УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2025 року

м. Київ

справа № 758/781/25

провадження № 51-2259 ск 25

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу представника ТДВ «Броварський завод котельного устаткування Арденз» - адвоката ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 24 березня 2025 року,

встановив:

Як убачається із касаційної скарги та копій судових рішень,ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 05 лютого 2025 року залишено без задоволення клопотання представника ТДВ «Броварський завод котельного устаткування Арденз» - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 0000288 від 19 вересня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, представник ТДВ «Броварський завод котельного устаткування Арденз» - адвокат ОСОБА_4 оскаржив її в апеляційному порядку.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 24 березня 2025 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ТДВ «Броварський завод котельного устаткування Арденз» - адвоката ОСОБА_4 , оскільки вказана ухвала слідчого судді не підлягає апеляційному оскарженню.

У касаційній скарзі представник ТДВ «Броварський завод котельного устаткування Арденз» - адвокат ОСОБА_4 ставить питання про скасування ухвали суду апеляційної інстанції як незаконної у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону України та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції. На обгрунтування заявленої вимоги зазначає, що ухвала слідчого судді про відмову у скасуванні арешту майна фактично продовжує чинність уже накладеного арешту і є рішенням суду щодо правомірності подальшого застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження. Тому апеляційний суд безпідставно відмовив у відкритті провадження за його апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 05 лютого 2025 року. Водночас посилається на правові позиції, викладені в ухвалі Верховного Суду від 23 січня 2024 року у справі № 569/19829/21, в постанові Верховного Суду від 12 жовтня 2017 року у справі № 5-142 кс (15) 17, в постанові Великої Палати від 23 травня 2018 року у провадженні № 13-19 кс 18.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши копії судових рішень, обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, доданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Як слідує із копії ухвали апеляційного суду, представник у поданій апеляційній скарзі просив скасувати ухвалу слідчого судді, якою залишено без задоволення його клопотання про скасування арешту майна.

Згідно ч. 3 статті 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

Положення ч. ч. 1, 2 ст. 309 КПК України містять перелік судових рішень слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування в апеляційному суді і цей перелік розширеному тлумаченню не підлягає.

Водночас ч. 3 ст. 309 КПК України встановлено, що скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

До цього переліку, серед інших, належатьсудові рішення, постановлені в порядку ст. 173 КПК України, тобтоухвали слідчого судді про арешт майна або відмову в ньому (п. 9 ч. 1 ст. 309 КПК України).

Разом із тим, кримінальний процесуальний закон не передбачає можливості оскарження ухвал слідчого судді, прийнятих у порядку ст. 174 КПК України, зокрема, про відмову в скасуванні арешту майна (ухвали про відмову в задоволенні клопотання про скасування арешту майна).

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду зробила висновокщодо застосування положень п. 9 ч. 1 ст. 309 КПК України у взаємозв`язку зі статтями 170, 173, 174 КПК України, згідно з яким ухвали слідчого судді про повне або часткове скасування арешту майна та про відмову в скасуванні арешту майна, постановлені в порядку ст. 174 КПК України, апеляційному оскарженню не підлягають (постанова від 20 травня 2024 року, справа № 712/191/23, провадження № 51-3208 кмо 23).

Як убачається із копії ухвали апеляційного суду, суддя вказаного суду, відмовляючи у відкритті провадження за апеляційною скаргою представника ТДВ «Броварський завод котельного устаткування Арденз» - адвоката ОСОБА_4 , застосував положення статті 309 КПК України, яка містить вичерпний перелік ухвал слідчого судді, що підлягають оскарженню під час досудового розслідування.

З таким висновком погоджується і колегія суддів, з огляду на позицію Конституційного Суду України, відповідно до якої обмеження прав і свобод людини і громадянина є допустимим виключно за умови, що таке обмеження є домірним (пропорційним) та суспільно необхідним (абзац шостий пп. 3 п. 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 19 жовтня 2009 року № 26-рп/2009).

Тому, оскаржувана ухвала апеляційного суду грунтується на положеннях кримінального процесуального законодавства України та практиці Верховного Суду.

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про те, що ухвала слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 05 лютого 2025 року, якою залишено без задоволення клопотання представника ТДВ «Броварський завод котельного устаткування Арденз» - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна, не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, тому рішення апеляційного суду є законним та обґрунтованим.

Також, колегія суддів звертає увагу на те, що відмова в скасуванні арешту майна не позбавляє представника права звернутися до слідчого судді, суду з повторним клопотанням про скасування арешту майна в порядку ст. 174 КПК України.

Крім того, колегія суддів відхиляє посилання в касаційній скарзі захисника на висновки, сформульовані у постановах Верховного Суду від 12 жовтня 2017 року у справі № 5-142 кс (15) 17, в постанові Великої Палати від 23 травня 2018 року у провадженні № 13-19 кс 18, оскільки вони стосувалися інших правовідносин, зокрема, щодо апеляційного оскарження ухвали слідчого судді, постановлення якої не передбачено КПК України, тоді як в цій справі слідчий суддя ухвалив рішення відповідно до вимог ст. 174 КПК України.

Водночас Верховний Суд також не бере до уваги посилання захисника на правову позицію, викладену в ухвалі Верховного Суду від 23 січня 2024 року у справі № 569/19829/21, оскільки застосовувати практику Верховного Суду потрібно як з урахуванням обставин кримінального провадження, так і цілісного контексту сформульованої Верховним Судом правової позиції, без перекручень її змісту та використання відносно до контексту.

Враховуючи вищенаведене, твердження представника щодо істотного порушення апеляційним судом вимог кримінального процесуального закону, а саме, безпідставної відмови у відкритті провадження за його апеляційною скаргою на вищевказану ухвалу слідчого судді, не заслуговують на увагу.

Таким чином, апеляційний суд, відмовляючи у відкритті провадження за апеляційною скаргою представника ТДВ «Броварський завод котельного устаткування Арденз» - адвоката ОСОБА_4 , діяв відповідно до вимог закону, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення його скарги та вважає, що у відкритті провадження за його касаційною скаргою слід відмовити.

Враховуючи викладене та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ТДВ «Броварський завод котельного устаткування Арденз» - адвоката ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 24 березня 2025 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3