Березівський районний суд Одеської області
29.04.2025
Справа № 494/782/25
Провадження № 1-кп/494/95/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2025 року м. Березівка

Березівський районний суд Одеської області у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Березівка Одеської області кримінальне провадження № 0000107 від 16 лютого 2025 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Березівка, Одеської області, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 126-1 Кримінального кодексу України зі змінами та доповненнями (далі КК України), -

ВСТАНОВИВ:

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , обвинувачується у домашньому насильстві, тобто умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо подружжя, що призводить до психологічних страждань, розладів здоров`я та погіршення якості життя потерпілої особи - його дружини ОСОБА_5 , за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з 21.12.2012 є подружжям та спільно проживають за адресою: АДРЕСА_1 .

Протягом 2024 та 2025 років ОСОБА_4 на ґрунті конфліктних сімейних відносин, з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття у сім`ї, умисно, систематично вчиняв психологічне насильство щодо своєї дружини, що призвело до її психологічних страждань, розладів здоров`я та погіршення якості життя.

Так, 20.05.2024 приблизно о 00:20 годині ОСОБА_4 за вищевказаною адресою вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_5 , а саме ображав її нецензурною лайкою.

У продовження своїх умисних і протиправних дій, об`єднаних єдиним умислом та спрямованих на вчинення домашнього насильства, 27.06.2024 о 01:28 годині за адресою спільного проживання по АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 висловлювався нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою своїй дружині ОСОБА_5 , чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру.

Отже, 20.05.2024 та 27.06.2024 ОСОБА_4 за адресою спільного проживання по АДРЕСА_1 на ґрунті особистих неприязних відносин, діючи систематично, умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, усвідомлюючи перевагу у фізичному розвитку, з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття у сім`ї, маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, вчиняв психологічне насильство відносно власної дружини - ОСОБА_5 , у зв`язку з чим був притягнутий до адміністративної відповідальності за вказаними фактами.

Однак, будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства щодо своєї дружини, у продовження своїх умисних і протиправних дій, об`єднаних єдиним умислом та спрямованих на вчинення домашнього насильства, ОСОБА_4 знову вчинив психологічне насильство щодо ОСОБА_5

15.02.2025 приблизно о 19:00 годині, більш точний час у ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 перебував за місцем спільного проживання за вищевказаною адресою, а саме у приміщенні веранди, у стані алкогольного сп`яніння та черговий раз на ґрунті конфліктних сімейних відносин вчинив сварку дружині, у ході якої ображав її грубою нецензурною лайкою, та ображав.

Систематичне умисне вчинення ОСОБА_4 психологічного насильства щодо своєї дружини призводить до її психологічних страждань, розладів здоров`я та погіршення якості життя ОСОБА_5 , що виявилось у формі змін в психоемоційному стані та соціальному функціонуванні потерпілої.

Таким чином, дії ОСОБА_4 виразилися у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 126-1 КК України, а саме у домашньому насильстві, тобто умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебував у близьких відносинах, що призвело до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , який не заперечував проти розгляду кримінального провадження щодо нього за відсутності захисника, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 126-1 КК України, при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, визнав у повному обсязі, щиро розкаявся і надав покази, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення. При цьому обвинувачений зазначив, що з потерпілою знаходиться у шлюбі близько 12 років, має двох неповнолітніх дітей, інколи у нього з дружиною виникають конфліктні ситуації. ОСОБА_4 вказав, що дійсно неодноразово висловлювався нецензурною лайкою щодо своєї дружини, щиро кається у цьому та обіцяв більше такого не вчиняти. З обставинами, викладеними у обвинувальному акті, погодився та додатково зазначив, що притягувався до адміністративної відповідальності.

Потерпіла ОСОБА_5 при призначенні щодо обвинуваченого покладалася на розсуд суду.

Судом встановлено, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за статтею 126-1 КК України, оскільки він вчинив домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо ОСОБА_5 , що призвело до її психологічних страждань, погіршення якості життя.

В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений, та інші учасники процесу не оспорюють:

1) подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Також судом встановлено, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції.

Враховуючи те, що учасниками процесу не оспорювались фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позицій, в порядку частини 3 статті 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів відносно тих обставин, які ніким не оспорюються, та обмежився допитом обвинуваченого й дослідженням матеріалів, які характеризують його особу. При цьому судом роз`яснено учасникам процесу, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Допитавши обвинуваченого ОСОБА_4 , показання якого є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції, дослідивши матеріали кримінального провадження в обсязі, узгодженому сторонами кримінального провадження, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена повністю та кваліфікує його дії за статтею 126-1 КК України як у домашньому насильстві, тобто умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебував у близьких відносинах, що призвело до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.

Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України та пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відношення обвинуваченого до скоєного, який щиро розкаявся у вчиненому, особу обвинуваченого, який одружений, офіційно не працює, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, має постійне місце проживання, раніше не судимий. Судом також враховано, що обвинувачений на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має позитивну характеристику за місцем проживання.

Обставиною, яка згідно статті 66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття, яке полягає у відвертому особистому осуді обвинуваченим своєї поведінки, розкриттям усіх обставин кримінального правопорушення.

Обставин, які згідно статті 67 КК України, обтяжують покарання ОСОБА_4 є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог частини 2 статті 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, а згідно із частиною 2 статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченого за вчинення кримінального правопорушення, суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до статті 65 КК України бере до уваги: ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховує наслідки та обставини вчинених злочинів, особу винного, його вік, сімейний та матеріальний стан, стан здоров`я, характеризуючі дані, а тому, суд приходить до висновку про необхідність обрання обвинуваченому покарання в межах санкції статті 126-1 КК України, пробаційного нагляду строком на два роки.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 91-1 КК України в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені такі обов`язки, зокрема, направлення для проходження програми для кривдників.

Згідно із частинами 1, 2 статті 28 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» суб`єктами, відповідальними за виконання програм для кривдників, є місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування.

Суб`єкт, відповідальний за виконання програм для кривдників, організовує та забезпечує проходження кривдниками таких програм.

В інтересах потерпілої від кримінального правопорушення ОСОБА_5 та для досягнення мети виправлення ОСОБА_4 доцільним є покладення на нього обов`язку, передбаченого пунктом 5 частини 1 статті 91-1 КК України, а саме проходження програми для кривдників протягом трьох місяців.

При цьому суд не вбачає підстав для застосування до ОСОБА_4 обов`язку пройти лікування від алкогольної залежності, оскільки матеріали справи не містять доказів наявності у ОСОБА_4 алкогольної залежності.

Цивільний позов не заявлений.

Речові докази відсутні.

Майнова шкода відсутня.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, клопотань від учасників про обрання запобіжного заходу обвинуваченому не надходило.

Витрати на експертизу не заявлені.

На підставі викладеного, керуючись статтями 349, 368, 373-374, 376, 392-395 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 126-1 КК України, та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на два роки.

На підставі частини 2 статті 59-1 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Покласти на ОСОБА_4 на підставі пункту 5 частини 1 статті 91-1 КК України обов`язок проходження програми для кривдників строком на три місяці.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислюється з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання обмежувальних заходів, передбачених статтею 91-1 КК України, або умисне невиконання обмежувальних приписів, або умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані, є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності за статтею 390-1 КК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_4 не застосовувалися.

Витрати, пов`язані із залученням експертів у кримінальному провадженні прокурором не заявлені.

Цивільний позов не заявлений.

Речові докази відсутні.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Березівський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених частиною 2 статті 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Повний текст вироку складено 29.04.2025 року.

Суддя ОСОБА_1