поданні до суду від імені зазначених підставних «покупців» завідомо безпідставних позовів до власника будівництва ОСОБА_11 з метою легалізації зазначених підроблених договорів купівлі-продажу майнових прав, в отриманні на свою користь на підставі таких безпідставних позовів шляхом подання до суду підроблених доказів відповідних судових рішень, у незаконному набутті права власності на зазначені об`єкти нерухомого майна шляхом державної реєстрації речових прав на підставі отриманих в незаконний спосіб судових рішень та подальшого протиправного розпорядження цими об`єктами нерухомого майна на свою користь.
Таким чином, ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у в незакінченому замаху на заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство), вчиненому в умовах воєнного стану, повторно, за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 - ч. 5 ст. 190 КК України, у підробленні офіційного документа з метою його використання, вчиненому повторно та за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, у введенні суду в оману шляхом подання підроблених доказів в суд, вчиненому за попередньою змовою групою осіб з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 - ч. 2 ст. 384 КК України.
25.02.2025 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю міста Львів, не зареєстрованому, який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.15- ч.5 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 28- ч. 2 ст. 384 КК України.
Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.15- ч.5 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 28- ч. 2 ст. 384 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:
-заявою ОСОБА_11 від 19.06.2024 про вчинення кримінального правопорушення;
-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 від 20.06.2024;
-протоколом огляду веб-сайту від 29.11.2023;
-протоколом тимчасового доступу до мобільного телефону ОСОБА_13 від 09.02.2024;
-матеріалами вилучених цивільних справ в Пустомитівському районному суді Львівської області;
-аналізом інформації операторів мобільного зв`язку, отриманих під проведення тимчасового доступу до інформації, яка перебуває володінні мобільних операторів;
-висновком експерта з питань права за результатами проведення науково-правової експертизи від 12.02.2025 року;
- матеріалами отриманими в ході проведення НСРД, з яких вбачається обізнаність всіх учасників з злочинним планом, спрямованого на заволодіння майном потерпілого ОСОБА_11 ;
- іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності та взаємозв`язку.
Отримані на даному етапі досудового розслідування відомості задокументовані у відповідний процесуальний спосіб, передбачений КПК України, і вказують на причетність ОСОБА_8 , до вчинення зазначених злочинів, при цьому таке цілком узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчинені правопорушення передбачає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що зазначена особа могла вчинити правопорушення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Влох проти Польщі»).
Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 26.02.2025 щодо підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляд цілодобового домашнього арешту.
25.03.2025 ухвалою Львівського апеляційного суду апеляційну скаргу прокурора задоволено частково та до ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із можливістю внесення застави у розмірі 1000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
17.04.2025 ухвалою Галицького районного суду продовжено строк запобіжного заходу - тримання під вартою на 60 діб ОСОБА_8 до 15.06.2025 із можливістю внесення застави у розмірі 661 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
10.06.2025 ухвалою Галицького районного суду продовжено строк запобіжного заходу - тримання під вартою на 60 діб ОСОБА_8 до 08.08.2025 із можливістю внесення застави у розмірі 661 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Строк тримання під вартою ОСОБА_8 закінчується 25.08.2025, однак завершити досудове розслідування до закінчення зазначеного строку неможливо внаслідок особливої складності, необхідності проведення низки додаткових слідчих (розшукових) та процесуальних дій, спрямованих на збір доказів з метою повного, всебічного і неупередженого з`ясування всіх обставин вчинення кримінального правопорушення, а саме:
- долучити до матеріалів кримінального провадження процесуальні документи, які стали підставою для проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та які на даний час перебувають на стадії розсекречення у Львівському апеляційному судді;
- додатково допитати свідків у кримінальному провадженні;
- з врахуванням відомостей отриманих в ході проведення слідчих (розшукових) дій здійснити остаточну правову кваліфікацію кримінального правопорушення, скласти остаточне повідомлення про підозру та вручити таке повідомлення;
- скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.
На даному етапі кримінального провадження стороною обвинувачення та слідчим суддею не вирішуються питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення.
Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у в незакінченому замаху на заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство), вчиненому в умовах воєнного стану, повторно, за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 - ч. 5 ст. 190 КК України, у підробленні офіційного документа з метою його використання, вчиненому повторно та за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, у введенні суду в оману шляхом подання підроблених доказів в суд, вчиненому за попередньою змовою групою осіб з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 - ч. 2 ст. 384 КК України.
Санкція ч. 5 ст. 190 КК України передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, що відповідно до вимог ст. 12 КК України, є особливо тяжким злочином.
Згідно з п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N 182).
Встановлено, що строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 завершується, ризики, зазначені у вищезгаданій ухвалі слідчого судді про застосування підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшились та продовжують існувати. Тому, при оцінці обставин, передбачених ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує те, що наявні докази, які дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_8 у вчиненні тяжкого злочину є вагомими, допустимими та отриманими у встановленому КПК України порядку; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, в якому він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного дозволяють застосування до нього запобіжний захід пов`язаний з позбавленням волі.
Під час розгляду клопотання встановлено, що вищенаведені ризики, які враховані під час ухвалення рішення про застосування запобіжного заходу не зменшились.
Крім того, той факт, що на момент розгляду даного клопотання досудове розслідування триває, а отже не зібрані усі докази у межах даного кримінального провадження, не проведений весь комплекс слідчих (розшукових) та процесуальних дій, вказує на те, що ризики наведені слідчим у клопотанні мають місце і є обґрунтованими.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 190 КК України, про підозру у вчиненні якого повідомлено ОСОБА_8 , у відповідності до ст. 12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, оскільки передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, вагомість та обґрунтованість наявних доказів про вчинення ним кримінального правопорушення, є підстави вважати, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які слугували підставою для обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є актуальними та не відпали. Зокрема: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
При вирішенні питання застосування запобіжного заходу слідчим суддею беруться до уваги обставини визначені у ч. 1 ст. 178 КПК України, зокрема вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; відомості про притягнення до кримінальної відповідальності підозрюваного; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.
Водночас, у ході розгляду клопотання обставин, які перешкоджають застосуванню запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного не встановлено.
Також, під час розгляду клопотання встановлено, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Наведені обставини є істотними та такими, що виправдовують тримання підозрюваного під вартою, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини повинно забезпечити високі стандарти охорони загально суспільних прав та інтересів, з дотриманням справедливого балансу між цими стандартами і правами та інтересами підозрюваного.
Запобіжний захід тримання під вартою, з урахуванням його тривалості, не виходить за межі розумного строку, відповідає не лише особі підозрюваного, а й характеру та тяжкості злочину у вчиненні якого особа підозрюється, виключає можливість перешкоджання інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню підозрюваного від суду та вчиненню інших дій спрямованих на перешкоджання проведенню об`єктивного досудового розслідування.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
В рішенні ЄСПЛ «Мангурас проти Іспанії» від 28.09.2010, Європейський суд з прав людини зазначив, що «суд вважав, що при тлумаченні вимог п. 3 ст. 5 Конвенції повинні враховуватись сучасні реалії. Як вимагається більш високий рівень стандартів в області захисту прав людини, так відповідно і неминуче вимагається більша жорсткість при оцінці правопорушень, вчинених стосовно основних цінностей демократичного суспільства. Враховуючи виключний характер справи, не дивно, що судові органи співвіднесли суму застави з рівнем можливої відповідальності для гарантії того, щоб винні особи не намагались уникнути правосуддя і не порушували запобіжний захід. Не було ніякої впевненості в тому, що розмір застави, застосований тільки з врахуванням майнового стану заявника, буде достатнім для забезпечення його явки в суд».
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, визначити підозрюваному заставу в розмірі 361 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 093 108 грн. 00 коп., оскільки саме така застава достатня для того, щоб забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього законом обов`язків. При визначенні застави суд врахує також розмір доходів підозрюваного та його майновий стан загалом.
Такий розмір застави є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у підозрюваного бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
Абзацом 2 ч. 3 ст. 183 КПК України встановлено, що в ухвалі судді зазначаються, які обов`язки з передбачених ст. 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання.
На підставі вказаного, вважаю необхідним визначити, передбачені ст. 194 КПК України, обов`язки підозрюваному ОСОБА_8 , у випадку внесення ним або іншою фізичною чи юридичною особою (заставодавцем) визначеної цією ухвалою застави.
Таким чином, виходячи з наведеного вище, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню частково.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя,-
Продовжити в межах строку досудового розслідування підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з утриманням у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№19)», із можливістю внесення застави у розмірі 361 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 093 108 грн. 00 коп., строком на 21 день, а саме до 25 серпня 2025 року включно.
В задоволенні решти вимог клопотання - відмовити.
Внесення застави, визначеної слідчим суддею про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, є підставою для звільнення особи з-під варти.
Встановити підозрюваному ОСОБА_8 у випадку внесення застави, наступні обов`язки:
-прибувати до слідчого, прокурора, та суду за першою вимогою;
-не відлучатися із Львівської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд України і в`їзд в України.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_8 , що у випадку невиконання вищезазначених обов`язків та в подальшому розгляду питання про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на підставі п. 3 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя матиме право не визначати розмір застави.
Контроль за виконанням даної ухвали покласти на слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів Слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_14 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали, а підозрюваним, який перебуває під вартою, з моменту вручення йому копії ухвали.

Повний текст ухвали складено 06 серпня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1