Номер провадження 1-кп/754/976/25
Справа№754/9976/25
Вирок

Іменем України

29 серпня 2025 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.05.2025 за №0001639 щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Слюдянка, Мамсько-Чуйського району Іркутської області, російської федерації, українця, громадянина України, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 (зі слів), раніше судимого:

- 26.02.2025 Деснянським районним судом міста Києва за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік

обвинуваченого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторони обвинувачення: прокурора - ОСОБА_5 ,

потерпілого - ОСОБА_6

сторони захисту: обвинувачений - ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

26.05.2025 приблизно о 20 год. 49 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні торгово-розважального центру «Район», що за адресою: м. Київ, вул. Миколи Лаврухіна, 4, побачив залишений велосипед марки «DISCOVERY TREK AM DD» червоного кольору, з наступними комплектуючими до нього, а саме: акумулятором літієвим 36В 29-34Ач (корпус Polly), мотор-колесом (заднє редукторне під касету) марки «MXUS XF15C 36-48V 350-500W», контролером марки «Kunteng KT 36-48V 500W 22A», дисплеєм марки «Kunteng KT LCD 24, 36, 48V», підсилюючою пластиною для кріплення акумулятора, підсилювачем дропаутів універсальним (розмір осі 10*12 мм), після чого у нього виник злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, який введено з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та неодноразово продовжено, останній раз Указом Президента України від 15.04.2025 № 235/2025 строком на 90 діб, до 07.08.2025.

Реалізуючи свій протиправний умисел направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, ОСОБА_4 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, переконавшись, що його дії є таємними для оточуючих, викрав велосипед марки «DISCOVERY TREK AM DD» червоного кольору, вартістю 6028 гривень 40 копійок з наступними комплектуючими до нього, а саме: акумулятором літієвим 36В 29-34Ач (корпус Polly), вартістю 14838 гривень 30 копійок, мотор-колесом (заднє редукторне під касету) марки «MXUS XF15C 36-48V 350-500W», вартістю 5402 гривні 70 копійок, контролером марки «Kunteng KT 36-48V 500W 22A», вартістю 1409 гривень 40 копійок, дисплеєм марки «Kunteng KT LCD 24, 36, 48V», вартістю 1017 гривень 90 копійок, підсилюючою пластиною для кріплення акумулятора, вартістю 306 гривень 90 копійок, підсилювачем дропаутів універсальним (розмір осі 10*12 мм), вартістю 261 гривня 00 копійок.

Після чого, ОСОБА_4 , утримуючи вищевказане майно при собі, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_6 , матеріальної шкоди на загальну суму 29264 гривень 60 копійок.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та показав, що літом 2025 року знаходився у ТРЦ "Район" у Деснянському районі м. Києва побачив велосипед сів та поїхав. Цивільний позов не визнає, оскільки він немає з чого відшкодовувати шкоду потерпілому. Зазначив, що розуміє, що вчиняє вказані дії в умовах воєнного стану. Усвідомив вчинене, зробив для себе відповідні висновки, про вчинене дуже жалкує. У вчиненому щиро кається.

Обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та не оспорює фактичні обставини, пояснивши при цьому, що він правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечує про визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того, у суду не має сумнівів у добровільності та істинності його позиції, а тому суд, роз`яснивши обвинуваченому порядок та наслідки розгляду кримінального провадження в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує, щодо такого порядку судового розгляду, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.

Дії обвинуваченогоОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Як обставину, яка згідно ст.66 ч.1 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття у вчиненому.

Обставини, які згідно ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , судом не встановлені.

Прокурор в судовому засіданні просив визнати винним ОСОБА_4 за ч. 4 ст.185 КК України та призначити покарання з урахуванням ст. 71 КК України у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців місяцівпозбавлення волі.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому злочині визнав в повному обсязі, під час судового розгляду надавав чіткі та послідовні показання, не намагався приховати певні обставини, у зв`язку із чим судовий розгляд справи був проведений у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, розкаявся у вчиненому.

Відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року N 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, який раніше судимий 26.02.2025 Деснянським районним судом міста Києва за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, не працює офіційно, посередньо характеризується за місцем проживання, його вік, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, вид та вартість викраденого майна 29264 грн 60 коп.,і призначає йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України.

На думку суду, саме таке покарання є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення як обвинуваченим, так й іншими особами нового злочину, досягнення мети, визначеної ст. 50 КК України.

З врахуванням того, що ОСОБА_4 був засуджений вироком Деснянського районного суду міста Києва від 26.02.2025 за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, новий злочини вчинив в період невідбутого покарання за попереднім вироком, суд призначає покарання за сукупністю вироків з застосуванням ст. 71 КК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 128, ч. 1 ст. 129 КПК цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом, та із застосуванням норм ЦПК, якщо вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

За змістом положень ст. 129 КПК України передбачено, що суд, ухвалюючи обвинувальний вирок, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Враховуючи, що суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненому кримінальному правопорушенні, то суд переходить до розгляду цивільного позову.

Вирішуючи питання цивільного позову, поданого потерпілим ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження, суд виходить із такого.

У рамках цього кримінального провадження подано цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування 29 264 гривні 60 копійок. матеріальної шкоди та 5 000 грн моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. На обґрунтування позовних вимог зазначено, що вартість викраденого велосипеда складає 29 264 гривні 60 копійок та надано товарні чеки (а.с. 110) Стосовно спричинення йому моральної шкоди зазначив, що така виразилася у емоційних та душевних стражданнях, постійних хвилюваннях за ситуацію, що сталася.

Відзив на позову заяву не подавався.

За ч. 1 ст. 128 КПК України передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе відповідальність за шкоду, завдану діянням підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно з ч. 1 ст. 1177 ЦК України встановлено, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Суд вважає, що за наслідками судового розгляду вимоги потерпілого щодо відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 29 264 гривні 60 копійок є повністю доведеними, визнаними обвинуваченою, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Стосовно вимог потерпілої в частині відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення його прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалість, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Суд зауважує, що моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь-яка компенсація моральної школи не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз, хоча у будь-якому випадку розмір відшкодування повинен бути адекватним нанесеній моральній шкоді.

Суд приймає до уваги, що потерпілому діями обвинуваченого заподіяно моральну шкоду, яка полягає у емоційних та душевних стражданнях, які він зазнав через викрадення його майна.

Керуючись принципами розумності, виваженості та співмірності заподіяної шкоди, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в цій частині та відшкодування моральної шкоди у повному обсязі у розмірі 5 000 грн.

Витрати на залучення експертів для проведення експертиз у кримінальному провадженні відсутні.

Питання з речовими доказами суд вирішує в порядку ст.100 КК України.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_4 слід залишити без змін - тримання під вартою.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд обмежується проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення та керуючись ч. 3 ст. 349, статтями 100, 368-371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Деснянського районного суду міста Києва від 26.02.2025 та остаточно призначити покарання ОСОБА_4 у виді 5 (п`яти) років 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з 16 год 30 хв. 05 червня 2025 року.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_4 слід залишити без змін - тримання під вартою.

Цивільний позов потерпілого задовольнити.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_6 у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 29 264(двадцять дев`ять тисяч двісті шістдесят чотири) гривні 60 (шістдесят) копійок та моральної шкоди у розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн.

Речові докази: диски DVD-R із відеозаписами з камер відеоспостереження залишити у матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м.Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1