У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту накладеного на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 01.11.2019 року, у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000179 від 14.06.2019 року,-

В С Т А Н О В И В :

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням про скасування арешту майна, в якому просить: скасувати арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.11.2019 року у справі № 308/7391/19, а саме на: комплекс будівель та споруд АЗС, що в м. Мукачево, вул. Графа фон Шенборна, буд.108; комплекс будівель та споруд АЗС, що в м. Мукачево, вул. Пряшівська, буд.2 «Б»; комплекс будівель та споруд АЗС, що в м. Мукачево, вул. Університетська, буд.100.

Подане клопотання мотивовано тим, що Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.11.2019 року, у справі № 308/7391/19, в рамках кримінального провадження № 0000179 накладено арешт на наступні об`єкти нерухомості:

- комплекс будівель та споруд АЗС, що в м. Мукачево, вул. Графа фон Шенборна, буд.108, які на праві приватної власності зареєстровано за ТОВ «ВАРТ ОЙЛ» .

- комплекс будівель та споруд АЗС, що в м. Мукачево, вул. Пряшівська, буд.2 «Б», які на праві приватної власності зареєстровано за ТОВ «ВАРТ ОЙЛ» .

- комплекс будівель та споруд АЗС, що в м. Мукачево, вул. Університетська, буд.100, які на праві приватної власності зареєстровано за ТОВ «ВАРТ ОЙЛ» .

Із мотивувальної частини ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.11.2019 року у справі № 308/7391/19 слідує, що підставами накладення арешту було забезпечення кримінального провадження, а саме, забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна ТОВ «ВАРТ ОЙЛ» не являється власником згаданих комплексів будівель та споруд АЗС (інформація з ДРРП додається).

В подальшому кримінальне провадження 0000179 було закрито, що підтверджується Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань (копія додається). При цьому будь-яких питань щодо скасування арешту або вирішення долі речових доказів, прокурором не було вирішено.

За викладених вище обставин, враховуючи те, що кримінальне провадження №0000179 закрито і питання щодо скасування арешту або вирішення долі речових доказів, прокурором не вирішено, на теперішній час необхідність у подальшому накладенні арешту майна відпала, та подальше існування арешту є недоцільним.

У судове засідання адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 надав заяву про розгляд клопотання без його участі. Вимоги клопотання підтримав у повному обсязі.

Слідчий та прокурор у судове засідання не з`явилися, проте їх неявка, в силу положень ч.2 ст.174 КПК України, не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання та приєднані до нього докази, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.4 ст.132 КПК України ухвала слідчого судді або суду про застосування заходів забезпечення кримінального провадження припиняє свою дію після закінчення строку її дії, скасування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження. Відтак, з урахуванням положень п.7 ч.2 ст.131, ч.4 ст.132 КПК України, чинність ухвали слідчого судді про арешт майна з прийняттям рішення про закриття кримінального провадження, припиняється.

При цьому, слідчий суддя враховує, що припинення чинності арешту майна і скасування арешту майна не є тотожніми поняттями, оскільки скасування арешту здійснюється за правилами ст.174 КПК України під час досудового розслідування, або судового провадження у випадках, визначених вказаною нормою. Натомість, припинення чинності арешту відбувається в силу закону в разі закриття кримінального провадження і, при цьому, розгляд цього питання не відноситься до повноважень слідчого судді.

Судом встановлено, що згідно витягну з ЄРДР кримінальне провадження №0000179 закрито, на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України.

За таких обставин, чинність ухвали слідчого судді від 01.11.2019 року, постановленої у рамках вказаного кримінального провадження про арешт нерухомого майна, а саме: комплексу будівель та споруд АЗС, що в м. Мукачево, вул. Графа фон Шенборна, буд.108; комплексу будівель та споруд АЗС, що в м. Мукачево, вул. Пряшівська, буд.2 «Б»; комплексу будівель та споруд АЗС, що в м. Мукачево, вул. Університетська, буд.100, припинено, в силу ч.4 ст.132 КПК України.

Такі висновки також зробила об`єднана палата Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду у справі № 554/2506/22.

Так, постановою від 15.04.2024 року, ОП ККС ВС зауважила, наступне:

Після закриття кримінального провадження втручання у сферу приватних інтересів (арешт майна) фактично набуває свавільного характеру, з огляду на що приписи ч. 4 ст. 132 КПК є дієвим засобом реалізації положень ст. 3 Конституції України, ст. 13 Конвенції задля усунення порушення прав власника або володільця майна.

Приписи ч. 4 ст. 132 КПК є нормою, за якою в КПК встановлено порядок припинення арешту майна після закриття кримінального провадження, застосування якої у взаємозв`язку із положеннями ч. 1 ст. 170 цього Кодексу скасовує обмеження, застосовані під час досудового розслідування.

Імперативні приписи ч. 4 ст. 132 КПК вимагають поводження з вказаним вище майном з боку прокурора, органу досудового розслідування, державної влади чи місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб та інших суб`єктів суспільних відносин як таким, що не є арештованим в порядку, передбаченому КПК. За відсутності інших законних підстав, позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, стосовно якого арешт припинив свою дію, є протиправним і тягне відповідальність, передбачену законом.

Отже, у разі закриття кримінального провадження постановою слідчого або прокурора, ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно (речові докази) припиняє свою дію, з огляду на що припиняє свою дію і застосоване слідчим суддею позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування відповідним майном. Після закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому законом слідчим, речовий доказ перебуває у володінні органу досудового розслідування за відсутності процесуального рішення про арешт майна.

Кримінальний процесуальний кодекс України як кримінальне процесуальне законодавство є систематизованим зведенням кримінальних процесуальних норм, які регулюють порядок досудового розслідування та судового провадження.

У Рішенні від 3 жовтня 1997 року № 4-зп Конституційний Суд України виходив із того, що загальновизнаним є те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше, тобто діє правило «lex posterior derogat priori» - «наступний закон скасовує попередній». Таким чином, повноважний орган конституційної юрисдикції визначив порядок подолання правових колізій шляхом застосування принципу, відповідно до якого новий закон скасовує положення закону, прийнятого раніше, якщо обидва ці закони регулюють аналогічні види правовідносин та містять суперечливі між собою положення.

Принцип верховенства права вимагає суддівської дії у ситуаціях, коли співіснують суперечливі норми одного ієрархічного рівня. У таких ситуаціях до судів різних видів юрисдикції висунуто вимогу застосовувати класичні для юридичної практики формули (принципи): «закон пізніший має перевагу над давнішим» (lex posterior derogat priori) - «закон спеціальний має перевагу над загальним» (lex specialis derogat generali) - «закон загальний пізніший не має переваги над спеціальним давнішим» ( lex posterior generalis non derogat priori speciali ). В Рішенні від 18 червня 2020 року № 5-р(II)/2020 Конституційний Суд України зазначив, що якщо суд не застосовує цих формул (принципів) за обставин, що вимагають від нього їх застосування, то принцип верховенства права втрачає свою дієвість. Імператив надання дієвості принципові верховенства права вимагає одночасного застосування всіх трьох класичних формул.

Саме із таких настанов виходить ОП ККС щодо застосування приписів ч. 4 ст. 132 КПК.

Таким чином, у разі закриття кримінального провадження постановою слідчого або прокурора ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно (речові докази) припиняє свою дію, з огляду на що припиняє свою дію і застосоване слідчим суддею позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування відповідним майном. Після закриття слідчим кримінального провадження в порядку, передбаченому законом, речовий доказ перебуває у володінні органу досудового розслідування за відсутності процесуального рішення про арешт майна.

Відтак, порушене у клопотанні адвокатом ОСОБА_3 питання про скасування арешту вищевказаного нерухомого майна, за наявності постанови про закриття кримінального провадження, суперечить положенням кримінального процесуального закону та не відноситься до предмета розгляду слідчого судді.

З цих підстав, а також, враховуючи те, що чинність арешту нерухомого майна припинено в силу закону, то слідчий суддя вважає, що правові підстави для скасування арешту такого майна відсутні.

З урахуванням вище наведеного, слідчий суддя прийшов до висновку, що у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 132, 170, 174, 309 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту накладеного на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 01.11.2019 року, у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000179 від 14.06.2019 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1