АНАНЬЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №491/672/25
Провадження № 1-кп/491/57/25
ВИРОК

іменем України

22 липня 2025 рокум.Ананьїв

Суддя Ананьївського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000097, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 липня 2025 року, за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 337 КК України, громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженець с. Ананьїв 2-а дільниця Ананьївського району Одеської області; українець; паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 30 грудня 2001 року Ананьївським РВ УМВС України в Одеській області; місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ; неодружений; не працює; перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 ; раніше не судимий,

захисник обвинуваченого: адвокат ОСОБА_4 ,

прокурори у кримінальному провадженні: прокурори Любашівської окружної прокуратури Одеської області: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (старший групи), ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

ВСТАНОВИВ:

На адресу Ананьївського районного суду Одеської області 18 липня 2025 року з Любашівської окружної прокуратури Одеської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000097, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 липня 2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 337 КК України.

Матеріали справи за обвинувальним актом у кримінальному провадженні №0000097, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 липня 2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 337 КК України, містили, передбачене частинами першою, третьою статті 302 КПК України, клопотання прокурора про здійснення розгляду обвинувального акту щодо кримінального проступку в спрощеному провадженні.

Ухвалою суду від 21 липня 2025 року зазначене клопотання прокурора задоволено та прийнято рішення про здійснення розгляду обвинувального акту відносно ОСОБА_3 в порядку спрощеного провадження, а саме вивчення його та доданих до нього матеріалів і ухвалення вироку.

У відповідності до частини четвертої статті 107 КПК України у разі неприбуття у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивченням обвинувального акту встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що перебуваючи з 23 грудня 1990 року на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_4 ), та являючись військовозобов`язаним, у порушення вимог статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», умисно ухилився від військового обліку за наступних обставин.

12 червня 2025 року біля 08:30 години ОСОБА_3 , був доставлений працівниками поліції СПД № 1 ВП № 1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_5 , який згідно звернення № Е2308941 від 02 червня 2025 року порушив вимоги Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Того ж дня, о 09:50 годині, у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 оголошено зміст письмового попередження начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_12 про виконання вимог військового обліку, а саме: необхідності перебувати на військовому обліку, проходити медичний огляд, прибувати за викликом до РТЦК та СП. Також працівники ІНФОРМАЦІЯ_5 здійснили спробу вручити ОСОБА_3 направлення на проходження військово-лікарської комісії та повістку про виклик на 11:00 годину 12 червня 2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_5 . Після відмови від отримання ОСОБА_3 оголошено зміст повістки та направлення на проходження військово-лікарської комісії до КНП «АНАНЬЇВСЬКА БАГАТОПРОФІЛЬНА МІСЬКА ЛІКАРНЯ АНАНЬЇВСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ». Проте на виклик ОСОБА_3 не з`явився. Надалі, 17 червня 2025 року, працівники ІНФОРМАЦІЯ_5 за місцем мешкання ОСОБА_3 повторно намагалися вручити останньому повістку про виклик на 09:00 годину 18 червня 2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_5 , але від отримання та підписання чергової повістки ОСОБА_3 відмовився. Цього ж дня ОСОБА_3 , ознайомившись зі змістом чергової повістки, про те, що він повинен 18 червня 2025 року о 09:00 годині 18 червня 2025 року прибути до ІНФОРМАЦІЯ_5 для проходження військово-лікарської комісії, умисно у порушення статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з метою ухилення військовозобов`язаного від військового обліку, будучи особисто ознайомленим про кримінальну відповідальність за ухилення від військовозобов`язаного від військового обліку, та належним чином повідомленим про дату, час та місце прибуття за викликом, усвідомлюючи противоправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та свідомо бажаючи їх настання, реалізуючи протиправний умисел, спрямований на ухилення від військового обліку, без поважних на те причин, не прибув 18 червня 2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_5 , та військово-лікарську комісію не пройшов.

Тим самим ОСОБА_3 ухилився від військового обліку після попередження, зробленого керівником ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За наведених обставин стороною обвинувачення ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 337 КК України, а саме ухилення військовозобов`язаного від військового обліку після попередження, зробленого відповідним керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

У відповідності до частини другої статті 382 КПК України у вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Органом досудового розслідування встановлено наступні обставини, які підтверджують обставини встановлені судом.

Так, під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_13 обвинувачується в тому, що перебуваючи з 23 грудня 1990 року на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_4 ), та являючись військовозобов`язаним, у порушення вимог статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», умисно ухилився від військового обліку за наступних обставин.

12 червня 2025 року біля 08:30 години ОСОБА_3 , був доставлений працівниками поліції СПД № 1 ВП № 1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_5 , який згідно звернення № Е2308941 від 02 червня 2025 року порушив вимоги Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Того ж дня, о 09:50 годині, у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 оголошено зміст письмового попередження начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_12 про виконання вимог військового обліку, а саме: необхідності перебувати на військовому обліку, проходити медичний огляд, прибувати за викликом до РТЦК та СП. Також працівники ІНФОРМАЦІЯ_5 здійснили спробу вручити ОСОБА_3 направлення на проходження військово-лікарської комісії та повістку про виклик на 11:00 годину 12 червня 2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_5 . Після відмови від отримання ОСОБА_3 оголошено зміст повістки та направлення на проходження військово-лікарської комісії до КНП «АНАНЬЇВСЬКА БАГАТОПРОФІЛЬНА МІСЬКА ЛІКАРНЯ АНАНЬЇВСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ». Проте на виклик ОСОБА_3 не з`явився. Надалі, 17 червня 2025 року, працівники ІНФОРМАЦІЯ_5 за місцем мешкання ОСОБА_3 повторно намагалися вручити останньому повістку про виклик на 09:00 годину 18 червня 2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_5 , але від отримання та підписання чергової повістки ОСОБА_3 відмовився. Цього ж дня ОСОБА_3 , ознайомившись зі змістом чергової повістки, про те, що він повинен 18 червня 2025 року о 09:00 годині 18 червня 2025 року прибути до ІНФОРМАЦІЯ_5 для проходження військово-лікарської комісії, умисно у порушення статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з метою ухилення військовозобов`язаного від військового обліку, будучи особисто ознайомленим про кримінальну відповідальність за ухилення від військовозобов`язаного від військового обліку, та належним чином повідомленим про дату, час та місце прибуття за викликом, усвідомлюючи противоправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та свідомо бажаючи їх настання, реалізуючи протиправний умисел, спрямований на ухилення від військового обліку, без поважних на те причин, не прибув 18 червня 2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_5 , та військово-лікарську комісію не пройшов.

Тим самим ОСОБА_3 ухилився від військового обліку після попередження, зробленого керівником ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як вбачається з заяви ОСОБА_3 , складеної в присутності його захисника - адвоката ОСОБА_4 , ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість, висловлює згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, повідомляє про ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно частини другої статті 302 КПК України та висловлює згоду з розглядом обвинувального акта в спрощеному провадженні.

У зв`язку з характером вчиненого кримінального правопорушення, потерпілі у кримінальному провадженні відсутні.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, встановив, що під час вивчення обвинувального акту підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 кримінального проступку, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 337 КК України.

Відповідно до частини першої статті 1 КК України цей кодекс має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам.

Частиною першою статті 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Відповідно до частини другої статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Частиною першою статті 65 КК України визначено, що суд призначає покарання: 1) в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до частини другої статті 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до положень частини другої статті 12 КК України кримінальне правопорушення, вчинене громадянином ОСОБА_3 , є кримінальним проступком.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 згідно статті 66 КК України, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 згідно статті 67 КК України, відсутні.

Санкцією частини першої статті 337 КК України передбачено застосування до винної особи покарання у вигляді штрафу від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до одного року.

Обираючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , виходячи з вимог закону про достатність покарання для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню інших злочинів, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним проступку, особу винного, який раніше не судимий, на «Д» (диспансерному) обліку в кабінеті у лікарі-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, не працює, пільг не має, бере до уваги наявність пом`якшуючих покарання обставини, та відсутність обставин, що його обтяжує, та приходить до висновку призначити покарання у виді штрафу в межах санкцій відповідної частини статті.

Відповідно до статті 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Цивільний позов у цьому кримінальному провадженні не заявлявся. Потерпілі у кримінальному провадженні відсутні.

Відповідно до вимог пункту 13 частини першої статті 368 та частини четвертої статті 374 КПК України при ухваленні вироку суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат.

Відповідно до частини другої статті 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Процесуальні витрати у цьому кримінальному провадженню відсутні.

Згідно частини четвертої статті 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

У цьому кримінальному провадженні арешт майна не накладався.

Згідно частини дев`ятої статті 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Постановою від 07 липня 2025 року речовим доказом визнано оптичний диск виробництва «DVD+R» марки «Axent», об`ємом 4,7 Gb з відеозаписом за період часу з «09 години 49 хвилин 12.06.2025» по «09 годин 53 хвилин 12.06.2025» зі службового технічного приладу з функцією відеозапису, а саме зі службового нагрудного відеореєстратору.

Постановою від 16 липня 2025 року речовим доказом визнано оптичний диск виробництва «DVD+R» марки «Axent», об`ємом 4,7 Gb з відеозаписом за період часу з «10 годин 05 хвилин 17.06.2025» по «10 годин 08 хвилин 17.06.2025» зі службового технічного приладу з функцією відеозапису, а саме зі службового нагрудного відеореєстратору.

Питання щодо речового доказу слід вирішити відповідно до положень статті 100 КПК.

Згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 374 КПК України суд при ухваленні вироку, серед іншого, ухвалює рішення про початок строку відбування покарання та про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження не обирався.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись статтями 100, 366-371, 373, 374, 376, 381, 382, 395, 532 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 337 КК України, тобто ухилення військовозобов`язаного від військового обліку після попередження, зробленого відповідним керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі чотириста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 6800 (шість тисяч вісімсот) гривень 00 коп.

У відповідності до положень частини першої статті 26 Кримінально-виконавчого кодексу України засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.

Роз`яснити засудженому, що відповідно до положень частини третьої статті 26 КВК України у разі несплати засудженим штрафу у строк, передбачений частиною першою цієї статті, суд за поданням уповноваженого органу з питань пробації розглядає питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

- оптичний диск виробництва «DVD+R» марки «Axent», об`ємом 4,7 Gb з відеозаписом за період часу з «09 години 49 хвилин 12.06.2025» по «09 годин 53 хвилин 12.06.2025» зі службового технічного приладу з функцією відеозапису, а саме зі службового нагрудного відеореєстратору;

- оптичний диск виробництва «DVD+R» марки «Axent», об`ємом 4,7 Gb з відеозаписом за період часу з «10 годин 05 хвилин 17.06.2025» по «10 годин 08 хвилин 17.06.2025» зі службового технічного приладу з функцією відеозапису, а саме зі службового нагрудного відео реєстратору, - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом всього часу їх зберігання.

Цивільний позов прокурором під час досудового розслідування та судового розгляду не пред`явлено.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження не обирався.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження не застосовувались.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ананьївський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до частини першої статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1