Дата документу 25.07.2025Справа № 554/7464/24
Провадження № 1-кс/554/9201/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2025 року м. Полтава

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000057, відомості про яке 08.11.2023 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 4,5 ст. 191 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до Шевченківського районного суду міста Полтави з клопотанням про арешт майна, погодженим прокурором, у кримінальному провадженні №0000057, відомості про яке 08.11.2023 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 4,5 ст.191 КК України.

Підставами для арешту майна слідчий вказує, що слідчим управлінням ГУНП в Полтавській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000057. В ході досудового розслідування отримано інформацію щодо можливих фактів привласнення бюджетних коштів службовими особами Департаменту з питань оборонної роботи, цивільного захисту та взаємодії з правоохоронними органами Полтавської ОВА () у змові з громадянкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час закупівлі товарно-матеріальних цінностей для потреб оборони.

З урахуванням покладених обов`язків, наданих прав та повноважень, ОСОБА_5 , здійснюючи функції представника органу виконавчої влади, виконуючи організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції у Департаменті на посаді директора департаменту - в розумінні положень ч. 3 ст. 18 КК України та примітки 1 до ст. 364 КК України є службовою особою та розпорядником коштів відповідно до до ст. 10 Положення, затвердженого розпорядженням голови Полтавської обласної адміністрації від 18.02.2020 № 89.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Також згідно з п.п. 10, 13 постанови Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 № 1178 «Про затвердження особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування» придбання замовниками товарів може здійснюватися шляхом укладення договору про закупівлю без застосування відкритих торгів у разі, коли замовник не може дотриматися строків для проведення закупівлі із застосуванням відкритих торгів, що повинно бути документально підтверджено замовником.

Указані закупівлі також здійснюються з дотриманням принципів та засад вказаного Закону. Згідно з вимогами статтей 3, 4, 5 цього Закону публічні закупівлі повинні здійснюватися у відповідності до річних планів з обов`язковим дотриманням принципу максимальної економії та запобігання корупційним діям і зловживанням.

Відповідно до Примірної методики визначення очікуваної вартості предмету закупівлі, затвердженої наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 18.02.2020 № 275, визначення замовниками очікуваної вартості складається з етапів визначення потреби в товарах, аналізу ринку, визначення вимог до умов поставки і оплати, визначення очікуваної вартості кожного предмету закупівлі. При цьому, визначення очікуваної вартості передує ретельному вивченню даних ринку, загальнодоступної інформації про ціни та інформації з отриманих цінових пропозицій на момент вивчення ринку, на підставі не менше 3 письмових запитів цінових пропозицій виробникам, офіційним представникам та дилерам, постачальникам товару тощо.

Виконуючи повноваження директора департаменту, ОСОБА_5 знав та усвідомлював правові та економічні засади здійснення закупівель товарів для потреб, які визначені Законом України «Про публічні закупівлі».

Однак, в порушення вищевказаних норм законодавства, директор департаменту ОСОБА_5 , будучи службовою особою, не забезпечивши вжиття реальних заходів з вивчення середньо ринкових цін на предмети закупівлі та визначення їх очікуваної вартості, не здійснивши інших заходів, спрямованих на ефективне використання бюджетних коштів та їх економію, тобто діючи умисно, всупереч встановлених ч. 1 ст. 5 Закону України «Про публічні закупівлі» принципів (максимальна економія, ефективність та пропорційність, запобігання корупційним діям і зловживанням), а також п.п. 10, 13 Постанови Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 № 1178, наказу Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України «Про затвердження примірної методики визначення очікуваної вартості предмета закупівлі» від 18.02.2020 № 275, щодо ефективності використання коштів, розуміючи, що на території України введено воєнний стан, будучи розпорядником бюджетних коштів у межах затвердженого головою облдержадміністрації кошторису Департаменту, з метою виконання заздалегідь розробленого злочинного плану на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, здійснив закупівлю предметів для здійснення підвищення готовності органів управління і сил підсистеми єдиної державної системи цивільного захисту населення і територій до дій за призначенням в умовах надзвичайних ситуацій, за штучно завищеними цінами, що завдало збитків у великих та в особливо великих розмірах, в умовах воєнного стану, шляхом залучення пособників ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 які мали усунути перешкоди, в отриманні грошових коштів через надання підготовлених комерційних пропозицій, договорів із штучно завищеними цінами на поставку товару та подальше обготівкування грошових коштів, що спричинило тяжкі наслідки для обласного бюджету, за наступних обставин.

Так, з метою реалізації свого злочинного плану, ОСОБА_5 залучив пособників директора ТОВ «ТД Монро» ОСОБА_4 , директора ТОВ «ВЕКСТ ТРЕЙД» ОСОБА_6 , директора ТОВ «НОМІСМА» ОСОБА_7 , та директора ТОВ «ДІРАВ» ОСОБА_8 які мали усунути перешкоди, в отриманні грошових коштів через надання підготовлених та заздалегідь узгоджених комерційних пропозицій, договорів із штучно завищеними цінами на поставку товару та подальше обготівкування отриманих коштів, з якими впродовж 2023 року здійснював подальше заволодіння чужим майном, а саме бюджетними коштами, шляхом прийняття ОСОБА_5 до оплати офіційних документів, що містили завідомо недостовірні відомості щодо штучно завищеної вартості які заздалегідь були обумовленими з вказаними суб`єктами господарської діяльності та не відповідали реальним ринковим цінам, за аналогічні товари.

У зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України відповідно до Кодексу цивільного захисту України, законів України «Про місцеві державні адміністрації», «Про правовий режим воєнного стану» «Про оборону України», «Про основи національного спротиву», Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з метою захисту населення у разі загрози виникнення або виникнення надзвичайних ситуацій різного характеру затверджених змін до регіональної «Програми захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню на 2021-2027 роки», затвердженої рішенням першого пленарного засідання четвертої сесії Полтавської обласної ради восьмого скликання від 23.02.2021 №123 зі змінами - вирішено підвищити готовність органів управління і сил підсистеми єдиної державної системи цивільного захисту населення і територій до дій за призначенням в умовах в умовах надзвичайних ситуацій у зв`язку з чим внесено зміни до розпорядження голови облдержадмінстрації від 18.12.2015 №642 «Про Номенклатуру та обсяги регіонального матеріального резерву Полтавської області для запобігання і ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій» (зі змінами).

Після цього, під приводом виконання вказаного рішення у м. Полтава, точну дату слідством не встановлено, але не пізніше червня 2023 року, у директора Департаменту ОСОБА_5 , виник злочинний умисел на незаконне збагачення за рахунок бюджетних коштів, які виділялись з обласного бюджету Полтавської області на потреби оборони.

Так, ОСОБА_5 , на початку червня 2023 року, більш точної дати у ході досудового розслідування не встановлено, з метою реалізації свого злочинного умислу, залучив пособників директора ТОВ «ТД Монро» ОСОБА_4 , директора ТОВ «ВЕКСТ ТРЕЙД» ОСОБА_6 , директора ТОВ «НОМІСМА» ОСОБА_7 , та директора ТОВ «ДІРАВ» ОСОБА_8 , які мали усунути перешкоди, в отриманні грошових коштів через надання підготовлених комерційних пропозицій, договорів із штучно завищеними цінами на поставку товару та подальше обготівкування коштів та передачі їх частини ОСОБА_5 , чим сприяли вчиненню кримінального правопорушення, з корисливих мотивів з метою виконання заздалегідь розробленого злочинного плану на заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем вчиненому в умовах воєнного стану.

Після цього, під приводом виконання рішення голови Полтавської обласної державної адміністрації №642 «Про Номенклатуру та обсяги регіонального матеріального резерву Полтавської області для запобігання і ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій», точну дату слідством не встановлено, директор департаменту ОСОБА_5 , знаючи, що закупівля товару для потреб регіонального матеріального резерву Полтавської області здійснюється за принципами максимальної економії та ефективності використання бюджетних коштів, будучи знайомим з ОСОБА_4 у невстановлений день та час, але не пізніше 20 червня 2023 року, попередньо обговоривши завищення ціни при закупівлі товарів усвідомлюючи протиправність такого діяння та можливі негативні наслідки, не забезпечивши вжиття реальних заходів з вивчення середньо ринкових цін на відповідні товари, не здійснивши заходів, спрямованих на ефективне використання бюджетних коштів та їх економію, з метою заволодіння грошовими коштами з бюджету Полтавської області, ОСОБА_5 надав незаконну перевагу підконтрольним ОСОБА_4 юридичним особам ТОВ «ТД Монро», ТОВ «ВЕКСТ ТРЕЙД», ТОВ «НОМІСМА», ТОВ «ДІРАВ» під час укладання договорів щодо закупівлі предметів для регіонального матеріального резерву Полтавської області за цінами, які не відповідають ринковим і є завищеними.

Після цього, упродовж червня листопада 2023 року, зловживаючи службовим становищем з метою виконання заздалегідь розробленого злочинного плану на заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем вчиненому з залученням пособників директора ТОВ «ТД Монро» ОСОБА_4 , директора ТОВ «ВЕКСТ ТРЕЙД» ОСОБА_6 , директора ТОВ «НОМІСМА» ОСОБА_7 , та директора ТОВ «ДІРАВ» ОСОБА_8 які мали усунути перешкоди в отриманні грошових коштів через надання підготовлених комерційних пропозицій, договорів із штучно завищеними цінами на поставку товару та подальше обготівкування та передачі частини отриманих коштів ОСОБА_5 , діючи в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 у м. Полтава використав свої службові повноваження всупереч інтересам служби, не забезпечивши вжиття реальних заходів з вивчення середньо ринкових цін та визначення очікуваної вартості предмета закупівлі, всупереч вимог бюджетного законодавства, подав потребу на закупівлю товарно-матеріальних цінностей, що забезпечило виділення бюджетних коштів та у подальшому укладення договорів на необґрунтовано велику суму для визначених товарів закупівлі.

Згідно із ст. 7 Бюджетного кодексу України принцип ефективності та результативності передбачає, що при складанні та виконанні бюджетів усі учасники бюджетного процесу мають прагнути досягнення цілей, шляхом забезпечення якісного надання публічних послуг при залученні мінімального обсягу бюджетних коштів та досягнення максимального результату при використанні визначеного бюджетом обсягу коштів. Кожен учасник бюджетного процесу несе відповідальність за свої дії або бездіяльність на кожній стадії бюджетного процесу.

Окрім того, приписами статтями 19, 22, 26 Бюджетного кодексу України визначено, що розпорядник бюджетних коштів організовує та здійснює моніторинг виконання бюджетних програм, здійснює оцінку їх ефективності, здійснює управління бюджетними коштами у межах встановлених йому бюджетних повноважень, забезпечуючи ефективне, результативне і цільове використання бюджетних коштів, а також забезпечують внутрішній контроль, який застосовуються керівником для забезпечення дотримання законності та ефективності використання бюджетних коштів.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2002

№ 228 «Про затвердження Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ» розпорядники під час складання проектів кошторисів, планів спеціального фонду зобов`язанні проводити відповідні розрахунки, які є невід`ємною частиною кошторису. Показники видатків бюджету, що включаються до проекту кошторису, повинні бути обґрунтовані відповідними розрахунками за кожним кодом економічної класифікації видатків бюджету або класифікації кредитування бюджету і деталізовані за видами та кількістю товарів (робіт, послуг) із зазначенням вартості за одиницю.

Надалі в службовому кабінеті №208 за адресою: м. Полтава вул. Раїси Киреченко, 14, ОСОБА_5 маючи реальну можливість розпоряджатися бюджетними коштами, діючи умисно, з метою виконання плану злочинних дій, який передбачав чіткі узгоджені між собою етапи підготовки та заволодіння бюджетними коштами, використав своє службове становище всупереч інтересам служби щодо максимальної економії та ефективності використання бюджетних коштів, уклав з суб`єктами господарської діяльності, які були залучені як пособники, договори закупівлі предметів для регіонального матеріального резерву Полтавської області за цінами, які не відповідають ринковим і є завищеними.

Так, 01.11.23 на виконання спільного злочинного умислу з залученням пособників які мали усунути перешкоди, в отриманні грошових коштів через надання підготовлених комерційних пропозицій, договорів із штучно завищеними цінами на поставку товару та подальше обготівкування та передачу частини отриманих коштів ОСОБА_5 , більш точного часу у ході досудового розслідування не встановлено, у приміщенні Департаменту за адресою м. Полтава, вул. Раїси Кириченко, 14, каб. 208 між Департаментом, в особі директора ОСОБА_5 (Замовник) та ТОВ «ДІРАВ» () в особі директора ОСОБА_8 (Постачальник) укладено договір поставки № 80-т/мз.

Відповідно пункту 1.1 укладеного договору Постачальник зобов`язується поставити та передати у власність Замовника акумуляторну батарею Motorola PMNN4493AC для радіостанцій DP4400, 7.4V, 3000 mAh в кількості 500 шт., за цінами, які вказані в специфікації Додаток № 1 до Договору.

Відповідно до п. 3.1 вказаного Договору загальна вартість товару становить 2 425 000 грн.

Крім того, відповідно до укладеного договору передбачено:

п. 2.1 Якість Товару, що поставляється, повинна відповідати вимогам, зазначеним у технічній документації, згідно Держстандартів, технічних умов та санітарно гігієнічних умов, встановлених для кожного виду Товару, і повинна бути підтверджена сертифікатом якості виробника або сертифікатом відповідності (чи іншими документами, що підтверджують якість Товару).

п. 4.1 форма оплати безготівковий розрахунок у національній валюті на поточний рахунок Постачальника на підставі виставленого розрахунку фактури та видаткової накладної на поставлений Товар;

п. 5.1 Термін поставки Товару протягом 21 (двадцять одного) календарного дня з моменту підписання договору сторонами

п. 5.3 місце поставки товару: м. Полтава, вул. Раїси Кириченко, 14;

На виконання умов вказаного договору на підставі видаткової накладної №ВМ192 від 01.11.2023 ТОВ «ДІРАВ» в особі директора ОСОБА_8 передав, а уповноважена особа Департаменту, одержала акумуляторну батарею Motorola PMNN4493AC для радіостанцій DP4400, 7.4V, 3000 mAh, в кількості 500 шт., загальною вартістю 2 425 000 грн.

Після поставки товару, яка фактично відбулась 01.11.2023, у приміщенні Департаменту за адресою: м. Полтава, вул. Раїси Кириченко, 14, директор ОСОБА_5 достовірно знаючи про штучно завищену ціну на товар, усвідомлюючи, що керівник даного підприємства підконтрольний ОСОБА_9 , діючи умисно, з метою виконання плану злочинних дій, з залученням пособників, шляхом використання свого службового становища всупереч інтересам служби розпорядився перерахувати постачальнику грошові кошти на загальну суму 2 425 000 грн на підставі платіжної інструкції № 194 від 07.11.2023, згідно якої Департаментом з рахунку Державної казначейської служби України UA00008182 на рахунок ТОВ «ДІРАВ» в ПуАТ КБ «АКОРДБАНК» НОМЕР_1 перераховано грошові кошти в сумі 2 425 000 грн з призначенням платежу за придбання акумуляторних батарей.

Відповідно до висновку експертів за результатами проведення комплексної судової товарознавчої та економічної експертизи від 18.12.2024 №8822/24-54/8823/24-57/8998/24-71ДСК, документально підтверджується розмір втрачених активів (збитків) завданих обласному бюджету внаслідок закупівлі Департаментом товарно-матеріальних цінностей для потреб оборони у розмірі 847 415, 00 грн.

Розмір втрат (збитків) заподіяних Департаменту з питань оборонної роботи, цивільного захисту та взаємодії з правоохоронними органами Полтавської ОВА (обласному бюджету) () складає 847 415, 00 грн, якими вказані особи заволоділи в подальшому розподіливши між собою обернули на свою користь.

Таким чином, ОСОБА_8 підозрюється у пособництві заволодінні чужим майном шляхом зловживанням службовою особою своїм службовим становищем, в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України.

Отже, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України, а саме у пособництві заволодінні чужим майном шляхом зловживанням службовою особою своїм службовим становищем, в умовах воєнного стану, у особливо великих розмірах.

13.06.2025 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України.

У ході досудового розслідування отримано дані про те, що існує реальна загроза, що підозрювана ОСОБА_8 буде вживати заходи з метою уникнення покарання та може відчужити на користь третіх осіб належне їй майно.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, реєстрів транспортних засобів щодо суб`єкта ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановлено, що остання володіє об`єктами нерухомого та рухомого майна, які належать їй на праві приватної власності, а саме: земельна ділянка кадастровий номер :03:001:0064 площею 0,2001 га; земельна ділянка кадастровий номер :03:001:0063 площею 0,0972 га; земельна ділянка кадастровий номер :03:001:0062 площею 0,0827 га; житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 ; автомобіль марки FIAT QUBO BI0685AE VIN НОМЕР_2 2018 р.в.; квартира за адресою АДРЕСА_2 .

На підставі викладеного, з метою конфіскації майна, слідчий просить накласти арешт на нерухоме майно підозрюваної. Крім того, у поданому клопотанні слідчий просить розглянути клопотання без виклику власника майна, оскільки існує реальна загроза, що підозрюваний може відчужити майно на користь третіх осіб.

В судове засідання слідчий та прокурор не з`явились, слідчий надав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, в якій клопотання підтримав та просив його задовольнити. Неприбуття слідчого в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Таким чином, з метою забезпечення арешту майна, клопотання розглядається без повідомлення підозрюваної.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Вивчивши матеріали клопотання та долучені до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Відповідно до ч. 5 ст. 191 Кримінального кодексу України передбачена кримінальна відповідальність з покаранням у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

У відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається

з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Встановлено, щослідчим управлінням ГУНП в Полтавській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000057, відомості про яке 08.11.2023 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч.4,5 ст. 191 КК України.

Відповідно до клопотання слідчого, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюється у пособництві заволодінні чужим майном шляхом зловживанням службовою особою своїм службовим становищем, в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст.191 КК України.

13.06.2025 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, реєстрів транспортних засобів щодо суб`єкта ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановлено, що остання володіє об`єктами нерухомого та рухомого майна, які належать їй на праві приватної власності, а саме: земельна ділянка кадастровий номер :03:001:0064 площею 0,2001 га; земельна ділянка кадастровий номер :03:001:0063 площею 0,0972 га; земельна ділянка кадастровий номер :03:001:0062 площею 0,0827 га; житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 ; автомобіль марки FIAT QUBO BI0685AE VIN НОМЕР_2 2018 р.в.; квартира за адресою АДРЕСА_2 .

Виходячи з аналізу положень пункту першого частини третьої статті 132 КПК України, статті 170 КПК України, слідчий, прокурор в ході розгляду клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні, в якому особі оголошено про підозру, має довести існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення.

Розглядаючи клопотання слідчого по суті, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_8 інкримінованих їй кримінальних правопорушень.

Так, зі змісту клопотання та матеріалів, які його обґрунтовують, вбачається, що зазначені обставини підозри, які інкримінуються ОСОБА_8 мають місце та підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю доказів.

Відповідно до приписів п. 3 ч. 2 ст. 170 КК України, арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

З огляду на ч. 2 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

В рішенні «Раймондо проти Італії», скарга 12954/87, 22 лютого 1994 року ЄСПЛ зазначив: « п.27. …арешт, поза сумнівом, застосували як проміжковий захід, що має забезпечити - в разі - необхідності - подальшу конфіскацію майна, яке вважають імовірно результатом незаконної діяльності. Такий захід виправданий і не можна стверджувати, що накладення арешту на цій стадії провадження було непропорційне поставленій меті.»

Отже, матеріали клопотання свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, за наявності усіх підстав для арешту майна, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, шляхом накладення арешту на зазначене в клопотанні майно.

Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що у відповідності до ст. 174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000057, відомості про яке 08.11.2023 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4,5 ст. 191 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно підозрюваної ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: земельну ділянку кадастровий номер :03:001:0064 площею 0,2001 га; земельну ділянку кадастровий номер :03:001:0063 площею 0,0972 га; земельну ділянку кадастровий номер :03:001:0062 площею 0,0827 га; житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 ; автомобіль марки FIAT QUBO BI0685AE VIN НОМЕР_2 2018 р.в., з позбавленням права відчуження, розпорядження та користування, до скасування арешту в установленому законом порядку.

Виконання зазначеної ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду на протязі 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1