Суддя ОСОБА_1
Справа № 529/911/22
Провадження № 1-в/644/376/25
УХВАЛА

Іменем України

23 червня 2025 року Індустріальний районний суд міста Харкова в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

За участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за поданням начальника державної установи «Харківська виправна колонія (№43)» ОСОБА_4 про застосування вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886-ІХ, та звільнення від покарання за ч.4 ст. 185 КК України, визначення остаточного покарання та визначення дати початку строку відбування покарання щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Харків, громадянина України, що зареєстрований АДРЕСА_1 , що відбуває покарання за вироком Сахновщинського районного суду Харківської області від 15.12.2023 року за ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України, 70, 72, вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі,

Початок строку 20.03.2025 року,

Кінець строку 20.09.2030 року.

УСТАНОВИВ:

19.05.2025 року до Індустріального районного суду м. Харкова надійшло відповідне подання начальника державної установи «Харківська виправна колонія (№43)» ОСОБА_4 , яким просили у відповідності до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886-ІХ засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від покарання за ст. 185 ч.4 КК України у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі, за ч.2 ст. 357 КК України визначити остаточне покарання, визначити дату початку строку відбування покарання.

В обґрунтування подання посилались на те, що кримінальне правопорушення за ч.4 ст. 185 КК України ОСОБА_6 вчинено 24.05.2022 року, чим завдано збитків на суму 1860 грн, що складає менше двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб на момент вчинення засудженим кримінального правопорушення (2481,00 грн). Оскільки 09.08.2024 року набрав законної сили Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886-ІХ, яким внесено зміни до ст. 51 КУпАП, згідно з яким дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати тягне за собою адміністративну відповідальність у разі, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує від 0,5 неоподаткованого мінімуму доходів громадян до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Відповідно до ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності. Враховуючи наведене, відповідно до вимог статті 5, ст. 74 частини 3 КК України, ч.1 пункту 13, статті 537, частини 2 пункту 2 статті 539 КПК України, просили звільнити від покарання, призначеного за ч.4 ст. 185 КК України, засудженого. Враховуючи, що ОСОБА_6 цим же вироком засуджений до покарання за ч.1 ст. 357 КК України визначити остаточне покарання, та визначити дату початку строку відбування покарання.

В судове засідання засуджений, представник ХВК №43 не з`явились, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, подання підтримали.

Суд, з урахуванням думки прокурора, що заперечував проти задоволення подання, дослідивши зміст подання, особову справу засудженого, вважає подання таким, що не підлягає задоволенню.

Під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України (п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України).

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів особової справи та змісту подання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відбуває покарання за вироком Сахновщинського районного суду Харківської області від 15.12.2023 року, відповідно до якого, ОСОБА_6 визнаний винуватим за вчинення 3 кримінальних правопорушень, а саме за епізодом від 24.05.2022 року та завдання шкоди на суму 1860 гривень (викрадення мобільного телефону), за ч.4 ст. 185 КК України, за епізодом від 24.05.2022 року та завдання шкоди на суму 3728 гривень (викрадення грошових коштів з банківської картки), за ч.4 ст. 185 КК України, за епізодом від 24.05.2022 року за ч.1 ст. 357 КК України (викрадення банківської картки), та призначено покарання за ч.4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців, за ч.1 ст. 357 КК України у вигляді 2 років обмеження волі, остаточно на підставі ч.1 ст. 70, ч.1 ст. 72 КК України призначено покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі. На виконання вироку ОСОБА_6 був затриманий 20.03.2025 року.

На підставі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886-ІХ змінено максимальний розмір дрібного викрадення з 0,2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Таким чином, з набранням чинності вказаним Законом змінено диференціюючий критерій розмежування адміністративного проступку та кримінального правопорушення: викрадення майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати на суму до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на даний час утворює склад адміністративного, а не кримінального правопорушення. Вказаним Законом фактично частково декриміналізовано (в залежності від обсягу вартості майна, яким заволоділа особа) відповідальність за ст. ст. 185, 190, 191 КК України.

Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 22.08.2024 у справі №567/507/23 (провадження №51-7110 км 23), ч.2 ст.51 КУпАП (у редакції Закону України №3886-ІХ) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч.1 ст.51 цього кодексу настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 НМДГ. Отже, кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст.51 КУпАП, а саме 2 НМДГ. Податкова соціальна пільга в 2022 становить 1240,50 грн, тобто 2 НМДГ складає 2481 грн.

Положеннями ч.1 ст.3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства про адміністративні правопорушення (ч.6 ст.3 КК України).

Відповідно до ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності.

Суд зазначає, що за вироком Сахновщинського районного суду Харківської області від 15.12.2023 року, ОСОБА_6 визнаний винуватим за вчинення 2 епізодів 24.05.2022 року за ч.4 ст. 185 КК України, на суму 1860 гривень та на суму 3728 гривень. Призначаючи покарання за обома епізодами суд зазначив, що епізоди злочинної діяльності ОСОБА_6 щодо крадіжки мобільного телефону та грошових коштів з банківської картки охоплюються єдиною кваліфікацією за ч.4 ст. 185 КК України, тому за вказані злочини обвинуваченому може бути призначено лиш одне покарання.

З урахуванням наведеного, суд вважає що подання не підлягає задоволенню, оскільки один з епізодів за ч.4 ст. 185 КК України не підлягає декриміналізації.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 74 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника державної установи «Харківська виправна колонія (№43)» ОСОБА_4 про застосування вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886-ІХ, та звільнення від покарання за ч.4 ст. 185 КК України, визначення остаточного покарання та визначення дати початку строку відбування покарання щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 7 днів з часу її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Індустріальний районний суд міста Харкова.

Головуючий: суддя ОСОБА_1