УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2025 року

м. Харків

Справа № 638/17967/23

Провадження № 1-кп/638/836/25

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисників: адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові матеріали кримінального провадження № 0000165 від 21 червня 2023 року, стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Чкаловське Чугуївського району Харківської області, українця, громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого частиною другою статті 369-2 Кримінального Кодексу України, -

установив:

17 листопада 2023 року у провадження Дзержинського районного суду м. Харкова надійшов обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000165 від 21 червня 2023 року, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого частиною другою статті 369-2 Кримінального Кодексу України.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 листопада 2023 року призначено кримінальне провадження № 0000165 від 21 червня 2023 року, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого частиною другою статті 369-2 Кримінального Кодексу України, до розгляду у відкритому підготовчому судовому засіданні.

Від захисника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_6 до суду подано клопотання про повернення обвинувального акту прокурору.

Клопотання обґрунтовано тим, що Дзержинським районним судом міста Харкова розглядається кримінальна справа № 638/17967/23 за обвинуваченням ОСОБА_4 .

Згідно приписів частини четвертої статті 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Вважає, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору, оскільки прокурором не виконані обов`язкові процесуальні дії, які передують направленню прокурором обвинувального акту до суду.

Так, згідно угоди про надання правової допомоги, укладеної мною з моїм підзахисним ОСОБА_4 , якихось обмежень адвокатських повноважень не встановлюється. Відповідно, в даній кримінальній справі має статус захисника, та в силу приписів частини четвертої статті 46 КПК України користуюсь процесуальними правами підозрюваного, обвинуваченого, захист якого здійснюю, крім процесуальних прав, реалізація яких здійснюється безпосередньо підозрюваним, обвинуваченим і не може бути доручена захиснику, з моменту надання документів, передбачених статтею 50 цього Кодексу, слідчому, прокурору, слідчому судді, суду.

Документи на підтвердження повноважень захисника, передбачені статтею 50 КПК України надавалися і слідчому, і прокурору, і слідчому судді ще на стадії досудового розслідування кримінального провадження.

При цьому, як захиснику ОСОБА_4 прокурором або слідчим не надано можливості ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, не вручені ні копія обвинувального акту, ані реєстр матеріалів досудового розслідування.

У зв`язку із тим, що він не був ознайомлений з матеріалами кримінального провадження та йому не вручалися копія обвинувального акту та реєстр матеріалів досудового розслідування, вважає, що направлення прокурором обвинувального акту до суду було передчасним.

Необхідно повернути обвинувальний акт прокурору та зобов`язати його виконати імперативні вимоги кримінального процесуального закону, а саме частини першої статті 293 КПК України, під розписку надати захиснику ОСОБА_4 копію обвинувального акту та копію реєстру матеріалів досудового розслідування, а також відкрити для ознайомлення матеріали кримінального провадження в порядку статті 290 КПК України.

У судовому підготовчому засіданні обвинувачений та захисник ОСОБА_7 підтримали клопотання захисника ОСОБА_6 .

Прокурор проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на те, що, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст. 291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, дізнавачем, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим, дізнавачем.

Обвинувальний акт має містити такі відомості:

1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;

5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;

7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

7- 1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;

8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);

8- 1) розмір пропонованої винагороди викривачу;

9) дату та місце його складення та затвердження.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

В своєму клопотанні адвокат ОСОБА_6 просить суд повернути обвинувальний акт прокурору з підстав відсутності його ознайомлення з матеріалами кримінального провадження та не отримання ним копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування.

Відповідно до зазначених норм кримінального процесуального законодавства доводи, зазначені адвокатом ОСОБА_6 , не підпадають під підстави повернення прокурору обвинувального акту або його невідповідності вимогам КПК України.

Окрім того, зауважив, що в ході проведення досудового розслідування адвокат ОСОБА_6 не надавав свої повноваження слідчому або прокурору про представлення інтересів ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження № 0000165.

Захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_7 подав до суду скаргу (заперечення) на на ухвалу слідчого судді Харківського апеляційного суду від 23 червня 2023 року про дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових) дій - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж, спостереження за особою з використанням відеозапису, фотографування, спеціальних технічних засобів для спостереження, аудіо-, відеоконтроль особи, а також обстеження публічно недоступних місці, житла чи іншого володіння особи, з метою встановлення технічних засобів аудіо-, відеоконролю особи, в порядку ч.3 ст.309 КПК України, які обгрунтовані тим, що ухвалою слідчого судді Харківського апеляційного суду ОСОБА_8 від 23 червня 2023 року було задоволено клопотання прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 (№ 273т від 23 червня 2023 року) про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж, спостереження за особою з використанням відеозапису, фотографування, спеціальних технічних засобів для спостереження, аудіо-, відео-контроль особи, а також обстеження публічно недоступних місці, житла чи іншого володіння особи, з метою встановлення технічних засобів аудіо-, відео-контролю особи.

Надано дозвіл на проведення несласних слідчих (розшукових) дій, а саме: зняття інформації з електронних комунікаційних мереж з номерів операторів стільникового зв`язку - НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 , яким користується особа на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; спостереження за особою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з використанням відеозапису, фотографування, спеціальних технічних засобів; обстеження публічно недоступних місць, житла чи іншого володіння особи, метою встановлення технічних засобів аудіо-, відеоконтролю, а саме автомобіля марки Jeep Grand Cherokee, д.н.з. НОМЕР_3 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та користується ОСОБА_4 .

Встановлено строк проведення негласної слідчої (розшукової) дії терміном до 23 серпня 2023 року.

Ухвала слідчого судді апеляційного суду про надання дозволу на проведення слідчої (розшукової) дії не може бути оскаржена під час досудового розслідування, а заперечення на неї можуть бути подані під час підготовчого провадження у суді, що узгоджується із положенням частини третьої статті 309 КПК України.

Відповідно до частин першої та другої статті 269 КПК України для пошуку, фіксації і перевірки під час досудового розслідування тяжкого або особливо тяжкого злочину відомостей про особу та її поведінку або тих, з ким ця особа контактує, або певної речі чи місця у публічно доступних місцях може проводитися візуальне спостереження за зазначеними об`єктами або візуальне спостереження з використанням відеозапису, фотографування, спеціальних технічних засобів для спостереження. За результатами спостереження складається протокол, до якого долучаються отримані фотографії та/або відеозапис. Спостереження за особою згідно з частиною першою цієї статті проводиться на підставі ухвали слідчого судді, постановленої в порядку, передбаченому статтями 246, 248- 250 цього Кодексу.

Вказані види НСРД є різними за своєю природою, стосуються різних предметів проведення НСРД так, під час проведення контролю особи - контролюється особа, вона фотографується, документується, здійснюється контроль за нею, про що складається відповідний протокол. Під час зняття інформації з комунікаційного обладнання - предметом НСРД виступає саме відповідне обладнання, у нашому випадку - телефони обвинуваченого, які контролюються на предмет отримання та передачі дзвінків, сигналів шаг повідомлень. Під час такого виду НСРД як обстеження публічного місця - здійснюється таємне проникнення до певного місця для, в тому числі, встановлення обладнання з метою контролю місця), вони проводяться окремо, за результатами кожної такої дії складаються окремі протоколи, що свідчить про необхідність отримання окремої ухвали слідчого судді апеляційного суду щодо кожної такої негласної слідчої (розшукової) дії.

Вказане вище свідчить, що ухвала слідчого судді Харківського апеляційного суду від 23 червня 2023 року була постановлена з істотним порушенням вимог КПК України, що в свою чергу свідчить про її незаконність та необґрунтованість, а докази, отримані в ході її виконання - мають бути визнані недопустимими на відповідній стадії та не враховуватись судом при постановленні вироку.

За приписами ч. 3 ст. 309 КПК на ухвали слідчого судді, які не оскаржуються під час досудового розслідування, можуть бути подані заперечення під час підготовчого провадження в суді.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_7 клопотання підтримав та просив суд долучити ці заперечення на ухвалу слідчого судді Харківського апеляційного суду ОСОБА_8 від 23 червня 2023 року у справі № 818/2975т/23 (провадження № 1-кс/818/2866/23) про дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових) дій. Надати правову оцінку ухвалі слідчого судді Харківського апеляційного суду ОСОБА_8 від 23 червня 2023 року у справі № 818/2975т/23 (провадження № Пкс/818/2866/23) про дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових) дій - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж, спостереження за особою з використанням відеозапису, фотографування, спеціальних технічних засобів для спостереження, аудіо-, відео-контроль особи, а також обстеження публічно недоступних місці, житла чи іншого володіння особи, з метою встановлення технічних засобів аудіо-, відео-контролю особи з точки зору її законності та обґрунтованості. Скасувати ухвалу слідчого судді Харківського апеляційного суду ОСОБА_8 від 23 червня 2023 року у справі № 818/2975т/23 (провадження № 11кс/818/2866/23) про дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових) дій.

Також захисник ОСОБА_7 заявив клопотання про допит свідків, які є тими особами Харківської обласної військової адміністрації, які згідно свої посадових обов`язків були уповноважені на той час приймати рішення, спрямовані на безперешкодний перетин державного кордону України. Тобто, саме на них, виходячи із змісту обвинувального акту від 16 листопада 2023 року, мав впливати ОСОБА_4 , та вказана обставина є предметом доказування у цьому кримінальному провадженні. Просив викликати у судове засідання та допитати в якості свідків наступних осіб: ОСОБА_10 - керівника Харківської обласної військової адміністрації; ОСОБА_11 - керівника апарату Харківської обласної військової адміністрації.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання захисника ОСОБА_7 . Захисник ОСОБА_6 не мав правової позиції.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти долучення заперечень на ухвалу Харківського апеляційного суду від 23 червня 2023 року про дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових) дій, подане в порядку ч.3 ст.309 КПК України, до матеріалів справи, вважав, що в іншій частині клопотання задоволенню не підлягає.

Суд, вислухавши думку учасників провадження, перевіривши обвинувальний акт, доходить такого висновку.

Відповідно до пункту пункту 3 частини третьої статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення зокрема про повернення обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Згідно з частинами першою третьою статті 291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим.

Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Згідно з частиною четвертою статті 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 13 частини першої статті 3 КПК України, обвинувачення - твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Пунктом 5 частини другої статті 291 КПК України передбачено, що обвинувальний акт, серед іншого, має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, а також правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Відповідно до висновків, які містяться у Постанові Верховного Суду України від 24 листопада 2016 року, суду належить проаналізувати точний зміст положень пункту 5 частини другої статті 291 КПК, а також норм, що формують інститут обвинувачення у чинному кримінальному процесуальному законодавстві.

Згідно з зазначеною нормою цього закону обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Аналіз юридичної складової цієї норми свідчить, що закон вимагає обов`язкове відображення в обвинувальному акті трьох складників:

1) фактичних обставин кримінального правопорушення;

2) правової кваліфікації (в теорії кримінального процесу використовується назва "формула обвинувачення");

3) формулювання обвинувачення.

При цьому в доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

Частиною першою статті 337 КПК України встановлено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків, передбачених цією статтею.

Отже, при складенні обвинувального акту прокурор має право викласти в ньому ті фактичні обставини кримінального правопорушення, які він вважає встановленими та на підставі цього на свій розсуд здійснити кваліфікацію кримінального правопорушення із посиланням на положення закону України про кримінальну відповідальність.

Зазначена в клопотанні захисника обставина, відповідно до положень статті 291 КПК України, не може бути підставою для висновку суду про невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України.

Аналізуючи зміст частини другої статті 291 КПК України слід зазначити, що закон вимагає обов`язкове відображення в обвинувальному акті трьох складників: фактичних обставин кримінального правопорушення, правової кваліфікації (в теорії кримінального процесу використовується назва «формула обвинувачення») та формулювання обвинувачення.

В доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

При цьому, важливим є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист. Отже, фабула обвинувачення є фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

В обвинувальному акті прокурором змістовно та послідовно викладено обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими; викладено формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію, що в повному обсязі дозволяє стороні захисту зрозуміти суть пред`явленого обвинувачення, а також можливість суду роз`яснити його обвинуваченому.

Отже, обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема, якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Інших вимог до обвинувального акту закон не містить.

Аналізуючи доводи захисника стосовно наявності підстав для повернення обвинувального акту прокурору та вирішуючи питання щодо їх обґрунтованості, суд виходить з наступного.

Виходячи із змісту положень ст. 291, 314 КПК України єдині процесуальні документи, що підлягають дослідженню судом під час підготовчого судового засідання є обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, відповідність яких вимогам кримінального процесуального закону має перевірити суд.

При цьому, суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню судового розгляду і не можуть бути усунені під час судового розгляду.

Отже, повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Доводи захисника, викладені у клопотанні, що, на його переконання, є підставою для повернення обвинувального акту прокурору, не заслуговують на увагу, оскільки не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК України суд має право, але не зобов`язаний, повернути прокурору обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Із наданого суду обвинувального акту та доданого до нього реєстру матеріалів досудового розслідування, незважаючи на наявність певних недоліків, не встановлено підстав для його повернення прокурору.

Наведені мотиви захисника не є правовою підставою для повернення обвинувального акта прокурору для усунення недоліків.

Окрім того, матеріали обвинувального акту містять розписки обвинуваченого та його захисника про отримання копії обвинувального акту та доданого до нього реєстру матеріалів досудового розслідування.

Таким чином, обвинувальний акт складено повністю згідно із нормами КПК України, а доводи обвинуваченої та її захисника жодним чином не перешкоджають призначенню кримінального провадження до судового розгляду та розгляду кримінального провадження по суті.

За приписами частин 1, 2 статті 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до статті 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого. Обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

Частинами 1, 2 статті 9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Вичерпний перелік рішень, дій, бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні, наведений у частині 1 статті 303 КПК.

Відповідно до частини 2 статті 303 КПК, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

При цьому норми частини 2 статті 303 КПК не містять імперативних вимог щодо обов`язкового розгляду по суті будь-яких скарг у підготовчому судовому засіданні, а лише вказують на можливість такого розгляду з урахуванням завдань підготовчого провадження, повноважень суду та з дотриманням правил, передбачених статтями 314-316 КПК (на що, зокрема, вказує використане законодавцем формулювання «можуть бути предметом розгляду», а не «розглядаються» чи «підлягають розгляду» тощо, а також пряме відсилання до правил статей 314-316 КПК).

Системний аналіз норм статей 314, 315 КПК України свідчить, що підготовче судове провадження є обов`язковою самостійною стадією кримінального процесу, метою проведення якого є визначення судом можливості на законних підставах призначити кримінальне провадження до судового розгляду.

Виходячи зі змісту частини 3 статті 314 та статті 315 КПК, у підготовчому судовому провадженні суд має право прийняти обмежене коло рішень та вирішити питання, пов`язані виключно з призначенням кримінального провадження до судового розгляду.

Чинний КПК України не надає повноважень суду до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи оцінювати процесуальні дії чи бездіяльність та рішення органу досудового розслідування, оскільки з`ясування таких обставин виходить за межі компетенції суду на стадії підготовчого провадження та суд позбавлений можливості дослідити докази, що стосуються прийнятих процесуальних рішень слідчими та прокурором, такі обставини можуть бути досліджені під час судового розгляду, зокрема, під час дослідження доказів, на що сторона захисту має право звертати увагу суду.

Більш того, статтею 307 КПК України визначені рішення слідчого судді за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора під час досудового розслідування. Так, відповідно до частини 2 цієї статті, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Згідно з положеннями частини 3 статті 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим КПК України.

Враховуючи наведене, у суду, який згідно статті 19 Конституції України діє виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, зокрема КПК України, відсутні підстави для прийняття за наслідками розгляду скарги, поданої в порядку статті 303 КПК України, процесуального рішення, зазначеного у скарзі захисника, а саме про визнання дій незаконними.

Крім того, суд зауважує, що на стадії судового розгляду, як підготовче судове засідання, будь-яка оцінка пред`явленого обвинувачення щодо його фактичного змісту є свого роду втручанням в оцінку доказів, що є процесуально неприпустимим.

До того ж, процесуальна оцінка зазначених обставин, згідно з вимогами чинного КПК України, можлива лише при ухваленні остаточного судового рішення, передбаченого ст.373 КПК України, тобто за наслідками лише судового розгляду кримінального провадження з дотриманням вимог, передбачених статтями 318-380 КПК України.

Також суд враховує, що на стадії підготовчого засідання не досліджуються зібрані у кримінальному провадженні докази, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості перевірити інші доводи скарги (заперечень) захисника.

Крім того, згідно з положеннями частини третьої статті 303 КПК України, під час підготовчого судового засідання можуть бути оскаржені лише рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, передбачені пунктами 5 та 6 частини першої цієї статті, тобто 5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом.

А щодо виклику та допиту свідків зауважив, що сторона захисту не позбавлена права заявити відповідне клопотання та воно підлягає розгляду на іншій стадії судового процесу.

Отже, клопотання сторін обвинувачення та захисту про виклик свідків слід вирішувати під час судового розгляду при визначенні обсягу та встановленні порядку дослідження доказів, оскільки за частиною 1 статті 65 КПК свідком є фізична особа, якій відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, і яка викликана для давання показань, а відтак визначення кола свідків безпосередньо належить до процесу доказування, який знаходиться поза межами підготовчого судового провадження.

Суд наголошує, що сторони не позбавлені права заявити клопотання щодо виклику для допиту осіб, витребування документів чи речей, зокрема, чи подання їх самостійно, під час безпосередньо судового розгляду згідно положень статті 350 КПК України.

Заперечення захисника на ухвалу Харківського апеляційного суду від 23 червня 2023 року про дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових) дій, подані в порядку ч.3 ст.309 КПК України, підлягають приєднанню до матеріалів справи.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні також просив призначити обвинувальний акт до судового розгляду по суті.

Захисники та обвинувачений в підготовчому судовому засіданні вважали, що неможливо призначити обвинувальний акт до судового розгляду.

З норм статті 314 КПК України вбачається, що після отримання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру або клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності суд не пізніше п`яти днів з дня його надходження призначає підготовче судове засідання, в яке викликає учасників судового провадження.

Підготовче судове засідання відбувається за участю прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілого, його представника та законного представника, цивільного позивача, його представника та законного представника, цивільного відповідача та його представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для судового розгляду. Після виконання вимог, передбачених статтями 342-345 цього Кодексу, головуючий з`ясовує в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду.

У підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: 1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу; 2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу; 3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу; 4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження; 5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру; 6) доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.

Відповідно до статті 315 КПК України, якщо під час підготовчого судового засідання не будуть встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 цього Кодексу, суд проводить підготовку до судового розгляду. З метою підготовки до судового розгляду суд: 1) визначає дату та місце проведення судового розгляду; 2) з`ясовує, у відкритому чи закритому судовому засіданні необхідно здійснювати судовий розгляд; 3) з`ясовує питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді; 4) розглядає клопотання учасників судового провадження про: здійснення судового виклику певних осіб до суду для допиту; витребування певних речей чи документів; здійснення судового розгляду в закритому судовому засіданні. 5) вчиняє інші дії, необхідні для підготовки до судового розгляду. Під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Згідно з вимогами статті 316 КПК України після завершення підготовки до судового розгляду суд постановляє ухвалу про призначення судового розгляду. Судовий розгляд має бути призначений не пізніше десяти днів після постановлення ухвали про його призначення.

Підстави для закриття кримінального провадження відсутні. Обвинувальний акт складено відповідно до вимог статті 291 КПК України, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону. Підстав для направлення обвинувального акту для визначення підсудності не встановлено. Кримінальне провадження підсудне Дзержинському районному суду м. Харкова.

Пунктом п`ятим частини третьої статті 314 КПК України визначено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта.

На підставі вищевикладеного суд доходить висновку про необхідність призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту.

Зазначене судове засідання з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені частиною другою статті 27 КПК України, відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 303, 314-316, 369-372, 376, 392-395 КПК України, суд

постановив:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про повернення обвинувального акту прокурору - відмовити.

Клопотання захисника ОСОБА_7 про долучення заперечення на ухвалу Харківського апеляційного суду від 23 червня 2023 року про дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових) дій, подане в порядку ч.3 ст.309 КПК України задовольнити частково.

Заперечення на ухвалу Харківського апеляційного суду від 23 червня 2023 року про дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових) дій, подане в порядку ч.3 ст.309 КПК України, долучити до матеріалів справи.

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000165 від 21 червня 2023 року, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого частиною другою статті 369-2 Кримінального Кодексу України, на 22 квітня 2025 року об 11 годині 00 хвилин у приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова за адресою: м. Харків, проспект Перемоги, 52-В.

Судовий розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.

Викликати учасників кримінального провадження в судове засідання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 Кримінального процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та проголошено 18 квітня 2025 року о 15 год 00 хв.

Суддя ОСОБА_1