КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 08 травня 2025 року, апеляційну скаргу прокурора Деснянської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 01 квітня 2025 року, відносно

ОСОБА_6 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Бровари, громадянина України, з вищою освітою, офіційно не працевлаштованої, без місця реєстрації, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,

за участі: прокурора захисника підозрюваної ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено частково клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у виді триманні під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_6 , та застосовано до неї запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонено їй залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , цілодобово, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді та суду, крім розумного часу необхідного для прибуття до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду і часу перебування у слідчого, прокурора та в суді, та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, строком до 01 червня 2025 року.

Не погоджуючись з таким рішенням, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, без визначення розміру застави.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор зазначив, що до ОСОБА_6 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Зокрема зазначає, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчим суддею не враховано поведінку підозрюваної після вчинення злочинів, а також той факт, що кримінальне правопорушення вчинено нею у стані алкогольного сп`яніння.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, пояснення захисника та підозрюваної, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги та просили залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як убачається з матеріалів судового провадження, слідчим відділом Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадження, відомості про яке 29 березня 2025 року внесено до Єдиного реєстру досудового розслідування під № 0001093, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 345 КК України.

29 березня 2025 року ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

30 березня 2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 345 КК України.

31 березня 2025 року прокурором Деснянської окружної прокуратури м. Києва винесено постанову про об`єднання матеріалів кримінальних проваджень, внесених до ЄРДР за №30001093 від 29 березня 2025 року та № 0001094 від 30 березня 2025 року.

31 березня 2025 року слідчий слідчого відділу Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_9 звернувся до Деснянського районного суду м. Києва із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді триманні під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_6 .

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 01 квітня 2025 року задоволено частково клопотання слідчого та застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонено їй залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , цілодобово, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді та суду, крім розумного часу необхідного для прибуття до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду і часу перебування у слідчого, прокурора та в суді, та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, строком до 01 червня 2025 року.

Колегія суддів погоджується з таким рішенням слідчого судді.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно зі ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу перевірено при розгляді клопотання. При цьому, допитано підозрювану ОСОБА_6 , заслухано думку прокурора та позицію захисника, з`ясовано інші обставини, які мають значення при вирішенні питання застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування саме такого запобіжного заходу, передбаченого статтею 183 КПК України.

Разом з тим, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, з чим погоджується і колегія суддів, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту в повній мірі забезпечить запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, враховуючи при цьому наявні докази про причетність підозрюваної до вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує їй.

Згідно з ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про те, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є достатнім для запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обґрунтовуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив, що необхідності обмеження права особи на свободу у вигляді тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_6 в даному кримінальному провадженні немає, оскільки припущення прокурора щодо можливості підозрюваної з метою уникнення відповідальності переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, в даному випадку не є визначальними для застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя вважав, що підозрюваною ОСОБА_6 , не вживалися заходи для переховування від суду чи органу досудового розслідування. Будь-який документально підтверджених даних про переховування ОСОБА_6 , органом досудового розслідування або прокурором не надано.

Крім того, слідчий суддя зазначив, що ризик незаконного впливу підозрюваної на свідків у кримінальному провадженні є недоведеним, оскільки той факт, що ОСОБА_6 відомо анкетні дані свідків не може слугувати підтвердженням вказаного ризику. Разом з тим, прокурором не надано достовірних доказів, що можуть підтвердити її намагання до контакту зі свідками.

З урахуванням викладеного та оцінюючи ступінь порушення загальносуспільних прав та інтересів, з метою забезпечення належного проведення досудового розслідування, явки підозрюваної для проведення слідчих та процесуальних дій у провадженні тощо, слідчий суддя прийшов до правильного висновку про необхідність часткового задоволення клопотання про застосовування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та вважав за необхідне застосувати відносно підозрюваної запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

На думку колегії суддів, такий запобіжний захід забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваної ОСОБА_6 на стадії досудового розслідування.

За таких обставин, колегія суддів уважає, що необхідності обмеження права особи на свободу, передбаченого кримінальним процесуальним законом України, ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини в контексті зазначеного кримінального провадження немає, а тому апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді, якою застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту без змін.

Колегія суддів вважає, що такий запобіжний захід в повній мірі забезпечить запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не встановлено.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 01 квітня 2025 року, відносно ОСОБА_6 , - залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Деснянської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Єдиний унікальний № 754/4747/25 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_13

Провадження № 11сс/824/3273/2025 Доповідач ОСОБА_14

Категорія ст.181 КПК України