Справа № 521/8998/25
Номер провадження:1-кс/521/2109/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ВСТУПНА ЧАСТИНА

Дата і місце постановлення ухвали:

31 травня 2025 року, м. Одеса.

Назва та склад суду, секретар судового засідання:

Хаджибейський районний суд м. Одеси у складі слідчого судді ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2

Найменування (номер) кримінального провадження:

Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000511 від 29.05.2025 року.

Прізвище, ім`я і по батькові, рік, місяць і день його народження, місце народження і місце проживання:

ОСОБА_3 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ; проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Закон України про кримінальну відповідальність, що передбачає кримінальне правопорушення:

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 307 КК України.

Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

Прокурор ОСОБА_4 , підозрюваний ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА:

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєї ініціативи воно розглядається:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся слідчий відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_3 , мотивуючи клопотання тим, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Прокурор підтримав клопотання слідчого, наводячи підстави на підтримку своєї позиції.

Підозрюваний та захисник у судовому засіданні просили відмовити в задоволенні клопотання та у разі застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, визначити розмір застави, передбачений п.3 ч.5 ст. 182 КПК України

Встановлені судом обставини із посиланням на докази, а також мотиви неврахування окремих доказів:

З клопотання та наданих матеріалів вбачається, що 29.05.2025 року до чергової частини відділення поліції №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області надійшов рапорт працівників 3 відділу ГВ ЗНД УСБУ в Одеській області, котрі повідомляють, щодо групи осіб, які налагодили збут наркотичної речовини «кокаїн» в особливо великих розмірах на території м. Одеси.

За даним фактом 29.05.2025 року почато досудове розслідування, про що до ЄРДР внесені відповідні відомості про вчинене кримінальне правопорушення за №0000511 та 30.05.2025 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України.

Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався:

У КПК України не зазначено, що розуміється під терміном «обґрунтована підозра» та за таких обставин, слідчий суддя вважає за необхідне звернутися до практики Європейського суду з прав людини, так як, відповідно до ч.5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Обґрунтованість підозри у скоєнні ОСОБА_3 кримінального правопорушення, підтверджується наявними у матеріалах клопотання доказами, а саме: протокол допиту свідка від 29.05.2025 року; протокол огляду від 29.05.2025 року; протокол обшуку від 29.05.2025 року; протоколи допиту свідків від 30.05.2025 року; постанова про визнання речових доказів та поміщення їх на зберігання від 30.05.2025 року; протокол додаткового допиту свідка від 30.05.2025 року, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини, так як може переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_3 , міг вчинити правопорушення.

Необхідно зазначити, що достатність доказів для обґрунтованості підозри не повинна бути такою, щоб бути достатньою для засудження особи.

При цьому, відповідно до клопотання та матеріалів клопотання не вбачається, що сторона обвинувачення зволікає з проведенням досудового розслідування.

Крім того, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що посилання захисника на те, що на вилучене майно не було накладено арешт та воно не повернуто не є предметом розгляду вказаного клопотання.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_3 є: запобігання спробам переховуватись від органу досудового розслідування та суду, саме вказаний ризик був доведений прокурором в судовому засіданні.

У рішенні ЄСПЛ «Корнєв і Карпенко проти України» Суд зазначив, що п.3 ст. 5 «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод» містить як процесуальну, так і матеріально-правову вимоги. Процесуальна вимога покладає на «посадову особу» обов`язок особисто заслухати доставлену до неї особу; матеріально-правова вимога покладає на неї обов`язок проаналізувати обставини «за» і «проти» рішення про позбавлення свободи, вирішити, посилаючись на юридичні критерії, чи існують підстави для позбавлення свободи, та винести рішення про звільнення, якщо таких підстав немає.

Аналізуючи обставини «за» і «проти» подальшого позбавлення ОСОБА_3 свободи, слідчий суддя вважає, що на даний час існують такі юридичні критерії як обґрунтована підозра у скоєнні злочину, тяжкість покарання, характер скоєння злочину, у якому підозрюється ОСОБА_3 , що вказує на наявність ризику переховування його від органу досудового розслідування та суду та неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, так як вони не забезпечать належної поведінки підозрюваного.

Крім того, з урахуванням наявності на даній стадії досудового розслідування обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_3 у вчиненні особливо тяжкого злочину, слідчий суддя вважає, що міцність соціальних зв`язків ОСОБА_3 не є достатнім стримуючим фактором, який свідчив би про беззаперечну відсутність ризиків можливого переховування від органу досудового розслідування та суду.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що вищезазначене свідчить про наявність обставин для тримання ОСОБА_3 під вартою.

При цьому, ризик за кримінальним провадженням був доведений прокурором у судовому засіданні, а саме ризик незаконного переховування від органу досудового розслідування та суду.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої, на даному етапі, підозри у вчиненні ОСОБА_3 злочину, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Слідчий суддя вважає, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для підозрюваного ОСОБА_3 , буде достатнім, необхідним для належної поведінки підозрюваного і таким, що зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, оскільки підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу під час розгляду клопотання слідчим суддею не встановлено.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя також враховує обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_3 у разі визнання винуватим; вік 23 роки та стан здоров`я підозрюваного відсутність скарг; ступінь міцності соціальних зв`язків в місці постійного проживання підозрюваного; відсутність у підозрюваного постійного місця роботи; майновий стан підозрюваного; відсутність судимостей у підозрюваного.

Обставин, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч.2 ст. 183 КПК України не має.

Слідчий суддя на підставі п.5 ч.4 ст. 183 КПК України та оцінюючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177 и 178 КПК України вважає за необхідне не визначати розмір застави.

Викладаючи мотиви прийнятого рішення, щодо обставин скоєного злочину та наявних доказів, слідчий суддя вважає за необхідне дотриматися балансу між мотивуванням судового рішення, що передбачено ч.1 ст. 370 КПК України та недопустимістю розголошення відомостей досудового розслідування, що передбачено ст. 222 КПК України.

Керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 181, 183, 193, 194, 196, 197, 202, 205 КПК України, слідчий суддя, -

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА:

Висновки суду:

Клопотання сторони обвинувачення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_3 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_3 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали слідчого судді становить 55 днів і обчислюється з моменту ухвалення, тобто з 31.05.2025 року. Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 24.07.2025 року.

Строк і порядок набрання ухвалою законної сили та її оскарження:

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1