н/п 1-кс/490/3130/2025
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/5864/25
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу

23 липня 2025 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_4 ,погоджене прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Нова Одеса, Миколаївської області, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, офіційно неодруженого, має на утриманні неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , працює ФОП, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286? КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави у кримінальному проваджені №0000584 від 20.07.2025.

Клопотання мотивує тим, що 20 липня 2025 року, близько 16:43 години, у вечірній (світлий) час доби, за відсутності опадів, водій ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у порушення вимог п. 2.9 «а» Правил Дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, із відповідними змінами та доповненнями (далі - ПДР України), перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння (1,61 проміле), керував автомобілем марки «Mercedes Benz S 320 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по сухій, чистій, асфальтованій проїжджій частині автодороги Н-24 «Благовіщенське-Миколаїв» (в межах населеного пункту села Ракове Вознесенського району Миколаївської області по вулиці Кольчака), що має що має дві смуги, призначені для руху в двох напрямках (по одній в кожному напрямку), на якій транспортні потоки протилежних напрямків розділені лінією дорожньої розмітки 1.1 Розділу 34 ПДР України, в напрямку від міста Вознесенськ до міста Миколаєва, в межах своєї смуги руху, зі швидкістю близько 150 км/год.

В цей час попереду водія ОСОБА_7 , тобто в попутному з ним напрямку, в межах своєї смуги, рухався автомобіль марки «Audi Q3», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В свою чергу, при наближенні до будинку № 35, розташованого по вулиці Кольчака в селі Ракове, водій ОСОБА_7 грубо порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5, 2.3 «б», 12.4, 12.9 «б», 13.1 ПДР України, а саме: будучи зобов`язаним знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, ОСОБА_7 проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміни, здійснюючи рух в межах населеного пункту (де дозволяється рух зі швидкістю не більше, ніж 50 км/год) зі швидкістю близько 150 км/год, не дотримався безпечної дистанції із автомобілем марки «Audi Q3», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_9 , яка рухалась попереду нього у попутному з ним напрямку, внаслідок чого допустив зіткнення із його задньою частиною. В подальшому після контактного переміщення відбулось перекидання автомобіля марки «Audi Q3», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Внаслідок вказаної ДТП водій автомобіля марки «Audi Q3», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження у вигляді політравми, субдуральної гематоми зліва, субарахноїдального крововиливу, аксонального розриву ствола головного мозку, забою головного мозку важкого ступеня, забою поперекової ділянки, гематоми позачеревної порожнини з права, перелому ребер з права, 9, 11, 12 поперечних відростків поперекового відділу хребта, множинних гематом тулуба і кінцівок, травматичного шоку, з якими у вкрай тяжкому стані доставлена до КНП «Вознесенська міська багатопрофільна лікарня» Вознесенської міської ради, де того ж дня о 21:50 годині померла у приміщенні реанімаційного відділення.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав. Додатково пояснив, що на сьогоднішній день існує обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення, яке належить до категорії тяжких злочинів та за яке передбачено покарання від 5 до 10 років позбавлення волі. Обґрунтованість підозри, на думку прокурора, стверджується зібраними по справі доказами та повністю відповідає вимогам чинного законодавства та вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості» та «розумності». Вважає, що в діях підозрюваного наявні ризики, передбачені п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України для обрання вказаного виду запобіжного заходу. На думку прокурора, жоден інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Захисники в судовому засіданні заперечували проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави. Просили при застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити розмір застави.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав позицію захисників.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши та перевіривши надані матеріали клопотання, вважаю, що клопотання слідчого підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до матеріалів клопотання до Єдиного реєстру досудового розслідування внесено кримінальне провадження № 0000584 від 20.07.2025 за ч. 3 ст. 286? КК України.

21.07.2025 підозрюваного ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

21.07.2025 підозрюваному ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286? КК України.

На виконання вимог положень ч.1 ст.194 КПК України судом встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286? КК України. Зокрема обґрунтованість підозри стверджується зібраними доказами у матеріалах кримінального провадження, а саме: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 20.07.2025 та схемою до нього, де зафіксовано місце вчинення кримінального правопорушення та відповідна слідова інформація; рапортами про реєстрацію в ЄО Вознесенського РУП ГУ НП в Миколаївській області факту зазначеної ДТП; протоколами допитів свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ; протоколом огляду місця події (під час якого оглянуто труп ОСОБА_9 ); протоколом зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису; протоколом огляду предмета (відеозапису); квитанціями тестування ОСОБА_7 на алкоголь (ALCOTEST 6820) та іншими матеріалами кримінального провадження.

Оцінюючи наведені слідчим в клопотанні та прокурором в судовому засіданні ризики, передбачені ст.177 КПК України, суд вважає, що обґрунтовано доведеним є наявність в діях підозрюваного ризиків передбачених ч.1,3 ст.177 КПК України: може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний вчинив кримінальне правопорушення, яке належить до категорії тяжких злочинів та за яке передбачено покарання від 5 до 10 років позбавлення волі та у випадку доведення виниу вчиненні кримінальних правопорушень, підозрюваному загрожує реальне позбавлення волі. Також, може незаконно впливати на потерпілих та свідків, оскільки перебуваючи на свободі, не маючи запобіжного заходу, знаючи їх місце проживання, зможе впливати на них з метою зміни показів на такі, що не відповідають дійсності та виправдовують його як підозрюваного, тим самим він матиме можливість уникнути кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити про наступне. У відповідності до рекомендацій, наданих Верховним Судом у Листі від 03 березня 2022 року № 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», запровадження воєнного стану та збройна агресія щодо України самі по собі є ризиками, які мають враховувати суди при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу. Зазначена позиція попередньо була висловлена і Радою суддів України в рекомендаціях щодо роботи судів в умовах воєнного стану, оприлюднених 02 березня 2022 року. А тому надані рекомендації слідчий суддя також враховує при вирішенні даної справи.

Застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою суд виходить з того, що останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке за своєю правовою природою та об`єктом спрямування спрямовані проти безпеки руху та експлуатації транспорту, яке належить до категорії тяжких злочинів та за яке передбачено покарання від 5 до 10 років позбавлення волі.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, вчинено в умовах воєнного стану, запровадженого у зв`язку із широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти Української Держави та Українського Народу, що тим самим підвищує ступінь суспільної небезпечності кримінального правопорушення, у вчиненні якого його підозрюють. Крім того, суд вважає, що в діях підозрюваного наявні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, та вони доведені прокурором, підозрюваний є працездатною особою, доказів про тяжкість захворювань не надано, а відтак відсутні підстави, які б перешкоджали застосуванню до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Жоден інший більш м`який запобіжний захід на даному етапі досудового розслідування, на думку суду, не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

Тому з урахуванням обставин справи та долучених до матеріалів клопотання письмових документів, суд вважає виправданим та обґрунтованим клопотання слідчого про застосування до підозрюваного найжорсткішого виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у зв`язку з наявністю обґрунтованої підозри та з метою уникнення ризиків.

Щодо можливості застосування до підозрюваного альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно вимог ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Згідно п.2 ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину встановлюється у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Поряд з цим, положенням п. 2 ч.4 ст.183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, який спричинив загибель людини.

З урахуванням обставин справи та враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини, суд вважає за можливе не визначати підозрюваному розмір застави у кримінальному провадженні.

Керуючись вимогами статей 177,178, 182,183,186,194,196,197,395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк дії ухвали становить 60 днів, а саме: з моменту затримання з 21 липня 2025 року до 18 вересня 2025 року включно (в межах строку досудового розслідування).

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1