Житомирський апеляційний суд
Справа №296/4876/25 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/352/25
Категорія ст.422 КПК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2025 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі матеріали судового провадження №296/4876/25 за апеляційною скаргою прокурора Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 07.05.2025,

в с т а н о в и в:

Зазначеною ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ в Житомирській області ОСОБА_10 .

Продовжено строк застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 05.07.2025 (включно).

Визначено ОСОБА_9 заставу у розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 454 200 (чотириста п`ятдесят чотири тисячі двісті) гривень.

В разі внесення застави у визначеному цією ухвалою розмірі вважається, що до підозрюваного ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у вигляді застави та у такому випадку покласти на підозрюваного такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першим викликом;

- не відлучатися за межі м. Житомира без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця проживання;

- утримуватися від спілкування із іншими підозрюваними та свідками у кримінальному провадженні, коло яких має визначити слідчий або прокурор у кримінальному провадженні;

- у разі наявності здати на зберігання до Управління державної міграційної служби України в Житомирській області свій паспорт (паспорти) для виїзд за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного у разі внесення застави, визначено з моменту звільнення з-під варти внаслідок внесення застави до 07.07.2025 (включно).

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді, як незаконну, та постановити нову, якою адовольнити клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному у кримінальному провадженні № 0002354 від 29.07.2024 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 діб без визначення розміру застави.

При цьому, зазначає, що є недоцільним та таким, що не в повній мірі відповідає обставинам кримінального провадження та особі підозрюваного, рішення про визначення судом розміру застави. Так, наразі ОСОБА_9 серед інших підозрюється у вчиненні у складі організованої групи тяжких та особливо тяжких злочинів, передбачених ч.3 ст.28, ч.1 ст.114-1, ч.3 ст.28, ч.2 ст.194, ч.5 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.258, ч.5 ст.27, ч.3 ст.263-1 КК України, санкція найтяжчого з яких передбачає безальтернативне покарання до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Враховуючи тяжкість злочинів, у вчиненні яких він підозрюється, міру покарання, що загрожує йому, його неналежну процесуальну поведінку, з метою уникнення покарання, у разі внесення визначеної судом застави, останній може продовжити переховуватись від слідства та суду. Слід також врахувати, що згідно змісту повідомленої підозри та здобутих доказів, співучасники отримували вказівки та поради, які стосувались вчинення підпалів та терористичного акту через месенджер Телеграм від невстановленої наразі особи, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, яке наразі розслідується. Вважає, що перебування ОСОБА_9 та інших підозрюваних поза межами слідчого ізолятора може призвести до відновлення спілкування з зазначеною особою, передачею їй чуттєвої для слідства інформації, координації спільних дій тощо. Зазначає, що не виключений вплив підозрюваного на інших свідків, потерпілих, підозрюваних, які наразі мають дещо іншу правову позицію щодо обізнаності у злочинній діяльності, ролей співучасників у вчинених злочинах тощо. Крім цього, підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (шляхом неприбуття чи несвоєчасного прибуття на виклики слідчого, прокурора чи суду). З огляду на викладене, наголошує, що існують обґрунтовані ризики, передбачені п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України. В той же час, визначений оскаржуваною ухвалою запобіжний захід, враховуючи особу підозрюваного та його попередню процесуальну поведінку, не зможе у повній мірі унеможливити їх запобіганню.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора адвокат ОСОБА_8 вважає цю скаргу безпідставною, а рішення слідчого судді законним та обґрунтованим.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_9 , які заперечили щодо доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження та ухвалу слідчого судді в межах ст.404 КПК України, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний перевірити обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ст.178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність у підозрюваного постійного місця роботи, репутацію підозрюваного, майновий стан підозрюваного, наявність судимостей, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при застосуванні щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу, фактично дотримався вимог ст.ст.132, 176-178, 183, 194 КПК України.

Як убачається з матеріалів провадження №296/4876/25, у провадженні УСБУ в Житомирській області перебуває кримінальне провадження №0002354 від 29.07.2024 за підозрою, в тому числі ОСОБА_9 , за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28, ч.1 ст.114-1, ч.3 ст.28, ч.2 ст.194, ч.5 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.258, ч.5 ст.27, ч.3 ст.263-1 КК України.

21.11.2024 ОСОБА_9 затримано та 22.11.2024 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27 ч.2 ст.258 КК України та 05.05.2025 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28, ч.1 ст.114-1, ч.3 ст.28, ч.2 ст.194, ч.5 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.258, ч.5 ст.27, ч.3 ст.263-1 КК України.

13.03.2025 ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира підозрюваному ОСОБА_9 продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком до 11.05.2025.

05.05.2020 старший слідчий в ОВС СВ УСБУ в Житомирській області ОСОБА_11 звернувся до відповідного слідчого судді з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_9 . За результатами розгляду цього клопотання, слідчим суддею постановлено оскаржуване рішення.

При цьому, на думку апеляційного суду, клопотання слідчого (з доданими до нього матеріалами) є відповідним вимогам ст.184 КПК України, містить всі визначені кримінальним процесуальним кодексом відомості та обставини, які враховуються при обранні/продовженні міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Істотних порушень вимог КПК України в цій частині не встановлено.

В свою чергу, у відповідності до матеріалів судового провадження №296/4876/25, прийняте рішення про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя мотивував наявністю в матеріалах провадження доказів обґрунтованості підозри вчинення ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, передбачених вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28, ч.1 ст.114-1, ч.3 ст.28, ч.2 ст.194, ч.5 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.258, ч.5 ст.27, ч.3 ст.263-1 КК України, та наявністю ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Наявні у провадженні докази, як вважає апеляційний суд, переконливо вказують на обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_9 інкримінованих кримінальних правопорушень, у об`ємі, як того вимагає закон, на момент вирішення питання про обрання запобіжного заходу, виходячи із критеріїв «розумної підозри», тобто наявності фактів і іншої інформації, яка могла б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_9 міг би вчинити вище зазначені кримінальні правопорушення.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства», № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року).

Крім того, як вважає суд апеляційної інстанції, матеріали провадження об`єктивно вказують на наявність ризиків можливості переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Зокрема, на думку апеляційного суду при продовженні запобіжного заходу, відповідно до ст.178 КПК України, слідчим суддею належно враховано тяжкість кримінальних правопорушень, інкримінованого ОСОБА_9 , фактичні обставини їх вчинення, наслідки, суспільну небезпечність діяння, тощо.

В свою чергу, як убачається з матеріалів провадження, інкриміновані ОСОБА_9 кримінальне правопорушення, зокрема, передбачене ч.2 ст. 258 КК України, згідно з положеннями ст.12 КК України, є особливо тяжким, санкція якого передбачає покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років.

Зазначені обставини самі по собі можуть бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, тому апеляційний суд погоджується з тим, що тяжкість можливого покарання може спонукати підозрюваного ОСОБА_9 , переховуватися від органу досудового розслідування чи суду.

Крім того, в даному випадку слід врахувати і фактичні обставини інкримінованих дій підозрюваному, вчинення ОСОБА_9 двох епізодів кримінальних правопорушень (сприяння терористичному акту в формі закупівлі в магазині деяких складових до вибухової речовини та підпал автомобіля військовослужбовця), що лише підкреслює вище зазначений процесуальний ризик.

З урахуванням неведеного, як і того, що останній діяв в складі стійкої злочинної групи, діяльність якої була системною, є висока вірогідність і того, що підозрюваний ОСОБА_9 може продовжити вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення.

Крім того, апеляційний суд погоджується і з наявністю процесуального ризику вчинення підозрюваним спроб протиправного впливу на відповідних учасників кримінального провадження будь яким шляхом для зміни, відмови від показів останніх, що в подальшому може негативно відобразитися на встановленні об`єктивної істини по провадженню.

В даному випадку, ті факти, що підозрюваний має молодий вік, є раніше не судимим, має місце реєстрації та проживання, не можуть бути безумовними обставинами, які зводять до об`єктивного мінімуму вище зазначених процесуальних ризиків. Крім того, вище зазначені дані характеризуючі особу підозрюваного, не залишено поза увагою слідчого судді при застосуванні запобіжного заходу.

Як вважає апеляційний суд, в даному випадку, слідчим суддею правильно встановлено доведеність органом досудового розслідування, процесуальних ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Докази, які містяться в матеріалах судового провадження, вказують на те, що на даній стадії досудового розслідування існує обґрунтована підозра, яка разом з існуючими ризиками, конкретними обставинами провадження та з урахуванням особи підозрюваного, переконливо виключає можливість обрання відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Матеріали провадження не містять інших даних про застереження, які б унеможливлювали перебування підозрюваного під вартою та стороною захисту в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.

Таким чином, слідчий суддя обґрунтовано зазначив, що з огляду на встановлені в рамках даного кримінального провадження ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, які об`єктивно існують, підозру останнього у вчиненні кримінальних правопорушень, а також завдання даного кримінального провадження, які зводяться, в тому числі, до притягнення винної особи до кримінальної відповідальності, тому продовження запобіжного заходу підозрюваному у виді тримання під вартою, забезпечить та гарантуватиме належну процесуальну поведінку та буде сприяти забезпеченню досягнення завдань даного кримінального провадження на цій стадії.

В свою чергу, гарантії обвинуваченого (в суді апеляційної інстанції) дотримуватись належної процесуальної поведінки при зміні запобіжного заходу, не доводять по-за розумним сумнівом дотримання останнім відповідної сталої процесуальної поведінки, в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність продовження підозрюваному ОСОБА_9 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На момент апеляційної перевірки матеріалів провадження, вказаний запобіжний захід є необхідним у зазначеному кримінальному провадженні, буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного та забезпечить швидке та повне проведення досудового розслідування.

Разом з цим, доводи апеляційної скарги прокурора щодо безпідставного визначення слідчим суддею відповідного розміру застави при розгляді клопотання про продовження підозрюваному міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду провадження, а тому є належними та обґрунтованими.

Так, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 КК України (абзац 7 ч.4 ст.183 КПК України).

Апеляційний суд вважає, що з урахуванням тяжкості інкримінованих кримінальних правопорушень, вчинених під час воєнного стану, їх значну суспільну небезпечність та як значний суспільний резонанс викликаний злочинними діями підозрюваного, даних про особу ОСОБА_9 , а також встановлених ризиків, передбачених ст.177 КПК України, визначення застави в даному випадку на підставі ч.3 ст.183 КПК України, явно негативно вплине на виконання завдань цього кримінального провадження, у тому числі й на можливість притягнення особи до кримінальної відповідальності за вчинене, опосередковано може призвести до намагань порушення останнім процесуальних обов`язків, що призведене до перешкоджання цьому провадженню.

В даному випадку, визначення застави, як то зроблено слідчим суддею, є об`єктивно безпідставним, таким, що не відповідає завданням кримінального провадження №0002354 від 29.07.2024, як і не відповідатиме суспільному інтересу у ньому.

З урахуванням викладеного, відповідно до положень ч.3 ст.407, 409, 412 КПК України, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню в частині визначення застави, в решті оскаржувану ухвалу слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 07.05.2025 в частині визначення підозрюваному ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застави у розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 454 200 грн., - скасувати.

В решті ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :