ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №642/6404/23 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11кп/818/435/25 Доповідач: ОСОБА_2 Категорія: ст.336 КК України

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

-головуючого ОСОБА_2 ,

-суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

-при секретарі ОСОБА_5 ,

-за участю прокурора ОСОБА_6 ,

-захисника ОСОБА_7 ,

-обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на вирок Ленінського районного суду м.Харкова від 04 жовтня 2024 року, -

УСТАНОВИЛА:

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України не маючого судимості,

засуджено за ст.336 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі.

Зміст оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції

Як установив суд, на виконання вимог Конституції України, Указів Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», Законів України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», «Про військовий обов`язок та військову службу» та інших Законів України, а також виданих відповідно до них нормативно-правових актів, проводиться загальна мобілізація, на особливий період.

05 вересня 2023 військовозобов`язаний ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 , що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , з метою визначення наявних людських мобілізаційних ресурсів.

З метою визначення наявних людських мобілізаційних ресурсів та їх накопичення для забезпечення повного та якісного укомплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до Законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення особовим складом під час воєнного стану в Україні на підставі Указу Президента України № 58/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» ОСОБА_8 було видане направлення № 3238 від 05.09.2023 на медичний огляд військово - лікарською комісією з метою визначення ступеню придатності до військової служби. Про отримання направлення на ВЛК та ознайомлення з адміністративною та кримінальною відповідальністю за ухилення від проходження призову на військову службу за мобілізацією шляхом ухилення від медичного огляду та симуляції хвороби свідчать особисті підписи військовозобов`язаного ОСОБА_8 в журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію, виданих військовозобов`язаному для проходження медичного огляду ІНФОРМАЦІЯ_4 .

У цей же день, військовозобов`язаний ОСОБА_8 пройшов медичний огляд районної медичної комісії у ІНФОРМАЦІЯ_3 , розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , та за результатами медичного огляду, проведеного військово - лікарською комісією у відповідності до вимог «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу та медичний огляд у Збройних Силах України», затвердженого Наказом Міністра Оборони України від 14.08.2008 № 402, згідно довідки № 2766 від 05.09.2023 останнього визнано придатним до військової служби.

Після проходження медичної комісії ОСОБА_8 розподілено до команди № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 та 05 вересня 2023 о 12 год 05 хв йому вручено під особистий підпис бойову повістку та зобов`язано останнього прибути на 08 год 00 хв 07 вересня 2023 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 для подальшого відправлення до команди № НОМЕР_1 .

Крім того, ОСОБА_8 під особистий підпис було повідомлено про відповідальність за ст. 336 КК України у випадку неявки на відправку до команди. У відповідності до ч. 2 ст. 68 Конституції України незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Однак, будучи придатним за станом здоров`я до військової служби та не маючи права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, передбаченого ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993, військовозобов`язаний ОСОБА_8 всупереч вказаним вимогам законодавства, діючи з умислом, усвідомлюючи наслідки своїх дій, з метою ухилення від призову за мобілізацією, отримавши 05 вересня 2023 о 12 год 05 хв повістку для відправляння до команди № НОМЕР_1 , 07 вересня 2023 до пункту збору, розташованого на ділянці ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_2 , не прибув, тим самим ухилився від військової служби.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 посилається на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону. Указала, що суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_8 зазначав, що хворіє на тяжке неконтрольоване захворювання епілепсію, що завадило йому проходити військову службу. Покази ОСОБА_8 підтверджується:

-відповіддю КНП «Міська поліклініка №24» Харківської міської ради від 23.02.2024 №270/0/520-24, відповідно до якої 07.09.2023 ОСОБА_8 отримав консультацію лікаря-невропатолога, мав скаргу на втрату свідомості, головний біль. Попередній діагноз: енцефалопатія. Видано електронне направлення на консультацію до Державної установи «Інституту неврології, психіатрії та наркології Національної академії медичних наук»;

-відповіддю Державної установи «Інституту неврології, психіатрії та наркології Національної академії медичних наук» від 21.02.2024 №155, відповідно до якої ОСОБА_8 обстежувався, йому було надано консультації лікаря-невропатолога та лікаря невропатолога-епілептолога. Лікарем поставлений діагноз: Симптоматична епілепсія з вторинно-генералізованими нападами зумовлена кістозно-глікозними змінами правої лобної та лівої скроневої часток. Надано відповідні рекомендації, у т.ч., з лікування;

-відповіддю КНП ХМР «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» від 11.03.2024 №02-382/П, відповідно до якої службою ЕМД неодноразово приймались виклики до громадянина ОСОБА_8 , бригадами ЕМД після огляду та зібрання анамнестичних відомостей надавалась медична допомога за встановленим діагнозом: «Епілепсія…».

Вважає, що наведене спростовує версію сторони обвинувачення про придатність ОСОБА_8 до проходження військової служби за станом здоров`я, а отже, висновок суду першої інстанції є передчасним. Отже, під час судового розгляду не було доведено наявності умислу у ОСОБА_8 на ухилення від призову за мобілізацією, з усвідомленням наслідків своїх дій, оскільки наявність у нього тяжкого захворювання спростовує факт вчинення інкримінованого правопорушення. Просить вирок суду скасувати та закрити кримінальне провадження у зв`язку з невстановленням у суді достатніх доказів для доведення винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, а також у зв`язку з вичерпанням можливостей їх отримання.

Позиції учасників апеляційного провадження

В судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_8 та захисник ОСОБА_7 підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив вирок суду залишити без змін.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Заслухавши суддю доповідача, доводи обвинуваченого, захисника, думку прокурора, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Доводи апеляційної скарги сторони захисту про неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону не містять у собі необхідних та достатніх підстав для зміни чи скасування вироку і спростовуються сукупністю доказів.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення за викладених у вироку обставин та кваліфікація його дій за ст.336 КК України ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку і належним чином досліджених у судовому засіданні доказах та є правильними, зокрема:

Показами допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_9 , який повідомив суду, що працює відповідальним виконавцем адміністративного відділення ІНФОРМАЦІЯ_5 . 05.09.2023р. по повістці прибув ОСОБА_8 , з яким була проведена бесіда щодо можливих законних підстав на відстрочку під час мобілізації, при цьому з`ясовано, що таких підстав немає. Після чого ОСОБА_8 було виписано направлення на військово-лікарську комісію, де останній здав аналізи, пройшов флюрографію та відповідних лікарів і відповідно до висновку ВЛК на підставі ст.402 МО України визнаний придатним до військової служби. Після ВЛК ОСОБА_8 прибув до ТЦК, де після співбесіди останньому було доведено, що він повинен з`явитися до ТЦК з речами і вручено бойову повістку під розпис. Також ОСОБА_8 був ознайомлений під розпис з відповідальністю передбаченою ст.336 КК України. У ОСОБА_8 з`ясовувалось: чи має він 3-х і більше неповнолітніх дітей, чи є студентом, чи має судимість, батьків, які є інвалідами 1 чи 2 гр., дітей до 18 років чи дружину з інвалідністю з 1 по 3 групи, однак жодних підстав виявлено не було. ОСОБА_8 про наявність хронічних захворювань йому не зазначав, чи повідомляв про це ВЛК йому не відомо. В медичній документації зазначена ст.49Б відсутність більше 15 зубів, ОСОБА_8 оглядався психіатром, про що є відповідний підпис лікаря. 07.09.2023р. о 08 год. ОСОБА_8 до ТЦК не з`явився, його телефон знову був вимкненим, про що складені рапорти. ВЛК не зазначає будь яких захворювань, коли особа не зверталась з цього приводу до лікарів.

ОСОБА_8 покази свідка підтвердив частково, зазначив, що на момент проходження ВЛК 05.09.2023р. він був пьяним, вказаному свідку він не зазначав, про наявність у нього будь яких захворювань, а говорив про це лікарям ВЛК. На коринці повістки та ознайомленні з вимогами ст.336 КК України підпис його.

Показами свідка ОСОБА_10 , яка повідомила суду, що обвинувачений є її сином, який не одружений, офіційно не працює і з яким вона проживає разом. Після смерті батька в 2019р. у ОСОБА_8 почалися приступи епілепсії, він падав, ревів, його трусило та з рота виділялась піна, син себе не контролював і не пам`ятав, що з ним було. Вони звертались у 2019р. до терапевта Олійник, яка призначала сину крапелиниці, однак ОСОБА_8 не пройшовши повний курс відмовився від крапелиниць. Чи є запис про призначення зазначених ліків в медичній картці сина, яка знаходиться у неї на руках, не знає. Також ОСОБА_8 доставляли у 4 невідкладну лікарню, де після обстеження пропонували звертатись до відповідних лікарів, однак син не забажав звертатися до інших лікарень. У 2022р. зателефонував товариш її сина і повідомив, що на колі тролейбусів у сина стався приступ, він впав і розбив обличчя та йому викликана швидка медична допомога. Лікарі швидкої зробили сину укол та запропонували госпіталізацію, однак ОСОБА_8 від неї відмовився. Також у листопаді 2023р. у ОСОБА_8 знов стався приступ, велосипедисти викликали йому швидку, але син знов відмовився від госпіталізації і прийшов додому з розбитим обличчям. Вона знає, що 05.09.2023р. вранці, сина, який був в стані алкогольного сп`яніння, забрали до військомату, де він проходив ВЛК і зазначав лікарям про своє захворювання на епілепсію. Сину 07.09.2023р. необхідно було з`явитися до військомату для відправки, однак він не прийшов, вимкнув телефон, поважних причин для неприбуття не було. Вона знає, що сину телефонували з ТЦК. 06.09.2023р. чи 07.09.2023р. вона з сином звернулися до невропатолога, який направив ОСОБА_8 до психіатрічної лікарні. Вказане направлення ОСОБА_8 до ЦТК не надавав. У лікарні сина записали на 30.10.2023р., де він пройшов обстеження та було надано направлення на МРТ. Після проходження МРТ було видано результати та знімок, які привезли до психіатрічної лікарні, де невропатолог направив до епілептолога, який перед новим знімком запропонував сину не спати з 24 год. до 06 год. Після нового знімку епілептолог повідомив про порушення чи зміни, однак при цьому приступів не вбачається і призначив пігулки та новий прийом через два місяці. В цей період у сина також був приступ, викликалась швидка медична допомога, однак він від госпіталізації знов відмовився. Син на обліку у сімейного лікаря не перебуває, ліків з 2019р не вживав, спиртне систематично не вживав.

Показами свідка ОСОБА_11 , який повідомив суду, що у вересні 2023 він працював начальником відділення військового обліку та бронювання сержантів та солдатів запасу ІНФОРМАЦІЯ_6 . Військовозобов`язаний ОСОБА_8 прибув 05.09.2023р. до ТЦК по повістці, в цей же день за направленням пройшов військово лікарську комісію, якою був визнаний придатним до військової служби та мобілізації, з висновками якої та карткою обстеження був ознайомлений під розпис. В медичній документації зазначена ст.49Б відсутність більше 15 зубів. ОСОБА_8 був спланований до команди НОМЕР_1 , про дату та час відправки, а саме 07.09.2023р. на 08 год. повідомлений повісткою від 05.09.2023р., де власноруч розписався. Ним складено рапорт 07.09.2023 р., про те, що ОСОБА_8 не з`явився на відправлення до військової частини. Напередодні та в день відправки військовозобов`язаному ОСОБА_8 телефонували, однак той на телефоний зв`язок не виходив. Підстав для відстрочення призову ОСОБА_8 не має, будь яких заяв, документів, в т.ч. і заяв про направлення до обласної ЛВК останнім надано не було. Також не було і заяв з приводу захворювань чи інших поважних причин неявки до ТЦК. ОСОБА_8 був повідомлений про явку та ознайомлений про відповідальність за ст.336 КК України під розпис.

ОСОБА_8 підтвердив покази свідка, зазначив, що підписи в ознайомленні з висновками ЛВК та в повістці його.

Ухвалою суду від 26 червня 2024 за клопотанням захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 було призначено амбулаторну судово - психіатричну експертизу.

Згідно висновку амбулаторної судово - психіатричної експертизи №528 від 31.07.2024 ОСОБА_8 на теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі синдрому залежності внаслідок вживання алкоголю. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідає правопорушення ОСОБА_8 перебував у стані вищевказаного хронічного психічного захворювання, поза тимчасового розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії і керувати ними та за своїм психічним станом застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (а.с.127).

Оцінивши зазначені докази в їх сукупності, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_8 умисно ухилився від призову на військову службу під час мобілізації в особливий період.

Так, у провадженні встановлено, що ОСОБА_8 був належним чином повідомлений про обов`язок прибути до ТЦК 07.09.2023 для відправки до військової частини, про що свідчить власноручний підпис у повістці. Під час проходження військово-лікарської комісії 05.09.2023 він був визнаний придатним до військової служби, а жодних заяв чи медичних документів про наявність захворювання, яке перешкоджає мобілізації, ні до, ні після проходження ВЛК ним не подавалося.

Твердження сторони захисту про те, що ОСОБА_8 за станом здоров`я не може виконувати військовий обов`язок, ґрунтуються виключно на документах, отриманих уже після дати призову, та не спростовують факт його свідомого і безповажного невиконання законних вимог ТЦК. Зокрема, діагноз, на який посилається захисник, встановлено значно пізніше, а сам ОСОБА_8 не надав відповідної медичної довідки або направлення до ВЛК під час проходження комісії. Крім того, він жодним чином не повідомив військову адміністрацію про необхідність проходження повторного медичного огляду або наявність нововиявлених проблем зі здоров`ям, хоча мав змогу це зробити.

Також важливим є те, що поведінка обвинуваченого після отримання повістки зокрема, неявка у визначений час, відключення засобів зв`язку, відсутність офіційного звернення до медичних закладів або ТЦК з обґрунтованим поясненням причин неприбуття свідчить про умисне ухилення від мобілізації.

За таких обставин, колегія суддів вважає доведеною винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, кваліфікацію його дій правильною, а доводи апеляційної скарги сторони захисту про зворотне безпідставними.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які могли б бути підставою для зміни або скасування ухваленого судом вироку щодо ОСОБА_8 , не встановлено.

Покарання ОСОБА_8 призначене відповідно до вимог ст.65 КК України з урахуванням характеру і ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та всіх даних про його особу, воно є необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Вирок Ленінського районного суду м.Харкова від 04 жовтня 2024 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, у той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Головуючий:

Судді: