Справа № 715/3132/22
Провадження № 1-кс/715/156/25
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.06.2025 селище Глибока

Глибоцький районний суд Чернівецької області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

особи, стосовно якої

розглядається клопотання ОСОБА_4

представника особи, стосовно якої

розглядається клопотання - адвоката ОСОБА_5

розглянувши клопотання начальника слідчого відділення №3 (селище Глибока) слідчого відділу Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене із начальником Глибоцького відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 , про надання дозволу на примусове відібрання біологічних зразків особи, -

В С Т А Н О В И В:

Начальник відділення №3 (селище Глибока) слідчого відділу Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області капітан поліції ОСОБА_6 звернувся до Глибоцького районного суду з клопотанням, погодженим з начальником Глибоцького відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 , про надання дозволу на примусове відібрання біологічних зразків особи.

В клопотанні посилається на те, що у провадженні відділення № 3 (селище Глибока) слідчого відділу Чернівецького районного управління поліції ГУНП в Чернівецькій області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000759 від 18 серпня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 355 КК України.

17.08.2019 року близько 13 год. 00 хв. ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , перебуваючи біля господарства, що за адресою АДРЕСА_1 , шляхом застосування насильства, помістили потерпілого ОСОБА_10 в автомобіль марки «AUDI», з іноземною реєстрацією, після чого перевезли його до лісового масиву в адміністративних межах с. Глибочок Снячівського старостинського округу Великокучурівської ОТГ Чернівецького району Чернівецької області неподалік вул. Зеленої, де із застосуванням фізичного насильства та погроз знищення його особистого майна примушували до виконання цивільно-правових зобов`язань, а саме розірвання договору купівлі продажу та повернення грошей за неякісний автомобіль.

Під час огляду місця події було виявлено та вилучено: дві серветки з речовиною бурого кольору, змив речовини з кнопки склопідіймача, змив речовини з руля, змив речовини з ключа запалювання, змив речовини з коробки перемикання передач, один фрагмент серветки із запаховими слідами, слід шкіряного покриву, вісім відрізків слідів рук.

У ході розслідування виникла необхідність у проведенні дактилоскопічної експертизи з метою встановлення обставин, що мають істотне значення для кримінального провадження. Для цього необхідно отримати біологічні зразки у громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_2 , який відповідно до показів потерпілого ОСОБА_10 причетний до скоєння даного кримінального правопорушення.

Вказана особа відмовляється надати зразки добровільно, що унеможливлює проведення відповідної експертизи.

За таких обставин, враховуючи відмову ОСОБА_4 добровільно надати біологічні зразки, з метою повного, всебічного, об`єктивного та неупередженого з`ясування всіх обставин кримінального правопорушення, виникла необхідність у примусовому відібранні біологічних зразків у ОСОБА_4 , а саме папілярних узорів пальців рук, з метою проведення дактилоскопічної експертизи, а тому слідчий звернувся до суду з даним клопотанням та просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги клопотання підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

ОСОБА_4 та його представник - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання слідчого.

Дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши пояснення прокурора, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання з огляду на таке.

Відповідно до статті 245 КПК України у разі необхідності отримання зразків для проведення експертизи вони відбираються стороною кримінального провадження, яка звернулася за проведенням експертизи або за клопотанням якої експертиза призначена слідчим суддею. У випадку, якщо проведення експертизи доручено судом, відібрання зразків для її проведення здійснюється судом або за його дорученням залученим спеціалістом.

Порядок відібрання зразків з речей і документів встановлюється згідно з положеннями про тимчасовий доступ до речей і документів (статті 160-166 цього Кодексу).

Відбирання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими статтею 241 цього Кодексу. У разі відмови особи добровільно надати біологічні зразки слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, що розглядається в порядку, передбаченому статтями 160-166 цього Кодексу, має право дозволити слідчому, прокурору (або зобов`язати їх, якщо клопотання було подано стороною захисту) здійснити відбирання біологічних зразків примусово.

Відповідно до статті 160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що у провадженні відділення № 3 (селище Глибока) слідчого відділу Чернівецького районного управління поліції ГУНП в Чернівецькій області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000759 від 18 серпня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 355 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчим зазначається, що з метою повного, всебічного, об`єктивного та неупередженого з`ясування всіх обставин кримінального правопорушення виникла необхідність у примусовому відібранні біологічних зразків у ОСОБА_4 з метою проведення дактилоскопічної експертизи.

У зв`язку з цим 10.10.2019 року винесено постанову про відібрання біологічних зразків для проведення експертизи, яку вручено ОСОБА_4 . Однак від надання біологічних зразків для проведення експертизи він відмовився, що підтверджується відповідною заявою.

Стаття 245 КПК розрізняє два види зразків для експертизи: (1) зразки з речей і документів, порядок відібрання яких встановлюється згідно з положеннями про тимчасовий доступ до речей і документів (статті 160-166 КПК) (ч. 2 названої статті) та (2) біологічні зразки, відбирання яких у особи здійснюється за правилами, передбаченими ст. 241 КПК (ч. 3 названої статті).

Касаційним кримінальним судом вже сформовано підхід, відповідно до якого папілярні узори пальців рук не відносяться до біологічних зразків.

Зокрема, у постанові від 11 січня 2022 року у справі № 185/2915/18 ККС ВС зазначив, що ст. 241 КПК регулює порядок освідування особи, а ст. 245 КПК вказує на необхідність дотримання вимог зазначеної статті в ході отримання біологічних зразків, якими відбитки пальців не є. Відібрання відбитків пальців за згодою особи без відповідної постанови прокурора чи доручення не становить порушення вимог КПК, а, отже, і не призводить до визнання недопустимими доказів, отриманих у результаті цієї слідчої дії.

Схожу правову позицію відображено в постановах ККС ВС від 09 грудня 2020 року у справі №756/12749/18, від 10 серпня 2022 року у справі №203/14/20, від 14 лютого 2024 року у справі №607/9004/22.

В рішенні ЄСПЛ «Саундерз проти Сполученого Королівства» від 17 грудня 1996 року зазначено, що до проб біологічного матеріалу ЄСПЛ відносить зразки крові, волосся та іншої тканини та матеріали, які виробляються в процесі природної життєдіяльності.

Суд звертає увагу на те, що за своєю суттю біологічні зразки особи виробляються в процесі її життєдіяльності (наприклад, кров, слина, піт, сперма тощо).

У ході відібрання таких біологічних зразків вони відокремлюються від організму особи, тобто відбираються. Таким чином за своєю суттю біологічний зразок має мати здатність бути відокремленим.

Відбитки пальців рук становлять собою перш за все візерунок, залишений папілярними лініями людського пальця, який візуалізується експертом у ході проведення експертного дослідження шляхом дослідження завитків, зображених на цьому візерунку, для встановлення його належності певній особі.

Відбитки пальців, як і фотографія обличчя, відображення сітківки ока не відокремлюються від організму індивіда, оскільки не є такими за своєю природою. Фактично вони є відображенням певної частини тіла особи.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своїй практиці звертав увагу на недопущення застосування до особи примусових заходів задля отримання від неї даних, які можуть бути використані як підстава для висунення обвинувачення такій особі. Право не свідчити проти себе передбачає, зокрема, що у кримінальній справі сторона обвинувачення, намагаючись довести вину обвинуваченого, не може використовувати докази, здобуті всупереч волі обвинуваченого за допомогою методів примусу чи тиску (справа «Яллох проти Німеччини», рішення від 11.07.2006; «Функе проти Франції», рішення від 25.02.1993; «Джей.Бі. проти Швейцарії», рішення від 03.05.2001). Викладені у цих справах висновки ЄСПЛ не означають того, що відібрання біологічних зразків у примусовому порядку в будь-якому разі суперечить Конвенції, однак у кожному разі має перевірятись правомірність отриманих доказів.

Біологічні зразки у особи можуть бути отримані поза її згодою лише тоді, коли метою відібрання таких зразків не є отримання доказів обвинувачення особи, яка надає такі зразки.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Яллох проти Німеччини» від 11 липня 2006 року також відзначив, що викриваючий доказ, отриманий у результаті актів насильства чи жорстокості або інших форм поводження, що може характеризуватись як тортури, ніколи не повинен розглядатись як доказ винуватості жертви незалежно від його доказового значення.

Повертаючись до обставин цієї справи, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що, починаючи з 18 грудня 2019 року, ОСОБА_4 має статус свідка в даному кримінальному провадженні, в якому по даний час не оголошено підозру жодній особі. За змістом витягу з ЄРДР та постанови слідчого про відібрання зразків від № 0000759 орган досудового розслідування вказує на ОСОБА_4 як на особу, яка вчинила злочин, та шляхом подання вказаного клопотання намагається зібрати докази вини особи, яка є свідком, а отже позбавлена можливості захищатись в цьому провадженні. Крім того, суд враховує, що такий спосіб процесуального примуса на свідка є істотним втручанням в його право на свободу та особисту недоторканість та є неспівмірним із завданнями досудового розслідування в конкретному кримінальному провадженні, а також його процесуальним статусом.

З огляду на наведене, правові підстави для задоволення клопотання відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 2, 93, 159, 160-164, 245, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання начальника слідчого відділення №3 (селище Глибока) слідчого відділу Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене із начальником Глибоцького відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 , про надання дозволу на примусове відібрання біологічних зразків особи відмовити в повному обсязі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: