Справа № 206/2594/25
Провадження № 1-кс/206/644/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2025 року Самарський районний суд міста Дніпра в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Луганській області старшого капітана поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Станично-Луганського відділу Щастинської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000111 від 15 лютого 2016 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

До Самарського районного суду міста Дніпра надійшло клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 .

Клопотання обґрунтовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що в окремих містах і районах Луганської області, всупереч законодавству України, 11 травня 2014 року проведено незаконний референдум, з питання «Поддерживаете ли Вы акт государственной самостоятельности Луганской Народной Республики?» за результатами якого, 12.05.2014 проголошено створення незаконного псевдодержавного утворення «Луганская народная республика» (далі - «ЛНР») окупаційної адміністрації РФ.

З метою забезпечення діяльності самопроголошеної т.зв. «ЛНР» окупаційної адміністрації РФ представниками Російської Федерації з числа своїх громадян та місцевого населення Луганської області сформовані підрозділи політичного (т.зв. «органи державної влади «ЛНР») та силового блоків (до складу яких увійшли представники т.зв. правоохоронних органів та незаконних збройних формувань), які мали стабільний склад лідерів, підтримували між собою тісні стосунки, забезпечували централізоване підпорядкування учасників політичного та силового блоку лідерам організації, а також розробили план злочинної діяльності та чіткий розподіл функцій учасників щодо його досягнення.

Так, у квітні 2014 року, точний час та дату під час досудового розслідування встановити не виявилося можливим, на території Луганської області, для насильницького підтримання влади незаконної самопроголошеної так званої «Луганської народної республіки» невстановленою особою, було створене не передбачене законами України збройне формування, яке мало організовану структуру військового типу, а саме: єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність та дисципліну, були озброєні вогнепальною зброєю, вибухівкою а також мали тяжке військове озброєння та військову техніку. Крім того, в зазначеному формуванні було визначено механізм вступу до нього, порядок проходження служби. в кожному структурному підрозділі ставились завдання щоденної діяльності, яка полягала в здійсненні методами військових операцій силової підтримки незаконно створених структур ЛНР, придушення організованого опору населення на окупованій території, депортації населення Луганської області, встановлення режиму військового стану, протистояння правоохоронним органам державної виконавчої влади України, знищення їх живої сили і матеріальних засобів, а також скоєння інших тяжких і особливо тяжких кримінальних правопорушень. Вказані формування дислокувались в різних населених пунктах та місцевостях Луганської області та мали загальну координацію керівництва.

У травні 2014 року, до складу структурного підрозділу не передбаченого законом збройного формуванням, діючого на території с. Трьохізбенка, на той час Слов?яносербського району Луганської області, створеного невстановленою в ході досудового розслідування особою, на добровільній основі, давши свою згоду на дотримання та виконання правил, тим самим підтвердивши свої наміри на участь у незаконному збройному формуванню і виконанню його цілей і завдань, увійшов ОСОБА_5 , який мав умисел приймати активну участь в діяльності даного незаконного збройного формування та приймати будь-які дії для його успішного функціонування, при цьому розуміючи, що діяльність зазначеного збройного формування спрямована на заволодіння окремими територіями та їх утримання, силову підтримку окремих незаконних владних структур, знищення живої сили супротивника та його матеріальних ресурсів, з використанням вогнепальної зброї, вибухових речовин та іншої зброї.

Вступивши в зазначене збройне формування, ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, розуміючи незаконність діяльності формування, став приймати активну участь в збройному формуванні, а саме виконував вказівки осіб, які були рангом вище нього, спрямовані на успішне функціонування зазначеного незаконного збройного формування.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на участь у діяльності незаконного збройного формування, в період часу з травня по червень 2014 року, ОСОБА_5 діючи у складі збройного формування, керуючись прямим умислом, маючи при собі автоматичну зброю, здійснював несення. служби на блокпосту, розташованому поблизу мосту через річку Сіверський Донець с. Трьохізбенка, на той час Слов?яносербського району Луганської області, здійснюючи при цьому контрольно-пропускний режим, перевірку транспорту та документів у осіб, водіїв, що проїздили через даний блокпост.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення: ОСОБА_5 підозрюється в участі у діяльності не передбаченого законом збройного формування, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України.

12.05.2016 в установленому законом порядку складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, та в подальшому вручено ОСОБА_5 , у спосіб передбачений КПК України для врученні повідомлень, яке, окрім того, 29.04.2025 опубліковано на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр» № 86 (8011) від 29.04.2025, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження.

13.05.2016, слідчим, відповідно до ст. 281 КПК України, через те, що підозрюваний ОСОБА_5 переховується від органу досудового слідства, місцезнаходження останнього невідоме, його оголошено в розшук, а досудове розслідування в кримінальному провадженні зупинене на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Новоайдарського районного суду Луганської області від 19.11.2019 (№1 кс-/419/873/2019) було надано дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_5 для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, але строк дії зазначеної ухвали сплинув.

30.04.2025, у зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації, воєнним станом в Україні, захопленням майже всієї території Луганської області та проведенням бойових дій, беручи до уваги те, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території України та обґрунтовану неможливість вручити повідомлення про підозру та повістку про виклик особи, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278, 279 КПК України, в газеті «Урядовий кур`єр» № 87 (8012) від 30.04.2025, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та повістку про виклик ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 05.05.2025, 06.05.2025 та 07.05.2025 для вручення письмового повідомлення про підозру, допиту як підозрюваного та проведення інших процесуальних дій.

Жодного разу у призначений час підозрюваний ОСОБА_5 у визначене місце за викликом не з`явився, про неможливість та причини неприбуття до слідчого або прокурора не повідомив.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України повністю підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, в тому числі показаннями свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які пояснили, що бачили ОСОБА_5 , з вогнепальною зброєю та в камуфльованій формі, а також який ніс службу на блокпосту в с. Трьохізбенка у складі незаконного формування (допитані під час досудового розслідування в судовому засіданні).

Таким чином встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється в учиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна або без такої, та який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Також, відносно підозрюваного ОСОБА_5 існують ризики передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, до нього може бути застосований виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Про наявність достатніх підстав вважати, що підозрюваний

ОСОБА_5 виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором свідчить наступне: лист Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби № 19/29157-25-вих від 09.04.2025, відомостей щодо перетинання державного кордону України громадянином України ОСОБА_5 , в базі даних не виявлено; лист Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області № 1200-0605-8/8153 від 07.04.2025, станом на 07.04.2025, відповідно до інформації, яка надійшла до реєстру по застрахованій особі ОСОБА_5 , останні звітні відомості надходили від страхувальника ТОВ «АВТОМОБІЛЬНЕ ТРАНСПОРТНЕ ПІДПРИЄМСТВО» СОЮЗ АВТО», за липень 2014 року; лист Департаменту соціального захисту населення Луганської обласної державної адміністрації № 4/1536-31 від 11.04.2025, станом на 09.04.2025, відомості щодо реєстрації ОСОБА_5 в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб у Луганській області відсутні; лист Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції № 1242-25 від 11.04.2025, за результатами перевірки за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян актового запису про смерть відносно ОСОБА_5 не виявлено.

Таким чином встановлені наявні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території України або на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором.

Враховуючи вищевикладене, слідчий просив обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави підозрюваному ОСОБА_5 .

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити.

Вислухавши доводи та пояснення прокурора, вивчивши та дослідивши подане клопотання та надані письмові матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Луганській області знаходиться кримінальне провадження № 0000111, відомості про яке внесено до ЄРДРвід 15 лютого 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України.

12.05.2016 в установленому законом порядку складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, та в подальшому вручено ОСОБА_5 , у спосіб передбачений КПК України для врученні повідомлень, яке, окрім того, 29.04.2025 опубліковано на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр» № 86 (8011) від 29.04.2025, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження.

13.05.2016, слідчим, відповідно до ст. 281 КПК України, через те, що підозрюваний ОСОБА_5 переховується від органу досудового слідства, місцезнаходження останнього невідоме, його оголошено в розшук, а досудове розслідування в кримінальному провадженні зупинене на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Новоайдарського районного суду Луганської області від 19.11.2019 (№ 1кс-/419/873/2019) було надано дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_5 для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, але строк дії зазначеної ухвали сплинув.

30.04.2025, у зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації, воєнним станом в Україні, захопленням майже всієї території Луганської області та проведенням бойових дій, беручи до уваги те, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території України та обґрунтовану неможливість вручити повідомлення про підозру та повістку про виклик особи, з дотриманням вимог ст.ст. 111, 135, 278, 279 КПК України, в газеті «Урядовий кур`єр» № 87 (8012) від 30.04.2025, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та повістку про виклик ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 05.05.2025, 06.05.2025 та 07.05.2025 для вручення письмового повідомлення про підозру, допиту як підозрюваного та проведення інших процесуальних дій.

Жодного разу у призначений час підозрюваний ОСОБА_5 у визначене місце за викликом не з`явився, про неможливість та причини неприбуття до слідчого або прокурора не повідомив.

Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя вважає, що наявність обґрунтованої підозри підтверджується зібраними під час досудового розслідування та дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження, а саме їх копіями: протоколами допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , протоколом огляду речей (документів), лист Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби №19/29157-25-вих від 09.04.2025, відомостей щодо перетинання державного кордону України громадянином України ОСОБА_5 , в базі даних не виявлено; лист Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області №1200-0605-8/8153 від 07.04.2025, станом на 07.04.2025, відповідно до інформації, яка надійшла до реєстру по застрахованій особі ОСОБА_5 , останні звітні відомості надходили від страхувальника ТОВ «АВТОМОБІЛЬНЕ ТРАНСПОРТНЕ ПІДПРИЄМСТВО» СОЮЗ АВТО», за липень 2014 року; лист Департаменту соціального захисту населення Луганської обласної державної адміністрації №4/1536-31 від 11.04.2025, станом на 09.04.2025, відомості щодо реєстрації ОСОБА_5 в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб у Луганській області відсутні; лист Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції № 1242-25 від 11.04.2025, за результатами перевірки за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян актового запису про смерть відносно ОСОБА_5 не виявлено.

Отже, оцінюючи надані стороною обвинувачення докази слід прийти до висновку, що в своїй сукупності вони доводять наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_12 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України.

Слідчий суддя, при вирішенні даного клопотання, враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Згідно зі ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обґрунтованої підозри, враховуючи ст.ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі "Murray v.United Kingdom", 14310/88, 28.10.94, п. 55).

Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка оголосила про підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні такого кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними у ході досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на цей час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

При цьому суд звертає увагу, що для повідомлення про підозру не потрібна така ж ступінь доведення як для визнання особи винною, достатньо щоб у стороннього спостерігача склалось враження, що злочин було вчинено і підозрювана особа причетна до його вчинення. Такого ступеню доведення у цій справі було досягнуто.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України другою підставою для застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя вважає доведеними вказаний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України,

а саме: можливості ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового слідства та суду, свідчать такі обставини, як вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, відсутність постійного джерела доходу та міцних соціальних зв`язків за місцем мешкання, а також те, що місцезнаходження останнього на теперішній час не встановлено.

Також, наявний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України,

а саме: можливості ОСОБА_5 незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, свідчать такі обставини, як те, що в цьому провадженні наявні допити в якості свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 які дали показання щодо протиправної діяльності підозрюваного ОСОБА_5 , останній з метою ухилення від кримінальної відповідальності, перебуваючи на волі, маючи досвід відповідної діяльності у складі не передбачених законом збройних формувань, може чинити тиск на свідків шляхом погроз, шантажу, залякування, з метою спонукання надати хибні свідчення та, відповідно, уникнення ним кримінальної відповідальності.

Про існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України,

а саме: можливості ОСОБА_5 вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальні правопорушення, в якому він підозрюється, свідчать ті обставини, що підозрюваний ОСОБА_5 на теперішній час перебуває на тимчасово окупованій території України, що надає йому можливість продовжувати вчинення кримінального правопорушення в якому останній підозрюється, або скоїти інше кримінальне правопорушення за відсутності контролю з боку державних органів України. Також про наявність даного ризику свідчить тривалість вже вчиненого ним кримінального правопорушення, адже не передбачене законом збройне формування продовжує свою діяльність на території України і дотепер.

Той факт, що підозрюваний ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території України підтверджується вищезазначеними доказами, зібраними під час досудового розслідування.

З огляду на те, що у судовому засіданні знайшли своє підтвердження ті обставини, що ОСОБА_5 набув статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, підозра є обґрунтованою, доведення органом досудового розслідування наявності ризику, передбаченого статтею 177 КПК України, а також факт того, що сукупність доказів у своєму зв`язку вказують слідчому судді на достатність підстав вважати, що підозрюваний перебуває на тимчасово окупованій території України, слідчим суддею встановлено достатні підстави для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу за відсутності підозрюваного, відповідно до приписів ч. 6 ст. 193 КПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризику, зазначеного у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжним заходом є тримання під вартою.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке входять до вищевказаного переліку, підозра є обґрунтованою, доведення органом досудового розслідування наявності ризику, передбаченого статтею 177 КПК України, до нього може бути обрано виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а тому клопотання підлягає задоволенню.

Згідно з абз. 7 ч. 4 ст. 183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Згідно з абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке входить до переліку, перебуває на тимчасово окупованій території України, розмір застави слідчий суддя не визначає.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку, що в даному випадку прокурором доведено наявність підстав, передбачених ст. 177 КПК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 дійсно перебуває на тимчасово окупованій території України, а тому клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, підлягає задоволенню та за відсутності підозрюваного слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 без визначення розміру застави.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 193-194, 196, 205-206, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Луганській області старшого капітана поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Станично-Луганського відділу Щастинської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000111 від 15 лютого 2016 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України задовольнити.

Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

На підставі ч. 6 ст. 193 КПК України розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою після затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не пізніше як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1