Справа № 991/7111/25
Провадження № 1-кп/991/92/25
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2025 року м. Київ

Суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , яка визначена для розгляду кримінального провадження одноособово (далі - Суд),

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,

з боку захисту: адвоката ОСОБА_4 ,

представників потерпілих: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

представника потерпілого/цивільного позивача: ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції з власних технічних засобів),

у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.07.2017 за № 0002198, стосовно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, останнє відоме місце реєстрації в Україні за адресою: АДРЕСА_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 209 КК України,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_9 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , про повернення обвинувального акта,

встановив:

09.07.2025 до Вищого антикорупційного суду від прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002198 від 07.07.2017 стосовно ОСОБА_8 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 209 КК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.07.2025 головуючою суддею визначено суддю ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 17.07.2025 у кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання на 28.07.2025, яке у подальшому відкладено на 06.08.2025, у зв`язку з розглядом Апеляційною палатою Вищого антикорупційного суду клопотання захисника про направлення кримінального провадження за підсудністю з Вищого антикорупційного суду до іншого суду.

25.07.2025 до суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_9 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , про повернення обвинувального акта (Вх. № 33587/25).

І. Суть клопотання

Сторона захисту вважає, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002198 від 07.07.2017 підлягає поверненню прокурору з підстав:

- невідповідності вимогам п. 4 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки обвинувальний акт не містить відомостей про прізвище, ім`я, по батькові та займану посаду слідчих, прокурорів, які проводили досудове розслідування у справі, збирали докази, вживали заходи забезпечення. Відсутність цих відомостей позбавляє учасників провадження можливості реалізувати своє право на відвід, а також перешкоджатиме суду встановити наявність у таких осіб повноважень на вчинення слідчих та інших процесуальних дій у межах провадження;

- невідповідності вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки виклад у обвинувальному акті відомостей про фактичні обставини кримінального правопорушення суперечить положенням закону і статті (частини статті) КК України, які інкриміновані ОСОБА_8 , а формулювання обвинувачення не відповідає загальним засадам кримінального судочинства;

- невідповідності вимогам п. 8 ч. 2 ст. 291 КПК України. На думку сторони захисту, відображена у обвинувальному акті сума судових витрат є безпідставною, вона сформована шляхом додавання витрат на проведення експертиз згідно з експертними висновками від 14.08.2015, 19.08.2015, 31.05.2016, тобто витрат, які сторона обвинувачення понесла до реєстрації кримінального провадження № 0002198 від 07.07.2017.

ІІ. Позиції учасників кримінального провадження

Адвокат ОСОБА_4 підтримав клопотання про повернення обвинувального акта з підстав, викладених у ньому, та просив задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 просив відмовити у задоволенні клопотання про повернення обвинувального акта. Зазначив, що обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, у ньому зазначені всі необхідні реквізити. Питання викладу фактичних обставин кримінального правопорушення та процесуальних витрат не стосуються сторони захисту, їх викладає саме сторона обвинувачення. У подальшому сторона обвинувачення буде доводити, що судові витрати необхідно покласти саме на обвинуваченого.

Представники потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вважають, що клопотання про повернення обвинувального акта задоволенню не підлягає, обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України.

ІІІ. Встановлені обставини, мотиви та оцінка суду

Заслухавши думки учасників кримінального провадження щодо поданого стороною захисту клопотання про повернення обвинувального акта, дослідивши матеріали обвинувального акта та додатки до нього, Суд дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення, з огляду на таке.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим статтею 291 цього Кодексу (ч. 4 ст. 110 КПК України).

У підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта прокурору виключно з підстав його невідповідності вимогам ст. 291 КПК України (п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України). Тобто, для прийняття рішення про повернення обвинувального акта прокурору з підстав його невідповідності вимогам КПК України, суд має встановити невідповідність форми чи змісту такого обвинувального акта положенням ст. 291 КПК України.

Відповідно до ч. 2-3 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер (1); анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство) (2); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство) (3); анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство) (3-1); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора (4); виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення (5); обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання (6); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (7); підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими (7-1); розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування) (8); розмір пропонованої винагороди викривачу (8-1); дату та місце його складення та затвердження (9). Обвинувальний акт підписується слідчим, дізнавачем та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Положення п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України передбачає право суду повернути обвинувальний акт, якщо буде встановлено, що він не відповідає вимогам цього Кодексу. При цьому, на думку Суду, оскільки таке повернення є правом, а не обов`язком суду, підставою для повернення обвинувального акта не може бути будь-яка його невідповідність вимогам цього Кодексу, а лише та, яка перешкоджає призначенню судового розгляду. Отже, у кожному випадку суд має перевірити, чи створює певна невідповідність обвинувального акта вимогам КПК України перешкоди для судового розгляду.

Щодо невідповідності обвинувального акта вимогам п. 4 ч. 2 ст. 291 КПК України, Суд вважає за необхідне зазначити про таке.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 291 КПК України передбачено, що у обвинувальному акті, зокрема, мають міститись відомості про прізвище, ім`я, по батькові та займану посаду слідчого, прокурора. Водночас, у КПК відсутня вимога про те, що обвинувальний акт має обов`язково містити відомості про всіх осіб, які здійснювали досудове розслідування чи здійснювали процесуальне керівництво у цьому кримінальному провадженні. В обвинувальному акті, який надійшов до суду, зазначено прізвище, ім`я, ро батькові, займані посади детектива, який склав обвинувальний акт, та прокурора, який його затвердив. Крім того, в обвинувальному акті зазначено прізвища, імена, по батькові, займані посади детективів та прокурорів, які здійснювали повноваження на момент закінчення кримінального провадження. Отже, Судом не встановлено невідповідності обвинувального акта п. 4 ч. 2 ст. 291 КПК України.

Більш того, повноваження осіб, які здійснювали досудове розслідування, можуть бути перевірені судом під час судового розгляду у цьому кримінальному провадженні, зокрема під час дослідження доказів сторони обвинувачення, де містяться відповідні відомості про таких осіб, підписи, реквізити тощо. Відсутність у обвинувальному акті таких відомостей щодо усіх слідчих та прокурорів жодним чином не позбавляє учасників кримінального провадження права заявити відвід. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду (ч. 4 ст. 80 КПК України).

Питання про відповідність викладу в обвинувальному акті фактичним обставинам справи, а також узгодженість викладених обставин з формулюванням обвинувачення та правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, не є предметом розгляду у підготовчому судовому засіданні, оскільки на цій стадії судового провадження суд не вправі оцінювати ці обставини або досліджувати докази на їх підтвердження чи спростування.

Судом враховується висновок Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду, який міститься у постанові від 03.07.2019 у справі № 273/1053/17 (провадження № 51-8914км18), відповідно до якого кримінальний процесуальний закон не надає повноважень суду до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати цей обсяг, у тому числі й у сторону збільшення, повертати за наслідком підготовчого судового засідання обвинувальний акт у зв`язку з неправильною кваліфікацією дій обвинуваченого тощо. Визначення обсягу обвинувачення при направленні обвинувального акта до суду належить виключно до повноважень прокурора.

Крім того, така правова позиція знайшла своє відображення у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 15.04.2024 у справі № 753/25892/21 (провадження № 51-3076 кмо 23), в якій зроблено висновок про те, що в ухвалі про повернення обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору суд першої інстанції не вправі зазначати про неповноту чи неправильність досудового розслідування, неправильність кримінально-правової оцінки діяння та про необхідність проведення органом досудового розслідування слідчих (розшукових) дій та/або негласних слідчих (розшукових) дій.

У складеному прокурором Спеціалізованої антикорупційної прокуратури обвинувальному акті у кримінальному провадженні № 0002198 від 07.07.2017 стосовно ОСОБА_8 викладено фактичні обставини кримінальних правопорушень, які прокурор вважав встановленими, визначені обов`язкові та кваліфікуючі ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 209 КК України, зазначено формулювання обвинувачення.

Положення статті 291 КПК України не передбачає автоматичного повернення обвинувального акта через не зазначення в ньому окремих обставин, якими на думку захисту, є механізм, час, спосіб вилучення грошових коштів, що є предметом злочину, та ін. Такі обставини підлягають доказуванню відповідно до ст. 92 КПК України і обов`язок їх доказування покладається на прокурора.

Незгода сторони захисту із зазначеною прокурором у обвинувальному акті сумою витрат не свідчить про невідповідність обвинувального акта вимогам п. 8 ч. 2 ст. 291 КПК України.

Обвинувальний акт містить відомості про розмір витрат на проведення експертиз, що відповідає вимогам Кодексу. КПК України не надає суду повноважень на стадії підготовчого провадження оцінювати обґрунтованість чи правильність розрахунку судових витрат. Суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою (ч. 1 ст. 126 КПК України). Тобто, оцінка обґрунтованості заявлених витрат належить до питань, які вирішуються під час судового розгляду справи по суті.

Отже, підсумовуючи, Суд дійшов висновку, що у клопотанні адвоката ОСОБА_9 не наведено такої невідповідності обвинувального акта, складеного у кримінальному провадженні № 0002198 від 07.07.2017, вимогам Кримінального процесуального кодексу України, яка б перешкоджала призначенню його до судового розгляду. Також, Судом не встановлено такої невідповідності під час розгляду цього клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 291, 314, 372, 376 КПК України, суд

постановив:

Відмовити у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_9 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , про повернення обвинувального акта.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення щодо ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Суддя ОСОБА_1