Справа № 307/1629/25
Провадження № 1-кс/307/492/25
УХВАЛА
08 серпня 2025 року м.Тячів
Заявник ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримала та просила задовольнити.
Представник заявниці, адвокат ОСОБА_6 будучи повідомленою, про дата, час та місце розгляду скарги в судове засідання не з`явилася.
Слідчий Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду скарги в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяв, клопотань чи заперечень не подавав.
Заслухавши пояснення заявниці та дослідивши скаргу, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
За змістом ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК, при цьому сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК.
Так, ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового провадження, та ким такі рішення, дії або бездіяльність можуть бути оскаржені. Встановлений даною нормою перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора які можуть бути оскаржені на стадії досудового провадження є вичерпним.
Згідно ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 КПК, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Згідно мотивувальної частини оскаржуваної постанови слідчий зазначає, що до матеріалів кримінального провадження заявником ОСОБА_3 або іншою особою не долучено документів та не викладено у зверненні жодних обставин, які б свідчили про завдання даним кримінальним правопорушенням їй моральної, фізичної або майнової шкоди.
Відповідно до ч. 2 ст. 55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.
Разом з тим, ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
За змістом цієї норми, слідчий або прокурор, у визначених випадках, має право винести вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим.
Згідно положень п. 3 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Під час проведення перевірки обставин, викладених у скарзі ОСОБА_3 про залучення до кримінального провадження у якості потерпілої, слідчим в порушення вимог ч. 2 ст. 9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, не було надано аналізу тих обставин, на які посилається заявниця та не наведено мотивів їх відхилення, не проведено всього обсягу слідчих дій, спрямованих на встановлення обставин кримінального правопорушення, які б дали підстави вважати, що заявниці не завдано ані матеріальної, ані моральної шкоди.
Разом з тим, постанова слідчого не містить посилань на обставини, встановлені у ході досудового розслідування, які б слугували підставою для прийняття рішення про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілою у цьому кримінальному провадженні.
Фактично не провівши жодних слідчих дій, слідчий в порушення вимог ч.2 ст. 9 КПК України, тягар встановлення, дослідження та аналізу обставин кримінального провадження переклав на особу, яка звернулася з заявою про визнання її потерпілою, про що зазначив у оскаржуваній постанові. При цьому, слідчим не надано слідчому судді жодних доказів, які б вказували на те, що слідчим вчинялися процесуальні дії щодо встановлення факту завдання шкоди кримінальним правовопорушенням ОСОБА_3 та розміру такої.
Саме по собі, зазначення у оскаржуваній постанові відомостей про те, що земельні ділянки на яких проводяться підготовчі та будівельні роботи, перебувають у власності Дубівської селищної ради , Тячівського району, Закарпатської області та те, що ОСОБА_3 не долучила документів та не виклала у зверненнях жодних обставин, які б свідчили про завдання їй моральної, фізичної або майнової шкоди, не доводять наявність даних, які б свідчили про відсутність матеріальної чи моральної шкоди.
Зважаючи, що досудове розслідування у кримінальному провадженні не закінчено та триває, таким чином, слідчим не було проведено всіх необхідних слідчих дій на предмет перевірки заподіяння заявнику ОСОБА_3 будь-якої шкоди, й не виключається до закінчення досудового розслідування зібрання доказів на підтвердження її спричинення, тому висновок слідчого є передчасним.
Відповідно до частини 2 статті 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
Таким чином КПК України чітко передбачає перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого та прокурора, які можуть бути оскаржені до слідчого судді на стадії досудового розслідування, та відповідно які рішення приймаються слідчим суддею за результатами розгляду скарги.
Проте, слідчий суддя вважає за необхідне звернути увагу заявника на вимоги ч. 5 ст. 40 КПК України, згідно якої слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. А тому, вимога скарги про зобов`язання слідчого вручити пам`ятку про процесуальні права потерпілого у кримінальному провадженні та допитати її в якості потерпілого, до задоволення не підлягає.
Враховуючи вищенаведене скарга підлягає до часткового задоволення.
Керуючись ст.ст. 303, 304, 306, 307, 309, 369 КПК України слідчий суддя -
Скаргу задовольнити частково.
В іншій частині вимог скарги - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали 11 серпня 2025 року о 08 год. 40 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1