провадження №1-кп/947/972/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

07 липня 2025 року м.Одеса

Київський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , у присутності секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000153 від 03.02.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, громадянина України, із середньо освітою, неодруженого, працюючого, раніше несудимого, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В :

І. Формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі.

1. Відповідно до обвинувального акту від 30.04.2025 року по кримінальному провадженню №0000153 від 03.02.2025 року, ОСОБА_3 обвинувачується у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

ІІ. Позиція сторін кримінального провадження.

2. Під час судового розгляду, прокурор підтримав пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Запропонував не досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та обмежитися допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченої, стосуються процесуальних витрат та заходів забезпечення кримінального провадження.

3. Обвинувачений ОСОБА_3 , під час судового розгляду, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України визнав повністю, погодився не досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Показання давати погодився.

4. Захисник проти розгляду кримінального провадження в спрощеному порядку не заперечував.

5. Потерпіла, проти розгляду кримінального провадження в спрощеному порядку також не заперечувала.

6. На стадії судових дебатів, прокурор зокрема зазначив, що вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України під час судового розгляду, з урахуванням позиції обвинуваченої, доведена повністю.

7. Просив визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді чотриьої (4) років років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один (1) рік.

8. При цьому, враховуючи особу обвинуваченої та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, вважав за можливе звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 3 роки.

9. На стадії судових дебатів, обвинувачений просив його суворо не карати та пне позбавляти водійських прав, шкодував через те, що сталося.

10. Захисник на стадії судових дебатів, просив врахувати особу обвинуваченого, його сімейний стан, допомогу потерпілій. Просив не позбавляти обвинуваченого водійських прав, оскільки він працює водієм та за родом своєї діяльності йому потрібні водійські права.

11. Потерпіла, під час судових дебатів, просила обвинуваченого суворо не карати та не позбавляти його водійських прав. Підтвердила, що обвинувачений їй шкоду відшкодував та продовжує допомагати.

12. Під час останнього слова, обвинувачений ще раз просив його суворо не карати та не позбавляти водійських прав.

IІІ. Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним та статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

13. Враховуючи позицію учасників кримінального провадження щодо недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, суд визнає, що під час судового розгляду було доведено, що:

14. 03.02.2025 року, приблизно о 07 год. 30 хв. у Київському районі міста Одеси, водій ОСОБА_3 , керуючи технічно-справним автомобілем марки «Nissan Leaf» реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по проїзної частини вул.Люстдорфська дорога, зі сторони просп.Князя Ярослава Мудрого в напрямку вул.Академіка Вільямса.

15. Наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, розташованого поблизу будинку №178/а по вул.Люстдорфська дорога, водій ОСОБА_3 , своєчасно не зменшив швидкість, не зупинився перед пішохідним переходом, позначеним дорожнім знаком 5.38.1 і 5.38.2 ПДР України, а також дорожньою розміткою 1.14.1 ПДР України та передньою лівою частиною свого автомобілю допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка в цей час перетинала проїзну частину дороги зліва направо, відносно напрямку руху автомобіля марки Nissan Leaf» реєстраційний номер НОМЕР_1 .

16. Тож, своїми необережними діями водій ОСОБА_3 , порушив вимоги п.1.5; підпункт «б» п.2.3; п.18.1 Правил дорожнього руху. затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, відповідно ддо яких: п.1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; б) п.2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п.18.1. Водій транспортного засобу, що наближається до не регульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

17. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, потерпілій ОСОБА_6 , були спричинені тяжкі тілесні ушкодження у вигляді: закрита черепно- мозкова травма у формі забою головного мозку середнього ступеня з вогнищем геморагічного просякнення в полюсі лівої лобної частини, лінійний перелом потиличної кістки ліворуч перелом передньої, нижньої та задньої стінок правої верхньощелепної пазухи, яка супроводжувалась крововиливом між твердою і павутинною мозковими оболонками, забій правого та лівого колінних суглобів.

18. Допущені водієм ОСОБА_3 порушення вимог пункту 18.1. Правил дорожнього руху, знаходяться у прямому причинно наслідковому зв`язку з настанням події даної дорожньо транспортної пригоди, а також суспільно - небезпечними наслідками у вигляді спричинення потерпілій ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень.

19. Відповідно до ч.2 ст.286 КК України, кримінальна відповідальність настає за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони спричинили смерть потерпілого або заподіяли тяжке тілесне ушкодження.

20. Таким чином, суд робить висновок, що вина ОСОБА_3 вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України доведена поза розумним сумнівом та його дії кваліфіковано правильно, оскільки він порушив правила безпеки дорожнього руху, будучи особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_6 тяжкі тілесні ушкодження.

ІV. Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

21. Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, беручи до уваги, що учасники судового розгляду не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши учасникам судового розгляду положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши їх думки щодо розгляду кримінального провадження у спрощеному порядку та через відсутність їх заперечень проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, а саме: в частині події кримінальних правопорушень, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форми його вини та вирішив обмежитися допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують особу обвинуваченого та стосуються речових доказів.

22. Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 підтвердив суду обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, які викладені в обвинувальному акті, оголошені прокурором в судовому засіданні та надалі з`ясовані у нього судом. Пояснила, що дорожньо транспортна пригода сталося через його неуважність.

V. Призначення покарання.

23. При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

24. Так, ОСОБА_3 відповідно до ч.5 ст.12 КК України, вчинила кримінальне правопорушення, яке класифікується як тяжкий злочин, раніше не судимий, на обліках у медичних установах не перебуває, офіційно працює водієм, неодружений, за місцем проживання характеризується позитивно.

25. Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому у відповідності до вимог ст.66 КК України, суд вважає щире каяття, активне сприяння судовому розгляду та добровільне відшкодування завданого збитку.

26. Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому у відповідності до вимог ст.67 КК України судом не встановлені.

27. Відповідно до ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

28. З урахуванням наведеного, конкретних обставин вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, його ставлення до вчиненого та їх наслідків, суд реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за домірне призначити обвинуваченому покарання в межах санкції ч.2 ст.286 КК України, у виді позбавлення волі ближче до мінімального розміру, яке на думку суду є необхідним й достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

29. Водночас, суд вважає за можливе не позбавляти обвинуваченого права керувати транспортними засобами, оскільки обвинувачений щиро покаявся, працює водієм, матеріальну шкоду потерпілій відшкодував, зі слів потерпілої також й надалі продовжує їй допомагати, і потерпіла просила суд не позбавляти його водійських прав.

30. Крім того, враховуючи особу обвинуваченого, зокрема притягнення його до кримінальної відповідальності вперше, вчинення необережного злочину, молодий вік обвинуваченого, позитивну характеристику за місце проживання, а також те, що обвинувачений під час ДТП у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції не перебував, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, а тому також вважає за можливим на підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання із випробуванням, та покласти на нього додатково обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

VІ. Цивільний позов та заходи забезпечення кримінального провадження.

31. Цивільний позов у кримінальному провадження не пред`явлено.

32. Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

33. Таким чином, арешт накладений на майно відповідно до ухвали слідчого судді Київського районного суду міста Одеси від 12.02.2025 року (справа №947/5338/25, провадження №1-кс/947/2295/25) підлягають скасуванню.

VIІ. Речові докази.

34. Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

VIІI. Процесуальні витрати.

35. Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

36. Відповідно до актів здачі приймання висновків експерта, загальна вартість експертиз у кримінальному провадженні складає 11026,08 грн. (висновок експерта №580-34-25 від 24.02.2025 року 2544,48 грн; висновок експерта №579-34-25 від 25.02.2025 року 4240,80 грн; висновок експерта №1357-34-25 від 17.04.2025 року - становить 4240,80 грн.).

37. Таким чином, з обвинуваченої підлягають стягненню на користь держави процесуальні витрати за проведення Одеським науково дослідним інститутом Міністерства юстиції України експертиз на суму 11026,08 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

1. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк чотири (4) роки.

2. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк два (2) роки.

3. Відповідно до ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом іспитового строку виконання наступних обов`язків: 2.1. періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2.2. повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; 2.3. не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; 2.4. виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

4. Арешт накладений відповідно до ухвали слідчого судді Київського районного суду міста Одеси від 12.02.2025 року (справа №947/5338/25, провадження №1-кс/947/2295/25) на: автомобіль «Nissan Leaf», р.н.з. НОМЕР_2 , номер шасі НОМЕР_3 скасувати.

5. Речові докази: автомобіль «Nissan Leaf», р.н.з. НОМЕР_2 повернути власнику.

6. Цей вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Київський районний суд міста Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

7. Цей вирок не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

8. Цей вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1