УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2025 року

м. Київ

справа № 161/4804/21

провадження № 51 - 1181 ск 25

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати

Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 квітня 2024 року та ухвалу Волинського апеляційного суду від 18 березня 2025 року,

встановив:

За вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 квітня 2024 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років з позбавленням права обіймати посади в державних органах строком на 3 роки, з конфіскацією всього належного на праві приватної власності майна.

Вищезазначеним вироком також засуджено ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 368 КК, рішення щодо якого в касаційній скарзі, не оскаржуються.

Ухвалою Волинського апеляційного суду від 18 березня 2025 року вирок місцевого суду залишено без зміни.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 порушує питання про перегляд зазначених судових рішень у касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що скаргу подано без додержання вимог зазначеної статті.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, в чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.

При цьому слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Так, у поданій скарзі захисником не наведено в аспекті приписів статей 412, 413, 414 КПК у їх взаємозв`язку допущення судами обох інстанцій таких порушень норм матеріального та процесуального права, які тягнуть за собою скасування або зміну судових рішень.

У касаційній скарзі захисник наводить доводи, зміст яких стосується невідповідності висновків суду, викладених у судових рішеннях, фактичним обставинам кримінального провадження, неповноти судового розгляду та правової оцінки доказів, наданої судами першої та апеляційної інстанцій, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом касаційної перевірки.

Крім того, останній, заперечуючи правильність кваліфікації дій ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 368 КК, не наводить у скарзі належного обґрунтування своєї позиції, адже як убачається з долученої до касаційної скарги копії оскаржуваної ухвали апеляційного суду, доводи захисника про недоведеність наявності в діях ОСОБА_6 складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК, а також інші доводи касаційної скарги, були предметом перевірки судом апеляційної інстанції при перегляді вироку за апеляційними скаргами сторони захисту. У той же час у своїй скарзі захисник не зазначає на які саме доводи апеляційної скарги цей суд не дав відповіді, а відтак немає й обґрунтування незаконності ухвали апеляційного суду, зважаючи на приписи ст. 419 КПК.

Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Верховний Суд звертає увагу, що особа, яка подає касаційну скаргу та якій надано строк на усунення її недоліків, може виправити їх шляхом складання нового тексту касаційної скарги, якщо зауваження колегії суддів стосувалися змістовної частини скарги, та/або шляхом подання додаткових документів, якщо всупереч вимогам КПК, вона не надала усіх документів, які мають подаватися разом з касаційною скаргою.

У разі подання матеріалів на усунення недоліків в електронній формі, відповідно до приписів ч. 2 ст. 35 КПК особі, яка подала касаційну скаргу, потрібно надати докази надсилання іншим учасникам кримінального провадження копій надісланих документів із використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи та/або її окремих підсистем (модулів).

Враховуючи, що касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:

Залишити касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 без руху і встановити семиденний строк із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.

У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто скаржникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3