Справа № 735/255/25
Провадження № 1-кп/735/45/2025
УХВАЛА

І м е н е м У к р а ї н и

29 квітня 2025 року селище Короп

Коропський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду с-ще Короп клопотання прокурора Новгород-Сіверської окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000016 від 03.02.2022, за ознаками кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

представника потерпілої адвоката - ОСОБА_5

в с т а н о в и в:

До Коропського районного суду Чернігівської області надійшло клопотання прокурора Новгород-Сіверської окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000016 від 03.02.2022, за ознаками кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України. Клопотання мотивоване тим, що Новгород-Сіверською окружною прокуратурою здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000016 від 03.02.2022 за фактом погрози вбивством, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України. Встановлено, що ухвалою Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 25.01.2022 № 739/1112/21 було задоволено скаргу ОСОБА_4 та зобов`язано уповноважену посадову особу Новгород-Сіверського РВП ГУНП в Чернігівській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинене кримінальне правопорушення за ст. 129 КК України. У подальшому на виконання вказаної вище ухвали Новгород-Сіверським РВП ГУНП в Чернігівській області 03.02.2022 відомості за вказаним фактом внесені до ЄРДР за № 0000016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України та розпочато досудове розслідування.

У ході досудового розслідування проведено ряд слідчих (розшукових) дій, а саме допитано в якості потерпілої ОСОБА_4 , допитано в якості свідка ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , неодноразово надавалися доручення на встановлення свідків та очевидців, яким відома будь-яка інформація про обставини вчинення кримінального правопорушення.

Однак, в ході досудового розслідування проведеними всіма можливими слідчими (розшуковими) діями не встановлено достатність доказів для повідомлення будь-якій особі про підозру. Повідомлення про підозру у цьому кримінальному провадженні нікому не вручено.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала та просить задовольнити.

Потерпіла ОСОБА_4 заперечила проти задоволення клопотання оскільки під час проведення досудового розслідування не вжито всіх належних та допустимих дій спрямованих на розслідування.

У судовому засіданні представник потерпілої заперечує проти закриття кримінального провадження та просить відмовити у його задоволенні, оскільки під час досудового розслідування не допитано конкретну особу на яку вказує потерпіла, як на таку, що вчинила кримінальне правопорушення, що узгоджується із правовими висновками Верховного Суду, а отже досудове розслідування проведено неповно.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, матеріали кримінального провадження № 0000016 суд приходить наступного висновку.

31.01.2022 до Новгород-Сіверського РВП ГУНП в Чернігівській області надійшла ухвала слідчого судді Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області про зобов`язання внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, щодо вчинення відносно ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України.

За вищевказаним фактом до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за № 0000016 від 03.02.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України та розпочате досудове розслідування.

Проведеним комплексом слідчих (розшукових) заходів особа, яка вчинила дане кримінальне правопорушення не встановлена, у зв`язку з чим жодній особі про підозру не повідомлялося.

Так, санкція ч. 1 ст. 129 КК України передбачає покарання у виді пробаційного нагляду на строк до двох років або обмеження волі на той самий строк.

Згідно ч. 2 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, а саме три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Пунктом 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у разі, якщо: не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі. Учасники кримінального провадження мають право заявляти клопотання прокурору про закриття кримінального провадження за наявності передбачених цим пунктом підстав.

Відповідно до п. 1-1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті. При цьому, у відповідності до ч. 4 ст. 284 КПК України, закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

Разом з тим до обов`язків держави входять позитивні зобов`язання у сфері прав людини, метою, яких є: захист осіб; забезпечення достатніх юридичних засобів реагування на випадки порушення прав людини; гарантія проведення ефективного, оперативного та невідкладного розслідування випадків порушення прав людини незалежними компетентними особами; сприяння реалізації та забезпечення ефективного механізму юридичного, передусім судового захисту основоположних прав людини; запобігання порушення прав людини із боку третіх осіб.

Доктрина позитивних зобов`язань передбачає, що держава повинна не тільки володіти законодавством, що найбільш повно забезпечує дотримання як негативних, так і позитивних прав, але і вживати всіх необхідних заходів для того, щоб воно реально діяло, а не залишалося на папері. Тобто права мають бути забезпечені не тільки de jure, але і de facto. Але держава вільна у виборі конкретних заходів, які підлягають застосуванню, щодо повного та ефективного захисту тих чи інших прав людини. Позитивні зобов`язання держави не можуть тлумачитись як такі, що визначають конкретні засоби чи конкретні дії держави.

Єдиним критерієм для визначення того, чи дотримувалась держава в особі її органів влади цього обов`язку, є ефективність її дій у конкретній ситуації.

Суд касаційної інстанції неодноразово зазначав, що в провадженні, де потерпілий вказує на конкретну особу як на таку, що вчинила кримінальне правопорушення щодо нього, орган досудового розслідування за результатами всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження має вирішити питання про наявність чи відсутність події кримінального правопорушення, а за її встановлення - про наявність або відсутність ознак кримінального правопорушення в діянні конкретної особи, про достатність доказів для доведення винуватості конкретної особи в суді, про наявність/відсутність підстав до звільнення від кримінальної відповідальності конкретної особи.

У свою чергу суд під час вирішення питання про закриття кримінального провадження має враховувати, чи дотримано органом досудового розслідування вимоги кримінального процесуального закону щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, що є необхідною умовою належного вирішення завдань кримінального провадження (ст. 2 КПК України).

Отже, закриття кримінального провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, де потерпілий, зазначаючи про те, що кримінальне правопорушення вчинено конкретними особами, є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону (стаття 412 КПК України).

Така позиція узгоджується з практикою Касаційного кримінального суду, відображеною, зокрема, в постановах від 25 серпня 2021 року (справа № 142/536/20, провадження № 51-1546км21), від 29 червня 2022 року (справа № 725/3569/21, провадження № 51-1061км22), від 07 червня 2023 року (справа № 545/51/22, провадження № 51-2327км23), від 15.02.2024 (справа № 687/1066/22).

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження потерпіла ОСОБА_4 неодноразово вказувала на вчинення стосовної неї кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України конкретною особою, проте органом досудового розслідування не вирішено питання про наявність чи відсутність події кримінального правопорушення, а отже не досліджено у повному обсязі всіх обставин кримінального провадження, що є підставою для відмови у задоволенні клопотання.

Керуючись ст. ст. 284, 369, 372 КПК України суд,

у х в а л и в:

у задоволенні клопотання прокурора про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000016 від 03.02.2022, за ознаками кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1