Житомирський апеляційний суд
Справа №296/2155/25 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/340/25
Категорія ст.422 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю

секретаря: ОСОБА_5

представника потерпілого: ОСОБА_6

прокурора: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 10 квітня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні його скарги на постанову слідчого від 13.01.2025 року про закриття кримінального провадження №0000085 від 18.03.2013 р.,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 10 квітня 2025 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_8 на постанову слідчого від 13.01.2025 року про закриття кримінального провадження №0000085 від 18.03.2013 р.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що не заслуговують на увагу доводи адвоката про невиконання слідчим ряду слідчих дій у вказаному кримінальному провадженні, оскільки повідомлення особі про підозру за відповідною статтею Кримінального кодексу України, пред`явлення обвинувачення, а також його підтримання, зміна та відмова належить до дискреційних повноважень прокурора.

Крім того, кримінальне провадження №0000085 від 18.03.2013 року з обвинувальним актом передано до суду і функціонал Єдиного реєстру досудових розслідувань не передбачає можливості відновлення досудового розслідування у кримінальному провадженні, що скеровано до суду, оскільки формою закінчення досудового розслідування у такому випадку є саме скерування обвинувального акту до суду.

В апеляційній скарзі представник заявника ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження.

Зазначає, що слідчий суддя не надав належної оцінки викладеним у скарзі доводам про наявність у діях ОСОБА_9 ознак складу злочину, передбаченого ст. 356 КК України - самоправство, тобто самовільне, всупереч установленому законом порядку, вчинення будь-яких дій, правомірність яких оспорюється окремим громадянином або підприємством, установою чи організацією, якщо такими діями була заподіяна значна шкода інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника.

Стверджує, що слідча в постанові про закриття кримінального провадження не дослідила послідовність укладених договорів, їх правові наслідки та збитки, завдані ТОВ «Агроком». Слідчий суддя також не взяв до уваги ці обставини при розгляді скарги

Вказує, що не були проведені всі необхідні слідчі дії для встановлення особи, яка підробила заяву ОСОБА_8 , не були призначені відповідні експертизи для встановлення ідентичності почерку.

Представник наголошує на тому, що висновок про відсутність складу злочину є неправомірним, оскільки злочин вважається закінченим з моменту заволодіння чужим майном. Те, що майно було повернуто назад ТОВ «Агроком» через 4 роки після передачі в управління та подальшого відчуження, є лише свідченням часткового відшкодування шкоди.

Також, зауважує, що слідчий не надав оцінки нанесенні шкоди потерпілому ОСОБА_8 та висновку судово-економічної експертизи.

В запереченні прокурор ОСОБА_7 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника потерпілого, який підтримав апеляційну скаргу, заперечення прокурора на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Під час розгляду скарги на рішення органу досудового розслідування про закриття кримінального провадження слідчій суддя враховує положення ч.2 ст. 9 КПК України, яка встановлює, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч.4 ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження, зокрема з підстав, передбачених пунктом 2 частини першої цієї статті - встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.

Відповідно до положень кримінального процесуального кодексу України, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається за наявності обставин, що виключають кримінальне провадження. Тому таке рішення можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Згідно п.4 ч.1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні в обов`язковому порядку підлягають доказуванню обставини, які виключають кримінальну відповідальність або являються підставою для закриття кримінального провадження.

Обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, згідно вимог ч.1 ст. 92 цього ж Кодексу покладається саме на слідчого та прокурора.

Як вбачається з матеріалів справи, слідчим управлінням ГУНП в Житомирській області за процесуального керівництва Житомирської обласної прокуратури здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000085 від 18.03.2013 року за ст. 356, ч. 1, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 129, ч. 2 ст. 364-1, ч. 1 ст. 365, ч. 1, ч. 2 ст. 367, ч. 1 ст. 366, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 205-1 КК України.

18.11.2024 року колишньому директору ТОВ «Агроком» ОСОБА_9 було повідомлено про підозру за ч.3 ст.364-1 КК України, а 28.02.2025 року скеровано обвинувальний акт до суду.

13.01.2025 року постановою слідчої відділу слідчого управління ГУНП в Житомирській області ОСОБА_10 кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000085 від 18.03.2013 за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 356, ч. 4 ст. 358, ч. ч. 1, 2, 4 ст. 190, ч. 1 ст. 129, ч. ч. 1, 3 ст. 365, ч. ч. 1, 2 ст. 367, ч. 1 ст. 366 КК України - закрито на підставі ч. 2 п. 1 ст. 284 КПК України, тобто у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356, ч. 4 ст. 358, ч. ч. 1, 2, 4 ст. 190, ч. 1 ст. 129, ч. ч. 1, 3 ст. 365, ч. ч. 1,2 ст. 367, ч. 1 ст. 366 KK України.

Згідно змісту оскарженої постанови слідчої не вбачається, що орган досудового розслідування виконав всі необхідні слідчі дії, належно їх дослідив, встановив та оцінив всі фактичні обставини події.

Слідчий суддя також належним чином не оцінив всі обставини справи та необґрунтовано залишив в силі постанову про закриття кримінального провадження №0000085, хоча постанова про закриття кримінального провадження належить до кінцевих рішень та підлягає оскарженню, а тому слідчий суддя мав ретельно перевірити її законність та належним чином це обґрунтувати у своєму рішенні, однак у даному кримінальному провадженні цього зроблено не було.

Висновки слідчого судді, що вказане кримінальне провадження направлено до суду, а тому немає можливості відновити досудове розслідування та виконувати ще будь-які слідчі дії є помилковими, з огляду на таке.

Питання об`єднання і виділення матеріалів досудового розслідування, відповідно до ст. 217 КПК України, відноситься до компетенції органу досудового розслідування.

Згідно із ч.3 ст.217 КПК України у разі необхідності матеріали досудового розслідування щодо одного або кількох кримінальних правопорушень можуть бути виділені в окреме провадження, якщо одна особа підозрюється у вчиненні кількох кримінальних правопорушень або дві чи більше особи підозрюються у вчиненні одного чи більше кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч. 5 ст. 217 КПК України рішення про об`єднання чи виділення матеріалів досудового розслідування приймається прокурором.

Згідно з ч.5 ст.284 КПК України рішення прокурора про закриття кримінального провадження щодо підозрюваного не є перешкодою для продовження досудового розслідування щодо відповідного кримінального правопорушення.

З матеріалів справи слідує, що прокурор скерував до суду обвинувальний акт лише щодо одного кримінального правопорушення - за ч. 2 ст. 364-1 КК України.

Щодо інших кримінальних правопорушень, які розслідувалися в рамках цього ж провадження, рішення про закриття кримінального провадження було прийнято окремо.

Отже, ці частини кримінального провадження є окремими і можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому КПК України, незалежно від того, що за однією з частин обвинувальний акт вже передано до суду.

На переконання колегії суддів, доводи апелянта щодо передчасності закриття кримінального провадження №0000085 заслуговують на увагу.

Потерпілий у своїй скарзі наголошує, що слідчий не надав належної оцінки викладеним у скарзі доводам про наявність у діях ОСОБА_9 ознак складу злочину, передбаченого ст. 356 КК України - самоправство, тобто самовільне, всупереч установленому законом порядку, вчинення будь-яких дій, правомірність яких оспорюється окремим громадянином або підприємством, установою чи організацією, якщо такими діями була заподіяна значна шкода інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника.

Для наявності вказаного складу кримінального правопорушення необхідна сукупність трьох необхідних ознак даного складу злочину.

Директор ТОВ «Агроком» ОСОБА_9 самовільно, без погодження із загальними зборами учасників товариства, як це передбачено п. 18.5.7 Статуту, уклав договір управління майном від 27.03.2012 року, перевищивши свої повноваження, які надані Статутом та законодавством. Ці обставини встановлені постановою Київського апеляційного господарського суду від 29.05.2014 року та постановою Вищого господарського суду України від 24.07.2014 року по справі №911/2320/13.

ОСОБА_8 вважаючи дії директора ТОВ «Агроком» ОСОБА_9 неправомірними, звернувся до Господарського суду Київської області і оскаржив у судовому порядку укладений договір управління майно, за результатами розгляду якого його позов було задоволено повністю.

Заподіяння такими діями значної шкоди - на підставі укладеного договору управління, ПП «Бета-Консалтинг» передало ТОВ «Агроком» в оренду нерухоме майно, яке було предметом договору управління, за що ТОВ «Агроком» мало сплатити орендну плату, а також на підставі вказаного договору управління ПП «Бета-Консалтинг» взяло у ТОВ «Агроком» на зберігання певне майно, за що ТОВ «Агроком» також повинно було сплатити грошові кошти. У зв`язку із цим утворилась заборгованість ТОВ «Агроком» перед ПП «Бета-Консалтинг» на загальну суму 784 935,53 грн. Вказана заборгованість і є заподіянням значної шкоди ТОВ «Агроком» внаслідок незаконних дій директора ОСОБА_9 .

З огляду на викладене, слідча ОСОБА_10 в постанові про закриття кримінального провадження не дослідила послідовність укладених договорів, їх правові наслідки та збитки, завдані ТОВ «Агроком», мотиви таких дій директора, який не мав на це повноважень.

Що стосується наявності складу кримінальних правопорушень, передбачених ст. 366 КК України та ст. 190 КК України то слід зазначити наступне.

Потерпілий зазначає, що директор ТОВ «Агроком» ОСОБА_9 разом з іншими учасниками товариства - ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , внесли неправдиві відомості до протоколу загальних зборів учасників №21 від 23.01.2013 року про виключення ОСОБА_8 зі складу учасників товариства.

Підставою для виключення ОСОБА_8 з числа учасників ТОВ «Агроком» була вказана підроблена заява від 05.10.2012 року про вихід зі складу учасників ТОВ «Агроком».

Факт підробки встановлено висновком судової експертизи, однак слідча ОСОБА_10 дійшла висновку, що учасники товариства «не усвідомлювали, що підпис у заяві ОСОБА_8 виконаний не ОСОБА_8 , а іншою особою».

Такі висновки слідчої є необґрунтованими, оскільки слідство самоусунулося від виконання вимог ст. 92 КПК України щодо обов`язку доказування.

Також, не були проведені всі необхідні слідчі дії для встановлення особи, яка підробила заяву ОСОБА_8 , не були призначені відповідні експертизи для встановлення ідентичності почерку, в постанові слідчого не відображено яким чином вказана підроблена заява надійшла до товариства, яким чином вона була зареєстрована та хто ініціював її розгляд у відсутність ОСОБА_8 неповноважними зборами товариства та які мотиви вчинення цих дій іншими учасниками, які не могли не усвідомлювати, що діють всупереч Статуту.

Всупереч вимогам п. 17.7 Статуту ТОВ «Агроком», ОСОБА_8 не був повідомлений про проведення загальних зборів 23.01.2013 року, на яких розглядалося питання про його виключення зі складу учасників.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 59 Закону України «Про господарські товариства», рішення про виключення учасника з товариства вважається прийнятим, якщо за нього проголосують учасники, що володіють у сукупності більш як 50% загальної кількості голосів учасників товариства, а згідно ч. 1 ст. 60 вказаного Закону, загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники, що мають у сукупності більш як 60% голосів.

На загальних зборах ТОВ «Агроком» 23.01.2013 року були присутні учасники, що володіли лише 30% голосів, що свідчить про відсутність кворуму та неправомочність прийнятих рішень.

Ці факти свідчать, що слідча належним чином не перевірила наявність ознак складу злочину, передбаченого ст. 366 КК України, а також про наявність умислу на заволодіння майном потерпілого шляхом обману, передбаченого ст. 190 КК України.

Також, слідчий не надав неналежної оцінки доводом представника потерпілого у частині шахрайського заволодіння майном (ст. 190 КК України) та розтрати майна (ст. 191 КК України).

Слідча у постанові про закриття кримінального провадження зазначила, що відсутній склад злочину, оскільки судовими рішеннями було визнано недійсними рішення про виключення ОСОБА_8 зі складу учасників та недійсними правочини щодо розпорядження майном, а майно було повернуто ТОВ «Агроком».

Однак, висновок про відсутність складу злочину є передчасним, оскільки злочин вважається закінченим з моменту заволодіння чужим майном.

Те, що майно було повернуто назад ТОВ «Агроком» через 4 роки після передачі в управління та подальшого відчуження, є лише свідченням часткового відшкодування шкоди, яка була завдана злочинними діями службової особи ОСОБА_9 за попередньою змовою із ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Крім того, слідчою взагалі не надано оцінки нанесеній шкоді потерпілому ОСОБА_8 , який був відсторонений від управління справами товариства понад чотири роки.

Також, залишились не відшкодованими завдані збитки ТОВ «Агроком» через розтрату директором ОСОБА_9 товарно-матеріальних цінностей, які знаходились на складі підприємства (метал в бухтах на суму 344 тис. грн.), шкода завдана внаслідок укладеного договору купівлі-продажу акцій із ТОВ «Бастіон-Капітал» на суму 71 262,68 грн., завданих збитків внаслідок укладених договорів оренди та зберігання із ПП «Бета-Консалтинг» на суму 784 935,53 грн.

Невідшкодування цих збитків може свідчити про наявність складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 191 КК України (розтрата майна).

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що слідча при закритті кримінального провадження належним чином не врахувала висновок експертів за результатами проведення судово-економічної експертизи від 23.12.2024 року, яким встановлено, що ОСОБА_8 нанесена матеріальна шкода у розмірі фактично внесеної частки до статутного капіталу товариства, а саме 12 721 016,67 грн. без врахування частини суми непокритих збитків товариства (1 720 880,00 грн.) (а.с.194-205)

На переконання апеляційного суду, слідчою ОСОБА_10 та слідчим суддею не було надано належної оцінки системності та узгодженості дій учасників ТОВ «Агроком» - ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , яка може свідчити про наявність злочинного умислу та попередньої змови групи осіб на заволодіння майном ТОВ «Агроком» шляхом обману та зловживання службовим становищем.

Вказані обставина на думку апеляційного суду, свідчать про те, слідча здійснюючи досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, без належного встановлення та дослідження усіх фактичних обставин кримінального провадження та без належної перевірки доводів представника потерпілого ОСОБА_8 прийняла передчасну та необґрунтовану постанову про закриття даного кримінального провадження.

Крім того, слідча закрила кримінальне провадження у зв`язку з відсутність об`єктивних даних та доказів, які б вказували на наявність у кримінальному провадженні ознак кримінальних правопорушень, передбачених ст.356, ч.4 ст.358, ч.1,2,4 ст.190, ч.1 ст.129, ч.1,3 ст.365, ч.1,2 ст.367, ч.1 ст.366 КК України, однак п.2 ч.1 ст.284 КК України передбачає закриття кримінального провадження, якщо встановлено відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

За таких обставин, слідча закрила кримінальне провадження №0000085 від 18.03.2013 року за підстав, які не передбачені Законом, що додатково свідчить про незаконність такого закриття, однак слідчий суддя не звернув на увагу.

Слідчий суддя при розгляді скарги представника потерпілого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_6 на вказану очевидну неповноту досудового розслідування уваги не звернув, взагалі залишив без будь-якого обґрунтування своє рішення по суті доводів скарги та на думку колегії суддів прийшов до передчасного висновку про законність та обґрунтованість постанови слідчого про закриття кримінального провадження.

За таких обставин, ухвала слідчого судді та постанова слідчого про закриття кримінального провадження підлягають скасуванню.

Органу досудового розслідування необхідно провести передбачені кримінальним процесуальним законом слідчі дії, перевірити доводи ОСОБА_8 та, в залежності від встановлених обставин, надати належну правову оцінку зібраним доказам і прийняти обґрунтоване рішення відповідно до вимог ст.110 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 10 квітня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні скарги представника потерпілого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_6 на постанову слідчого від 13.01.2025 року про закриття кримінального провадження №0000085 від 18.03.2013 року - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою постанову слідчого відділу слідчого управління ГУНП в Житомирській області ОСОБА_10 від 13.01.2025 р. про закриття кримінального провадження №0000085 від 18.03.2013 року - скасувати.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: