Справа № 355/133/24
Провадження № 1-кп/355/54/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2025 року Баришівський районний суд Київської області

у складі: головуючого-судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Баришівка обвинувальний акт по кримінальному проваджені, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0003846 від 03 листопада 2023 року за фактом вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.187 КК України у відношенні,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця село Морозівка, Баришівського району, Київської області, громадянина України, який має середню освіту, ніде не працюючого, існуючого на випадкові заробітки, на утриманні неповнолітніх дітей не має, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Під час судового засідання до суду звернувся захисник ОСОБА_5 з клопотанням у якому просить змінити обвинуваченому ОСОБА_4 , міру запобіжного заходу тримання під вартою на запобіжній захід у виді домашнього арешту за адресою АДРЕСА_1 або на інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Своє клопотання обґрунтовує тим, що оскільки взяття під вартою є виключним і найбільш суворим запобіжним заходом, який застосовується лише тоді, коли є підстави вважати, що менше суворий запобіжний захід можуть не забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків і належної поведінки, вважає, що є підстави для обрання більш м`якого запобіжного заходу. Запобіжний захід повинен застосовуватися лише у разі крайньої необхідності, якщо неможна забезпечити належну поведінку підозрюваного (обвинуваченого). Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчинені особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії що передбачені ч.1 ст.177 КПК України. Саме виклад обставин, які дають змогу обґрунтовано підозрювати особу у скоєнні злочину та зробити висновок про наявність ризиків, обґрунтування неможливості запобігти ризикам при застосування більш м`яких запобіжних заходів та обґрунтування обов`язків. Прокурор не має права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього законних підстав. Вона вважає, що станом на даний час існують усі достатні законні підстави для зміни обвинувальному міри запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт (чи інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою) з огляду на наступне:

З виписки з історій хвороби стаціонарного хворого та консультативного заключення вбачається, що ОСОБА_4 має незадовільний стан здоров`я та має ряд захворювань. Із характеристики ОСОБА_4 вбачається, що він по місцю проживання характеризується позитивно. Мати обвинуваченого ОСОБА_6 є онкохворою, постійно проходить курси хіміотерапії та потребує стороннього догляду. З чоловіком ОСОБА_6 розлучена. Із акту обстеження матеріально- побутових умов домогосподарства з метою підтвердження фактичного місця проживання вбачається, що ОСОБА_6 фактично проживає з донькою ОСОБА_7 2012 року народження, при цьому її чоловік ОСОБА_8 фактично з нею не проживає та тільки приїздить на два дні-субота та неділя до малолітньої доньки. Мати обвинуваченого фактично проживає з малолітньою донькою, яка не може їй забезпечити такого догляду, адже малолітній дитині самій потрібен в силу її віку. Проте повнолітній син-обвинувачений ОСОБА_4 зможе здійснювати догляд як за своєю матір`ю так і за малолітньою сестрою.

Сторона обвинувачення жодним чином не підтверджує ті ризики на які вона посилається, як на підставі продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Як передбачає практика ЄСПЛ, тривале тримання під вартою може бути виправдане в тому випадку, коли є певні ознаки існування суспільного інтересу, що попри презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до особистої свободи (рішення ЄСПЛ від 10 липня 2001 року «Ільков проти Болгарії»). Тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 не буде виправдане тим, що існують ознаки суспільного інтересу, а тому факт його тримання під вартою буде суперечить конвенції про захист основоположних прав та свобод людини, практиці Європейського суду з прав людини, Конституції України та іншим законодавчим актам України. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Усі ризики мають бути реальними і обґрунтованими, аргументи на цей предмет не повинні бути загальними і абстрактними. Наразі справа перебуває на стадії судового розгляду, досліджено частину доказів. Така обставина є підтвердженням того, що з плином часу та руху справи у суді ризики зменшились. Враховуючи дані про особу ОСОБА_4 , які вказують на існування міцних важелів соціального стримування, незадовільного стану здоров`я, слід вважати, що пропорційним є ступеню ризиків, які є у кримінальному провадженні, буде запобіжний захід у виді домашнього арешту для забезпечення виконання ним обов`язків передбачених КПК України.

До клопотання були надані: копія акту №92 обстеження матеріально-побутових умов домогосподарств з метою підтвердження фактичного місця проживання осіб від 20 липня 2025 року, копія виписки з історії хвороби стаціонарного хворого номер медичної картки 150535/41 від 2023 року стосовно хворого ОСОБА_4 , копія виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного )хворого від 23 березня 2017 року стосовно ОСОБА_4 , копія виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного хворого ОСОБА_6 від 04 липня 2025 року, копія висновку про наявність порушення функцій організму, через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі стосовно ОСОБА_6 від 15 квітня 2025 року висновок дійсний до 15 квітня 2026 року, копія довідки №148 від КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Баришівської селищної ради стосовно ОСОБА_6 , копія консультативного заключення стосовно ОСОБА_4 від 12 березня 2024 року, копія характеристики з місця проживання ОСОБА_4 ..

З свого боку до суду надав своє клопотання прокурор групи прокурорів у кримінальному провадженні прокурор Баришівського відділу Броварської окружної прокуратури ОСОБА_9 з клопотанням у якому просить продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 строком на 60 діб.

Своє клопотання обґрунтовує тим, що 02 листопада 2023 року, приблизно о 18 годині 45 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись на залізничній станції «Нова троянда», за адресою: Київська область, Броварський район, село Морозівка, побачив ОСОБА_10 , яка рухалась пішки в напрямку будинку №28 по провулку Святоуспенському, де у нього раптово виник злочинний умисел вчинити напад з метою заволодіння майном останньої для власного збагачення, поєднаний із застосуванням насильства, небезпечного для здоров`я потерпілої. Відразу реалізуючи свій злочинний умисел, переслідуючи корисливу мету, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання наслідків, ОСОБА_4 , почав переслідувати ОСОБА_10 .. Після чого за пагорбом, що знаходиться за координатами: 50,358069, 31,210023 за адресою: Київська область, Броварський район, село Морозівка, підбіг до потерпілої ОСОБА_10 та наніс 1 (один) удар правою рукою в праву сторону обличчя останньої, внаслідок чого потерпіла втратила рівновагу та впала на землю, на трав`яне покриття. В подальшому, з метою недопущенням можливого фізичного опору з боку потерпілої ОСОБА_10 , ОСОБА_4 відразу насів зверху на потерпілу та почав продовжувати наносити удари обома руками по її обличчю. Отже, ОСОБА_4 подолав можливість потерпілої ОСОБА_10 чинити йому опір, спричинивши їй тілесні ушкодження у вигляді: закрита черепно-лицьова травма по одному синцю лівої та правої параорбітальної ділянок, лівих та правих скроневих та виличних ділянок, садна на обличчі, забійно-рвана рана носа, перелом кісток носу, струс головного мозку, синці на грудях.

Продовжуючи реалізацію свого умислу на заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для здоров`я потерпілої, ОСОБА_4 користуючись її безпорадним станом, зірвав шкіряну сумку чорного кольору, належну потерпілій, яка знаходилася на плечі ОСОБА_10 вартістю 1008 грн., в якій були особисті речі останньої, а саме: ключі від будинку, роботи, автомобіля «Volkswagen» та від поштових скриньок, павербанк світло-бежевого кольору, транспортна картка з № НОМЕР_1 , банківська картка «Сенс банк», банківська картка для виплат «ПриватБанк» з № НОМЕР_2 , банківська картка універсальна «Приват Банк» з номером № НОМЕР_3 , зарплатна картка «ОТР банк» з № НОМЕР_4 , кредитна картка «ОТР банк» з № НОМЕР_5 , грошові кошти у сумі 18 000 гривень та гаманець червоного кольору.

Після чого, ОСОБА_4 залишив місце вчинення кримінального правопорушення разом з викраденим майном, розпорядившись ним на власний розсуд, завдавши своїми діями майнової шкоди потерпілій ОСОБА_10 на загальну суму 19 008 гривень.

30 листопада 2023 ухвалою слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України строком на 60 (шістдесят ) діб строком до 29 січня 2024 року включно.

26 січня 2024 року ухвалою Баришівського районного суду Київської області ОСОБА_4 запобіжний захід був продовжений до 25 березня 2024 року включно.

21 березня 2024 року ухвалою Баришівського районного суду Київської області обвинуваченому ОСОБА_4 строк тримання під вартою був продовжений до 19 травня 2024 року.

15 травня 2024 року ухвалою Баришівського районного суду Київської області обвинуваченому ОСОБА_4 строк тримання під вартою був продовжений до 13 липня 2024 року.

01 липня 2024 року ухвалою Баришівського районного суду Київської області обвинуваченому ОСОБА_4 строк тримання під вартою був продовжений до 29 серпня 2024 року.

19 серпня 2024 року ухвалою Баришівського районного суду Київської області обвинуваченому ОСОБА_4 строк тримання під вартою був продовжений до 17 жовтня 2024 року.

16 жовтня 2024 року ухвалою Баришівського районного суду Київської області обвинуваченому ОСОБА_4 строк тримання під вартою був продовжений до 14 грудня 2024 року.

11 грудня 2024 року ухвалою Баришівського районного суду Київської області обвинуваченому ОСОБА_4 строк тримання під вартою був продовжений до 08 лютого 2025 року.

29 січня 2025 року ухвалою Баришівського районного суду Київської області обвинуваченому ОСОБА_4 строк тримання під вартою був продовжений до 29 березня 2025 року

24 березня 2025 року ухвалою Баришівського районного суду Київської області обвинуваченому ОСОБА_4 строк тримання під вартою був продовжений до 22 травня 2025 року.

08 травня 2025 року ухвалою Баришівського районного суду Київської області обвинуваченому ОСОБА_4 строк тримання під вартою був продовжений до 06 липня 2025 року

03 липня 2025 року ухвалою Баришівського районного суду київської області обвинуваченому ОСОБА_4 строк тримання під вартою був продовжений до 31 серпня 2025 року .

Досудовим розслідуванням інкриміновано кримінальне правопорушення обвинуваченому ОСОБА_4 у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненого в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою закінчується 31 серпня 2025 року, ризики, передбачені ст. 177 КПК України продовжують існувати, є необхідність продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченому, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Ризики, передбачені ст. 177 КПК України, на підставі яких ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на даний час продовжують існувати, а саме:

-п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що обвинувачений ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі від 8 до 15 років із конфіскацією майна, у зв`язку з чим, під загрозою покарання, яке йому може бути призначено у разі доведеності його вини, він зможе переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання. Окрім цього обвинувачений не одружений, не має на утриманні малолітніх дітей, офіційно не працевлаштований, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків;

- п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що обвинувачений ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей, що має істотне значення для встановлення обставин вчиненого кримінального правопорушення, оскільки на даний момент в ході досудового розслідування не встановлено місцезнаходження викрадених під час вчинення злочину відносно потерпілої ОСОБА_10 її майна грошових коштів та сумки чорного кольору;

- п.3 ч.1 ст.177 КПК України обґрунтовується тим, що обвинувачений ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілу, свідків у вказаному проваджені, які надавали викривальні покази щодо нього, оскільки йому відомо їхні місця проживання, роботи, а відтак обвинувачений, перебуваючи на свободі матиме можливість незаконно впливати на них, таким чином перешкоджати повному та об`єктивному проведенню судового розслідування.

- п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що обвинувачений ОСОБА_4 , хоч в силу ст.89 КК України раніше не судимим, однак, раніше вчиняв злочини майнового характеру та корисливо-насильницькі злочини, а саме 27.10.2017 за ч. 3 ст. 185 КК України вироком Бришівського районного суду Київської області до покарання у виді позбавлення волі 3 (три) роки, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений з іспитовим строком терміном на 1 (один) рік 6 (шість) місяців; 07.12.2020 за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі 5 (п`ять) років, на підставі ст. 75 КК України звільнений з іспитовим строком терміном на 2 (два) роки та відносно останнього 13.07.2021 скеровано обвинувальний акт до Баришівського районного суду Київської області за ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України, що є всі підстави вважати, що останній на шлях виправлення не став та може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні клопотання прокурора про продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 не підтримала, послалась на своє клопотання про зміну запобіжного заходу яке підтримала послалася на його обґрунтування просила його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав клопотання свого захисника, заперечував проти продовження йому запобіжного заходу.

Прокурор ОСОБА_9 у судовому засідання клопотання про продовження запобіжного заходу підтримав просив його задовольнити, послався на його обґрунтування, клопотання про зміну запобіжного заходу не підтримав просив відмовити.

Вислухав сторони по справі, були дослідженні надані з боку сторони захисту матеріали стосовно зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу, та задоволення клопотання прокурора та продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України слід, що суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Як слід з п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практики Європейського суду з прав людини, зокрема ЄСПЛ від 26.07.2001 року у справі «Ілійков проти Болгарії» де було зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

З клопотання слід, що двомісячний строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , закінчується 31 серпня 2025 року.

Ризики, передбачені ст. 177 КПК України які були враховані під час обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу тримання під вартою не змінились.

Обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років з конфіскацією майна, під загрозою покарання, яке йому може бути призначено у разі доведеності його вини, він зможе переховуватись від суду з метою уникнення покарання, окрім цього не одружений, не має на утриманні малолітніх дітей, офіційно не працевлаштований, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, може знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей, що має істотне значення для встановлення обставин вчиненого кримінального правопорушення, оскільки на даний момент в ході досудового розслідування не встановлено місцезнаходження викрадених під час вчинення злочину відносно потерпілої ОСОБА_10 грошових коштів та сумки чорного кольору, належних останній, може незаконно впливати на потерпілу, свідків які надавали викривальні покази щодо нього, оскільки йому відомо їхні місця проживання, роботи, перебуваючи на свободі матиме можливість незаконно впливати на них, таким чином перешкоджати повному та об`єктивному проведенню досудового розслідування. Захворювання матері обвинуваченого, ОСОБА_6 не може впливати на неможливість перебування обвинуваченого під вартою. Доказів про те, що вона потребує догляду сторонньої особи без чого її життєве існування було б під загрозою, надано не було. Про те, що обвинувачений ОСОБА_4 має ще малолітню сестру також не є підставою для зміни запобіжного заходу, оскільки не було надано доказів про не можливість її життєвого існування за відсутністю брата.

Керуючись ст.ст. 177,183,194,199,331,372,532 КПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , відмовити.

Клопотання прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні прокурора Баришівського відділу Броварської окружної прокуратури ОСОБА_9 про продовження строків запобіжного заходу тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченому ч.4 ст.187 КК України строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на термін 60 діб до 18 жовтня 2025 року включно.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом 7 днів до Київського апеляційного суду.

Суддя Баришівського районного суду ОСОБА_1