ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11-сс/818/724/25 Доповідач ОСОБА_1
Справа № 646/1905/23 Слідчий суддя ОСОБА_2
Категорія: у порядку КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2025 року Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого - ОСОБА_3 ,

суддів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю секретаря - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Основ`янського районного суду м. Харкова від 23 травня 2025 року про відмову у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 на постанову слідчого СВ ВП № 1 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області від 16.04.2025 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000382 від 28.12.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 289 КК України,-

в с т а н о в и в:

Ухвалою слідчого судді Основ`янського районного суду м. Харкова від 23 травня 2025 року у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , на постанову слідчого СВ ВП № 1 Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області від 16.04.2025 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000382 від 28.12.2022 відмовлено.

Представник ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 , не погодившись з вказаною ухвалою слідчого судді, подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою скасувати постанову слідчого СВ ВП № 1 Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області від 16.04.2025, зобов`язати слідчого вчинити необхідні слідчі дії, направлені на об`єктивне та всебічне розслідування. Крім того, ОСОБА_8 просить проводити розгляд апеляційної скарги без його участі.

В обгрунтування апеляційних вимог посилається на те, що ОСОБА_7 є володільцем транспортного засобу - Mercedes-Benz реєстраційний номер НОМЕР_1 . У своїй заяві про вчинення злочину вказав про незаконне заволодіння цим автомобілем його племінником ОСОБА_9 .

Слідча у постанові про закриття кримінального провадження безпідставно вказала, що від ОСОБА_7 не надійшло жодних документів, які б свідчили про законну належність цього автомобіля саме ОСОБА_7 .

Звертає увагу, що постанова слідчого про відмову у визнанні ОСОБА_7 потерпілим від 02.12.2024, не була оскаржена до слідчого судді, оскільки вказана постанова не була направлена ані ОСОБА_7 , ані його представнику. Всі аналогічні постанови про відмову у визнанні ОСОБА_7 потерпілим, були скасовані слідчим суддею.

Слідча, приймаючи рішення про закриття кримінального провадження, прийняла до уваги показання ОСОБА_9 , не перевіривши їх з іншими доказами, та не надала оцінки показанням свідів ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Особа військового, якому нібито ОСОБА_9 продав автомобіль, який в подальшому був повернутий, не встановлена. Показання ОСОБА_7 взагалі не взято до уваги.

ОСОБА_7 є користувачем цього транспортного засобу і посилання слідчого на відсутність права власності на цей автомобіль, є безпідставним. Виходячи з наведеного, у діях ОСОБА_9 є ознаки кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 289 КК України.

Представник заявника ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 просив розглядати апеляційну скаргу без його участі, прокурор у судове засідання не прибув, що не перешкоджає апеляційному розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали судового та кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що наявні підстави для задоволення апеляційної скарги представника заявника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , з огляду на таке.

Перевіряючи ухвалу слідчого судді щодо відмови в задоволенні скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 16.04.2025, колегія суддів вважає її передчасною з наступних підстав. Відмовляючи в задоволенні скарги, слідчий суддя погодився з висновком та підставами закриття кримінального провадження, з огляду на те, що з вересня 2022 року, ОСОБА_7 не проявив жодної активної позиції, направленої на підтвердження факту переходу права власності на рухоме майно, в порядку цивільного судочинства.

Слідчий суддя зазначив, що користування автомобілем на підставі розписки, без належного укладення договору купівлі-продажу транспортного засобу, не вважається укладеним договором відповідно до закону. У даному випадку, ОСОБА_7 діяв на власний розсуд та ризик, будучи обізнаним про смерть титульного власника транспортного засобу.

Матеріали кримінального провадження містять протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 16.01.2023, рапорт від 03.04.2025 про проведення опитування слідчим ОСОБА_10 у режимі телефонної розмови, у зв`язку з його виїздом за межі України; протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 11.03.2023. Слідчий суддя зазначив, що скаржником не зазначено жодних доводів, які б об`єктивно вказували на неповноту досудового розслідування, із зазначенням конкретних дій, які не були виконані слідчим під час проведення досудового розслідування, і які б слугували підставою для скасування постанови про закриття кримінального провадження та дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги представника заявника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 .

З таким висновком слідчого судді суд апеляційної інстанції не погоджується.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що СВ ВП № 1 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000382 від 28.12.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 289 КК України. Постановою слідчого від 31.08.2023 кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000382 від 28.12.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 289 КК України, закрито.

Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 18.01.2024 вказана постанова слідчого була скасована.

Після відновлення досудового розслідування, слідчим до матеріалів кримінального провадження було долучено Актовий запис про смерть № 25 від 17.02.2020 про те, що ОСОБА_12 , який був власником транспортного засобу - Mercedes-Benz реєстраційний номер НОМЕР_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

03.04.2025 у режимі телефонної розмови, слідчим було опитано свідка ОСОБА_10 , який знаходиться за кордоном.

Відповідно до рапорту слідчого, свідок ОСОБА_10 підтвердив раніше надані ним показання. На запитання слідчого пояснив, що під час продажу автомобіля Mercedes-Benz реєстраційний номер НОМЕР_1 , не чув, щоб ОСОБА_7 та ОСОБА_9 сумісно складалися коштами для придбання транспортного засобу, зазначив, що активну участь у придбанні автомобіля приймав ОСОБА_9 , і саме він перевіряв його технічний стан. Кошти під час придбання автомобіля передавав ОСОБА_7 .

04.04.2025 слідчим допитано свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та 16.04.2025 прийнято рішення про закриття кримінального провадження.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження, слідчий дійшов висновку, що на час придбання автомобіля ОСОБА_7 та ОСОБА_9 проживали разом, обидва користувалися цим транспортним засобом, а тому вказаний автомобіль є їх спільною сумісною власністю.

Крім того, слідчий виходив з того, що договір купівлі-продажу щодо транспортного засобу не укладався, автомобіль не знятий з обліку у уповноваженому органі МВС та зареєстрований за першим власником, у зв`язку із чим, видача розписки, довіреності на право володіння, користування та розпорядження автомобілем не свідчить про укладення договору купівлі-продажу, а тому відсутні правові підстави для визнання права власності на вказаний автомобіль саме за ОСОБА_7 . У зв`язку із наведеними обставинами, слідчим не було встановлено, що в діях ОСОБА_9 не вбачається ознак кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 289 КК України. Однак, колегія суддів вважає такий висновок слідчого передчасним, прийнятим без надання оцінки показанням раніше допитаного свідка ОСОБА_15 , який під час допиту 11.03.2023 повідомив, що 18.09.2022 до нього звернувся ОСОБА_7 з проханням разом подивитися стан автомобіля, з метою його можливого придбання для власного користування. ОСОБА_11 погодився та в подальшому разом з ОСОБА_7 та його племінником ОСОБА_9 зустрілися із продавцем ОСОБА_10 .

Оглянувши авто, ОСОБА_7 прийняв рішення про придбання транспортного засобу. При цьому, ОСОБА_10 повідомив ОСОБА_7 , що оформити документально авто неможливо, бо власник помер і свідоцтво про реєстрацію ТЗ залишилося на його ім`я. ОСОБА_7 це підходило і він заплатив ОСОБА_10 власних 2250 доларів. Після цього, ОСОБА_10 передав ОСОБА_7 свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль та написав розписку про продаж авто.

Потім 29.11.2022 свідок разом із ОСОБА_7 приїхали до ОСОБА_9 за його місцем мешкання, щоб останній усунув несправності автомобіля. ОСОБА_9 сказав ОСОБА_7 залишити автомобіль та свідоцтво про його реєстрацію, та повідомив, що авто буде готово 30.11.2022. Але через кілька днів дізнався від ОСОБА_7 , що ОСОБА_9 не планує повертати авто, оскільки воно йому сподобалося. Після цієї події, ОСОБА_7 звернувся до правоохоронного органу.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що допитаний у якості свідка ОСОБА_9 надав дещо інші показання з приводу обставин придбання спірного автомобіля та подальшого його використання, які не узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_11 . У постанові слідчого відсутнє взагалі посилання на показання свідка ОСОБА_11 , відсутній аналіз цих показань у сукупності з показанням інших свідків та заявника. Крім того, висновок слідчого про те, що вказаний автомобіль є спільною сумісною власністю ОСОБА_7 та ОСОБА_9 є суб`єктивним тлумаченням слідчою, оскільки даний факт потребує підтвердження у встановленому законом порядку, враховуючи, що ОСОБА_7 вважає цей транспортний засіб придбаним саме за його власні кошти. Крім того, колегія суддів зауважує, що у показаннях свідка ОСОБА_9 наявні суперечності, оскільки будучи допитаним 18.04.2024 ОСОБА_9 повідомив, що в грудні 2022 року відремонтував авто, витративши на це кошти, і після цього продав його військовому. Де на час допиту знаходиться автомобіль, пояснив, що йому не відомо.

Однак, вже під час допиту 04.04.2025, ОСОБА_9 повідомив, що приблизно через 3 дні після продажу автомобіля військовому, він приїхав на СТО, де працює ОСОБА_9 та повернув йому вказаний автомобіль, оскільки в нього не вистачало коштів на ремонт, після чого авто знаходилося на СТО, та його ремонт здійснювався за рахунок ОСОБА_14 . Крім того, зазначив, що продаж автомобіля погоджував із ОСОБА_7 у телефонному режимі. Таким чином, слідчим не усунуті суперечності у показаннях свідка ОСОБА_9 . Відповідно до статті 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, дати їм належну оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Пункт 2 частини 1 статті 284 КПК України передбачає закриття кримінального провадження у разі встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до частин 1, 3 статті 110 КПК України, процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду.

Рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися лише після всебічного повного та об`єктивного дослідження усіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (статті 2, 284 КПК України).

В той же час КПК України визначає можливість прийняття такого рішення лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності. У свою чергу, слідчий суддя, на якого КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. На думку суду апеляційної інстанції, зазначені вимоги закону слідчим та слідчим суддею не дотримані, оскільки під час досудового розслідування не було вжито всіх необхідних заходів з метою перевірки обставин, за якими розпочато досудове розслідування та передчасно прийнято рішення про закриття кримінального провадження. У зв`язку із наведеним, доводи апеляційної скарги представника заявника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 щодо необхідності скасування ухвали слідчого судді та постанови слідчого про закриття кримінального провадження від 16.04.2025, є слушними.

Разом з тим, вимога представника заявника про зобов`язання слідчого вчинити необхідні слідчі дії, задоволенню не підлягає, оскільки суд апеляційної інстанції не має процесуальної можливості зобов`язати слідчого провести слідчі дії.

За наведених обставин апеляційна скарга представника заявника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 підлягає частковому задоволенню.

У зв`язку із наведеним, колегія суддів приходить до висновку, що постанова слідчого СВ ВП № 1 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області від 16.04.2025 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000382 від 28.12.2022 не відповідає вимогам закону, оскільки винесена без всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, без їх належної перевірки. Зазначені порушення тягнуть за собою скасування ухвали слідчого судді Основ`янського районного суду м. Харкова від 23 травня 2025 року і постановленням апеляційним судом, згідно вимог статті 407 КПК України нової ухвали, якою скаргу представника заявника на постанову слідчого про закриття кримінального провадження слід задовольнити частково, постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 16.04.2025 скасувати, а матеріали даного кримінального провадження повернути прокурору для подальшого проведення досудового розслідування.

На підставі викладеного та керуючись статтями 404, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Основ`янського районного суду м. Харкова від 23 травня 2025 року скасувати і постановити нову ухвалу.

Скаргу ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково.

Постанову слідчого СВ ВП № 1 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області від 16.04.2025 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000382 від 28.12.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 289 КК України - скасувати.

Матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000382 від 28.12.2022 року - направити прокурору для організації досудового розслідування.

Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України.

Головуючий -

Судді: