ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 608/1678/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/242/25 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ст. 336 КК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2025 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5

при секретарі ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі матеріали кримінального провадження №11-кп/817/242/25 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на вирок Чортківського районного суду Тернопільської області від 29 квітня 2025 року щодо ОСОБА_7 за ст. 336 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, за яким йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Вирішено питання про долю речових доказів відповідно до ст. 100 КПК України.

Згідно з вироком суду, відповідно до ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби -зовнішньої розвідки України - за викликом, керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані оперативно - рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», персонально-якісний облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачає облік відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Ведення персонально-якісного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів покладається на відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

Встановлено, що у ОСОБА_7 після введення воєнного стану в Україні відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 (конкретна дата та місце не встановлені), виник злочинний умисел на ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Зокрема, ОСОБА_7 , будучи військовозобов`язаним, 15.06.2023 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_1 , що за адресою: АДРЕСА_1 , з метою проходження військово-лікарської комісії, у зв`язку з оголошенням Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» та призовом на військову службу у Збройні Сили України.

Згідно довідки військово-лікарської комісії № 10575 від 15.06.2023, ОСОБА_7 визнаний придатним до військової служби у військовий час.

15 червня 2023 року ОСОБА_7 отримав повістку про явку на 16.06.2023 до ІНФОРМАЦІЯ_2 для призову на військову службу за мобілізацією в складі команди НОМЕР_1 . Окрім того, його ознайомлено з вимогами законодавства України з питань оборони та відповідальністю за порушення правил військового обліку та ухилення від призову за мобілізацією.

У подальшому, ОСОБА_7 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, без поважних причин, маючи можливість прибути, 16.06.2023 не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: м. Чортків, вул Шевченка, 40, чим порушив вимоги ст. 65 Конституції України, вимоги Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», вимоги Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» № 69/2022 від 24.02.2022, Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію», тим самим ухилився від призову на військову службу під час мобілізації.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого просить вирок суду скасувати, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 закрити на підставі п. 3 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпанням можливості їх отримати.

Вважає що суд першої інстанції не надав належної оцінки доказам, які підтверджують порушення процедури мобілізації його підзахисного, зокрема вимог постанови КМУ № 352 Про затвердження положення про підготовку і проведення призову громадян на строкову військову службу та прийняття призовників на військову службу за контрактом , згідно з яким вручення бойової повістки відбувається виключно після проходження повного медичного огляду у ВЛК, остатне рішення рішнення приймається після всіх обстежень обстежень, включаючи флюрографію, відсутність у матеріалах справи повного медичного висновку військово-лікарської комісії (ВЛК), тому вважає щшо вручена йому бойова повістка без повного проходження медичної комісії в зв`язку з відсутністю відмітки щодо флюорографічного обстеження ОСОБА_7 , робить процедуру мобілізації неправомірною оскілкьи суперечить п.29 вказаного положення та Постанови КМУ № 402 "Про затвердженян положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України . Медичний огляд проводився формально, без урахування скарг на стан здоров`я та у відповідності до вимог вищезнаних номративноправових актів його повинно бути направлено на додаткове остаеження та відкладено мобілізацію до його заврешення.

Крім того, зазначає що судом не було враховано обставин, пов`язаних з доглядом за співмешканкою-інвалідом, яка перебуває у складних життєвих умовах, що могло бути підставою для відстрочки згідно з п. 9 ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Вважає, що у діях ОСОБА_7 відсутній прямий умисел на ухилення від мобілізації, його нез`явлення до військової частини було зумовлене неналежною організацією процедури виклику, сумнівами в обґрунтованості висновків ВЛК, а також реальними медичними обмеженнями. Відсутність об`єктивного дослідження цих обставин є порушенням права на справедливий судовий розгляд, гарантованого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, і вимагає призначення нового розгляду справи.

Обвинувачений та його захисник до суду апеляційної інстанції не з`явились, хоча були повідомлені про час та місце апеляційного розгляду у визначеному законом порядку, що підтверджується рекомендованим листом про вручення судової повістки з особистим підписом обвинуваченого про її отримання та телефонограмою, складеною працівником апарату Тернопільського апеляційного суду, з якої вбачається що захисник був обізнаний за часом та місцем судового засідання: 27.08.2025 о 10 год., тому колегія суддів прийшла до висновку що за відсутності будь-яких клопотань сторони захисту про відкладення апеляційного розгляду, апеляційне провадження слід провести без участі обвинуваченого та його захисника оскільки в апеляційній скарзі не ставилось питання про погіршення становища обвинуваченого та судом апеляційної інстанції не визнавалась явка обвинуваченого до суду обов`язковою.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з положеннями ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Так, серед завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, міститься вимога про те, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура та прийнято законне рішення як під час розслідування справи, так і за результатами її судового розгляду.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні та наведених у вироку доказах в їх сукупності та взаємозв`язку, яким суд дав належну правову оцінку, визнавши їх належними, допустимими та достатніми для його засудження.

Окрім визнання обвинуваченим ОСОБА_7 своєї вини у вчиненому кримінальному правопорушенні, який пояснив що добровільно пройшов ЛВК, скарг на здоров`я не висловлював, підстав для відстрочки за мобілізацією у нього немає, не прийшов до ТЦК за бойовою повісткою для проходження військової служби оскільки боїться йти воювати, на підтвердження висновків про його винуватість суд взяв до уваги показання свідків та дані які містяться в досліджених у судовому засіданні документах.

З показань свідка ОСОБА_9 , яка є співмешканкою ОСОБА_7 , суд встановив що вона є інвалідом ІІ групи загального захворювання, про повістку ОСОБА_7 стало відомо в той самий день, коли її видав військкомат, чому він не йшов у ТЦК вона не знає.

З показань свідка ОСОБА_10 , який є адміністратором ІНФОРМАЦІЯ_3 суд встановив, що 15 червня 2023 року ОСОБА_7 прибув в ІНФОРМАЦІЯ_4 , пройшов ВЛК та був визнаний придатним до військової служби у військовий час, він виписав йому повістку про явку на 16 червня 2023 року для відправлення в військову частину та роз`яснив йому ст. 336 КК України, про кримінальну відповідальність за ухилення від мобілізації.

Придатність ОСОБА_7 до військової служби за станом здоров`я місцевий суд обгрунтував даними, які містяться у: картці його обстеження та медичного огляду від 15.06.2023, у якій він особисто зазначив про те що надав в повному обсязі інформацію про свій стан здоров`я та був попереджений про відповідальність за надання неповної чи недостовірної інформації, згідно з якою він пройшов необхідні медичні обстеження, за результатами яких( навіть за відсутності у вказаній довідці відмітки у п.9 результати додаткових методів обстеження флюорографія органів грудної клітини) лікарська комісія визнала його придатним до військової служби та встановила діагноз: здоровий ; довідці військово-лікарської комісії, виданої ІНФОРМАЦІЯ_4 від 15.06.2023 за № 10575, з якої слідує що солдат запасу ОСОБА_7 , 1977 року народження, придатний до військової служби, діагноз здоровий ; відповіді адміністрації КНП «Товстенська селищна лікарня» Товстенської селищної ради № 110 від 10.07.2023, з якої вбачається що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , житель с. Свидова Чортківського району Тернопільської області 16 червня 2023 року в лікарню для наданням медичної допомоги не звертався

Відсутність підстав для відстрочки ОСОБА_7 від призову за мобілізацією суд обгрунтував даними, що містяться у наступних документах: відповіді відділу соціального захисту населення Товстенської селищної ради № 01-28 від 10.07.2023, станом на 10 липня 2023 року ОСОБА_7 не перебував та не перебуває на обліку як надавач соціальних послуг з догляду на непрофесійній основі відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 859 від 23.09.2020; інформації Управління соціального захисту Чортківської районної військової адміністрації № 07-02/1061 від 10.07.2023, ОСОБА_7 не перебуває на обліку в управлінні, як одержувач усіх видів державних допомог та компенсацій.

Факт неявки обвинуваченого в ІНФОРМАЦІЯ_6 на 16.06.2025 згідно виданої повістки для мобілізації суд встановив за наслідками дослідження: розпики ОСОБА_7 від 15 червня 2023 року про те що о 12 год. 45 хв. він отримав повістку про направлення в Збройні Сили України о 07 год. 00 хв. 16 червня 2023 року, для чого йому необхідно з`явитись в ІНФОРМАЦІЯ_6 , за адресою: м. Чортків, вул Шевченка, 40; поіменного списку резервістів (військовозобов`язаних), які призвані і відправлені ІНФОРМАЦІЯ_4 у команду НОМЕР_1 від 16 червня 2023 року, виданого ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно з якою солдат ОСОБА_7 для відправки у військову частину цього дня не прибув.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що ОСОБА_7 є громадянином України, перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_7 , згідно довідки військово-лікарської комісії №10575 від 15.06.2023 визнаний придатним до військової служби у військовий час, не мав відповідно до ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» права на відстрочку від привозу на військову службу за мобілізацією, а також тим, що будучи обізнаним та маючи об`єктивну можливість прибути у визначений час 16.06.2023 до ІНФОРМАЦІЯ_8 для призову на військову службу за мобілізацією в складі команди НОМЕР_1 не прибув .

З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає що винуватість ОСОБА_7 доведена поза розумним сумнівом та його дії правильно кваліфіковані судом першої інстанції ст. 336 КК України, як умисне ухилення від призову на військову службу під час мобілізації.

Перевіряючи твердження захисника про те, що повістка була вручена ОСОБА_7 з порушенням порядку мобілізації та без завершеного повного обстеження під час проходження ВЛК, колегія суддів вважає що вони спростовуються показаннями самого обвинуваченого, який добровільно пройшов медичний огляд військово-лікарської комісії , при якому в нього не було виявлено відхилень від норми у стані здоров`я та йому було поставлено діагноз «здоровий» та був визнаний придатним до військової служби, що підтверджується карткою його обстеження та медичного огляду від 15.06.2023, у якій він особисто зазначив про те що надав в повному обсязі інформацію про свій стан здоров`я та попереджений про відповідальність за надання неповної чи недостовірної інформації, довідці військово-лікарської комісії, виданої ІНФОРМАЦІЯ_4 від 15.06.2023 за № 10575, згідно з якою солдат запасу ОСОБА_7 , 1977 року народження, діагноз- здоровий та придатний до військової служби. Жодних скарг на стан свого здоров`я під час проходження медичного огляду лікарям-членам ВЛК він не заявляв, результати медичного огляду не оскаржував. Досліджена судом, довідка з лікарні за місцем його проживання також свідчить про те що він за медичною допомогою не звертався, а не проходження ним флюорографії хоч формально і є порушенням процедури огляду, але не перешкоджає тому щоб його додатково обстежили вже після прибуття у військовій частині чи госпіталі та не нівелює висновок про його придатність до несення військової служби за станом здоров`я оскільки при проходженні ЛВК ОСОБА_7 навів всі дані про свій стан здоров`я,після проходження медичного огляду ОСОБА_7 було надано для ознайомлення, шляхом перегляду та прочитання, його картку обстеження та медичного огляду, а також його довідку військово-лікарської комісії. Після чого,він поставив свій особистий підпис в картці обстеження та медичного огляду, що підтверджує його ознайомлення з обов`язком надання повної та достовірної інформації стосовно стану його здоров`я, повідомлення про відповідальність за надання неповної та недостовірної інформації стосовно стану його здоров`я та ознайомлення з результатами його обстеження та медичного огляду. Стороною захисту не надано жодних відомостей щодо оскарження результатів процедур, які передували видачі ОСОБА_7 так званої «бойової повістки» з огляду на будь-які порушення при їх проведенні. Висновок ЛВК він також не оскаржив у визначеному законом порядку. Документ наказ МОУ №402 від 14.08.2008 формалізує вимогу щодо проходження медичного огляду ЛВК перед мобілізацією, до складу обов`язкових обстежень при якому входить флюорографія, однак, вказаним наказом зобов`язано військовозобов`язаних які проходять ЛВК повідомити про свій стан здоров`я та надати медичні документи про наявні хвороби, які навіть станом на день перегляду вироку в суді апеляційної інстанції не представлено. Згідно з Положеннями, на які посилається захисник, процедура медичного огляду військовозобов`язаними ЛВК не є надто глибокою в аспекті аналізів та діагнозів, а носить більш загальний характер та лише після повідомлення обстежуваною особою про свої проблеми про здоров`ям( обов`язок повідомити які покладено на обстежуваного та встановлено відповідальність за ненадання цієї інформації), потребує деталізації.

Посилання апелянта на наявність у обвинуваченого підстав для відстрочки від мобілізації в зв`язку з фактичним здійсненням ним догляду за співмешканкою-інвалідом, не заслуговують на увагу оскільки спростовуються наданими суду першої інстанції офіційними відповідями органів соціального захисту, згідно з якими ОСОБА_7 не перебуває на обліку як надавач соціальних послуг з догляду, а отже, не має підстав для отримання відстрочки відповідно до п.9 ч.1 ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Твердження захисника про відсутність у обвинуваченого умислу на ухилення від мобілізації спростовуються зібраними у справі доказами , згідно з якими він добровільно прибув до ТЦК, отримав повістку, був попереджений про кримінальну відповідальність, про що зробив відповідний підпис у розписці, проте, на наступний день без поважних причин не з`явився до пункту збору. Його пояснення щодо поганого самопочуття не підтверджені жодними медичними документами: до лікарні не звертався, звернень на виклик екстреної медичної допомоги не зафіксовано. Вина ОСОБА_7 підтверджується показаннями свідків, у тому числі співмешканки обвинуваченого та працівника ТЦК, а також досліджениими письмовими доказами, з яких слідує що він усвідомлював обов`язок з`явитися, мав реальну можливість прибути, однак умисно ухилився від призову, тому в його діях є склад злочину, передбаченого ст. 336 КК України, в тому числі й його суб`єктивна сторона у формі умислу.

Таким чином, посилання апелянта на відсутність доказів чи на порушення процедури мобілізації не ґрунтуються на матеріалах справи, а тому рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та не підлягає скасуванню. Підстав для закриття провадження за п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України немає.

При призначеннні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, місцевий суд відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке є нетяжким злочином; конкретні обставини кримінального провадження, а саме: відношення обвинуваченого до вчиненого, відсутність щирого каяття, свідоме небажання обвинуваченого нести тягар військової служби, що за продовження дії воєнного стану на території України в умовах збройної агресії з боку іншої держави, коли захист Вітчизни набуває особливого значення та за відсутності обставин, які пом`якшують та обтяжують його покарання, вірно визначив його у виді позбавлення волі на мінімальний термін. Таке покарання відповідає його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи), буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових злочинів, а також цілком відповідає тяжкості вчиненого злочину, особі винного та відповідатиме меті.

Отже, апеляційну скаргу захисника обвинуваченого слід залишити без задоволення, а вирок суду щодо ОСОБА_7 за ст. 336 КК України, - без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Чортківського районного суду Тернопільської області від 29 квітня 2025 року щодо ОСОБА_7 за ст. 336 КК України, - без змін.

Ухвала Тернопільського апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий

Судді

прокурора ОСОБА_5

при секретарі ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі матеріали кримінального провадження №11-кп/817/242/25 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на вирок Чортківського районного суду Тернопільської області від 29 квітня 2025 року щодо ОСОБА_7 за ст. 336 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, за яким йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Вирішено питання про долю речових доказів відповідно до ст. 100 КПК України.

Згідно з вироком суду, відповідно до ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби -зовнішньої розвідки України - за викликом, керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані оперативно - рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», персонально-якісний облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачає облік відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Ведення персонально-якісного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів покладається на відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

Встановлено, що у ОСОБА_7 після введення воєнного стану в Україні відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 (конкретна дата та місце не встановлені), виник злочинний умисел на ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Зокрема, ОСОБА_7 , будучи військовозобов`язаним, 15.06.2023 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_1 , що за адресою: АДРЕСА_1 , з метою проходження військово-лікарської комісії, у зв`язку з оголошенням Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» та призовом на військову службу у Збройні Сили України.

Згідно довідки військово-лікарської комісії № 10575 від 15.06.2023, ОСОБА_7 визнаний придатним до військової служби у військовий час.

15 червня 2023 року ОСОБА_7 отримав повістку про явку на 16.06.2023 до ІНФОРМАЦІЯ_2 для призову на військову службу за мобілізацією в складі команди НОМЕР_1 . Окрім того, його ознайомлено з вимогами законодавства України з питань оборони та відповідальністю за порушення правил військового обліку та ухилення від призову за мобілізацією.

У подальшому, ОСОБА_7 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, без поважних причин, маючи можливість прибути, 16.06.2023 не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: м. Чортків, вул Шевченка, 40, чим порушив вимоги ст. 65 Конституції України, вимоги Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», вимоги Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» № 69/2022 від 24.02.2022, Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію», тим самим ухилився від призову на військову службу під час мобілізації.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого просить вирок суду скасувати, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 закрити на підставі п. 3 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпанням можливості їх отримати.

Вважає що суд першої інстанції не надав належної оцінки доказам, які підтверджують порушення процедури мобілізації його підзахисного, зокрема вимог постанови КМУ № 352 Про затвердження положення про підготовку і проведення призову громадян на строкову військову службу та прийняття призовників на військову службу за контрактом , згідно з яким вручення бойової повістки відбувається виключно після проходження повного медичного огляду у ВЛК, остатне рішення рішнення приймається після всіх обстежень обстежень, включаючи флюрографію, відсутність у матеріалах справи повного медичного висновку військово-лікарської комісії (ВЛК), тому вважає щшо вручена йому бойова повістка без повного проходження медичної комісії в зв`язку з відсутністю відмітки щодо флюорографічного обстеження ОСОБА_7 , робить процедуру мобілізації неправомірною оскілкьи суперечить п.29 вказаного положення та Постанови КМУ № 402 "Про затвердженян положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України . Медичний огляд проводився формально, без урахування скарг на стан здоров`я та у відповідності до вимог вищезнаних номративноправових актів його повинно бути направлено на додаткове остаеження та відкладено мобілізацію до його заврешення.

Крім того, зазначає що судом не було враховано обставин, пов`язаних з доглядом за співмешканкою-інвалідом, яка перебуває у складних життєвих умовах, що могло бути підставою для відстрочки згідно з п. 9 ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Вважає, що у діях ОСОБА_7 відсутній прямий умисел на ухилення від мобілізації, його нез`явлення до військової частини було зумовлене неналежною організацією процедури виклику, сумнівами в обґрунтованості висновків ВЛК, а також реальними медичними обмеженнями. Відсутність об`єктивного дослідження цих обставин є порушенням права на справедливий судовий розгляд, гарантованого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, і вимагає призначення нового розгляду справи.

Обвинувачений та його захисник до суду апеляційної інстанції не з`явились, хоча були повідомлені про час та місце апеляційного розгляду у визначеному законом порядку, що підтверджується рекомендованим листом про вручення судової повістки з особистим підписом обвинуваченого про її отримання та телефонограмою, складеною працівником апарату Тернопільського апеляційного суду, з якої вбачається що захисник був обізнаний за часом та місцем судового засідання: 27.08.2025 о 10 год., тому колегія суддів прийшла до висновку що за відсутності будь-яких клопотань сторони захисту про відкладення апеляційного розгляду, апеляційне провадження слід провести без участі обвинуваченого та його захисника оскільки в апеляційній скарзі не ставилось питання про погіршення становища обвинуваченого та судом апеляційної інстанції не визнавалась явка обвинуваченого до суду обов`язковою.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з положеннями ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Так, серед завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, міститься вимога про те, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура та прийнято законне рішення як під час розслідування справи, так і за результатами її судового розгляду.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні та наведених у вироку доказах в їх сукупності та взаємозв`язку, яким суд дав належну правову оцінку, визнавши їх належними, допустимими та достатніми для його засудження.

Окрім визнання обвинуваченим ОСОБА_7 своєї вини у вчиненому кримінальному правопорушенні, який пояснив що добровільно пройшов ЛВК, скарг на здоров`я не висловлював, підстав для відстрочки за мобілізацією у нього немає, не прийшов до ТЦК за бойовою повісткою для проходження військової служби оскільки боїться йти воювати, на підтвердження висновків про його винуватість суд взяв до уваги показання свідків та дані які містяться в досліджених у судовому засіданні документах.

З показань свідка ОСОБА_9 , яка є співмешканкою ОСОБА_7 , суд встановив що вона є інвалідом ІІ групи загального захворювання, про повістку ОСОБА_7 стало відомо в той самий день, коли її видав військкомат, чому він не йшов у ТЦК вона не знає.

З показань свідка ОСОБА_10 , який є адміністратором ІНФОРМАЦІЯ_3 суд встановив, що 15 червня 2023 року ОСОБА_7 прибув в ІНФОРМАЦІЯ_4 , пройшов ВЛК та був визнаний придатним до військової служби у військовий час, він виписав йому повістку про явку на 16 червня 2023 року для відправлення в військову частину та роз`яснив йому ст. 336 КК України, про кримінальну відповідальність за ухилення від мобілізації.

Придатність ОСОБА_7 до військової служби за станом здоров`я місцевий суд обгрунтував даними, які містяться у: картці його обстеження та медичного огляду від 15.06.2023, у якій він особисто зазначив про те що надав в повному обсязі інформацію про свій стан здоров`я та був попереджений про відповідальність за надання неповної чи недостовірної інформації, згідно з якою він пройшов необхідні медичні обстеження, за результатами яких( навіть за відсутності у вказаній довідці відмітки у п.9 результати додаткових методів обстеження флюорографія органів грудної клітини) лікарська комісія визнала його придатним до військової служби та встановила діагноз: здоровий ; довідці військово-лікарської комісії, виданої ІНФОРМАЦІЯ_4 від 15.06.2023 за № 10575, з якої слідує що солдат запасу ОСОБА_7 , 1977 року народження, придатний до військової служби, діагноз здоровий ; відповіді адміністрації КНП «Товстенська селищна лікарня» Товстенської селищної ради № 110 від 10.07.2023, з якої вбачається що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , житель с. Свидова Чортківського району Тернопільської області 16 червня 2023 року в лікарню для наданням медичної допомоги не звертався

Відсутність підстав для відстрочки ОСОБА_7 від призову за мобілізацією суд обгрунтував даними, що містяться у наступних документах: відповіді відділу соціального захисту населення Товстенської селищної ради № 01-28 від 10.07.2023, станом на 10 липня 2023 року ОСОБА_7 не перебував та не перебуває на обліку як надавач соціальних послуг з догляду на непрофесійній основі відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 859 від 23.09.2020; інформації Управління соціального захисту Чортківської районної військової адміністрації № 07-02/1061 від 10.07.2023, ОСОБА_7 не перебуває на обліку в управлінні, як одержувач усіх видів державних допомог та компенсацій.

Факт неявки обвинуваченого в ІНФОРМАЦІЯ_6 на 16.06.2025 згідно виданої повістки для мобілізації суд встановив за наслідками дослідження: розпики ОСОБА_7 від 15 червня 2023 року про те що о 12 год. 45 хв. він отримав повістку про направлення в Збройні Сили України о 07 год. 00 хв. 16 червня 2023 року, для чого йому необхідно з`явитись в ІНФОРМАЦІЯ_6 , за адресою: м. Чортків, вул Шевченка, 40; поіменного списку резервістів (військовозобов`язаних), які призвані і відправлені ІНФОРМАЦІЯ_4 у команду НОМЕР_1 від 16 червня 2023 року, виданого ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно з якою солдат ОСОБА_7 для відправки у військову частину цього дня не прибув.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що ОСОБА_7 є громадянином України, перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_7 , згідно довідки військово-лікарської комісії №10575 від 15.06.2023 визнаний придатним до військової служби у військовий час, не мав відповідно до ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» права на відстрочку від привозу на військову службу за мобілізацією, а також тим, що будучи обізнаним та маючи об`єктивну можливість прибути у визначений час 16.06.2023 до ІНФОРМАЦІЯ_8 для призову на військову службу за мобілізацією в складі команди НОМЕР_1 не прибув .

З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає що винуватість ОСОБА_7 доведена поза розумним сумнівом та його дії правильно кваліфіковані судом першої інстанції ст. 336 КК України, як умисне ухилення від призову на військову службу під час мобілізації.

Перевіряючи твердження захисника про те, що повістка була вручена ОСОБА_7 з порушенням порядку мобілізації та без завершеного повного обстеження під час проходження ВЛК, колегія суддів вважає що вони спростовуються показаннями самого обвинуваченого, який добровільно пройшов медичний огляд військово-лікарської комісії , при якому в нього не було виявлено відхилень від норми у стані здоров`я та йому було поставлено діагноз «здоровий» та був визнаний придатним до військової служби, що підтверджується карткою його обстеження та медичного огляду від 15.06.2023, у якій він особисто зазначив про те що надав в повному обсязі інформацію про свій стан здоров`я та попереджений про відповідальність за надання неповної чи недостовірної інформації, довідці військово-лікарської комісії, виданої ІНФОРМАЦІЯ_4 від 15.06.2023 за № 10575, згідно з якою солдат запасу ОСОБА_7 , 1977 року народження, діагноз- здоровий та придатний до військової служби. Жодних скарг на стан свого здоров`я під час проходження медичного огляду лікарям-членам ВЛК він не заявляв, результати медичного огляду не оскаржував. Досліджена судом, довідка з лікарні за місцем його проживання також свідчить про те що він за медичною допомогою не звертався, а не проходження ним флюорографії хоч формально і є порушенням процедури огляду, але не перешкоджає тому щоб його додатково обстежили вже після прибуття у військовій частині чи госпіталі та не нівелює висновок про його придатність до несення військової служби за станом здоров`я оскільки при проходженні ЛВК ОСОБА_7 навів всі дані про свій стан здоров`я,після проходження медичного огляду ОСОБА_7 було надано для ознайомлення, шляхом перегляду та прочитання, його картку обстеження та медичного огляду, а також його довідку військово-лікарської комісії. Після чого,він поставив свій особистий підпис в картці обстеження та медичного огляду, що підтверджує його ознайомлення з обов`язком надання повної та достовірної інформації стосовно стану його здоров`я, повідомлення про відповідальність за надання неповної та недостовірної інформації стосовно стану його здоров`я та ознайомлення з результатами його обстеження та медичного огляду. Стороною захисту не надано жодних відомостей щодо оскарження результатів процедур, які передували видачі ОСОБА_7 так званої «бойової повістки» з огляду на будь-які порушення при їх проведенні. Висновок ЛВК він також не оскаржив у визначеному законом порядку. Документ наказ МОУ №402 від 14.08.2008 формалізує вимогу щодо проходження медичного огляду ЛВК перед мобілізацією, до складу обов`язкових обстежень при якому входить флюорографія, однак, вказаним наказом зобов`язано військовозобов`язаних які проходять ЛВК повідомити про свій стан здоров`я та надати медичні документи про наявні хвороби, які навіть станом на день перегляду вироку в суді апеляційної інстанції не представлено. Згідно з Положеннями, на які посилається захисник, процедура медичного огляду військовозобов`язаними ЛВК не є надто глибокою в аспекті аналізів та діагнозів, а носить більш загальний характер та лише після повідомлення обстежуваною особою про свої проблеми про здоров`ям( обов`язок повідомити які покладено на обстежуваного та встановлено відповідальність за ненадання цієї інформації), потребує деталізації.

Посилання апелянта на наявність у обвинуваченого підстав для відстрочки від мобілізації в зв`язку з фактичним здійсненням ним догляду за співмешканкою-інвалідом, не заслуговують на увагу оскільки спростовуються наданими суду першої інстанції офіційними відповідями органів соціального захисту, згідно з якими ОСОБА_7 не перебуває на обліку як надавач соціальних послуг з догляду, а отже, не має підстав для отримання відстрочки відповідно до п.9 ч.1 ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Твердження захисника про відсутність у обвинуваченого умислу на ухилення від мобілізації спростовуються зібраними у справі доказами , згідно з якими він добровільно прибув до ТЦК, отримав повістку, був попереджений про кримінальну відповідальність, про що зробив відповідний підпис у розписці, проте, на наступний день без поважних причин не з`явився до пункту збору. Його пояснення щодо поганого самопочуття не підтверджені жодними медичними документами: до лікарні не звертався, звернень на виклик екстреної медичної допомоги не зафіксовано. Вина ОСОБА_7 підтверджується показаннями свідків, у тому числі співмешканки обвинуваченого та працівника ТЦК, а також досліджениими письмовими доказами, з яких слідує що він усвідомлював обов`язок з`явитися, мав реальну можливість прибути, однак умисно ухилився від призову, тому в його діях є склад злочину, передбаченого ст. 336 КК України, в тому числі й його суб`єктивна сторона у формі умислу.

Таким чином, посилання апелянта на відсутність доказів чи на порушення процедури мобілізації не ґрунтуються на матеріалах справи, а тому рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та не підлягає скасуванню. Підстав для закриття провадження за п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України немає.

При призначеннні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, місцевий суд відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке є нетяжким злочином; конкретні обставини кримінального провадження, а саме: відношення обвинуваченого до вчиненого, відсутність щирого каяття, свідоме небажання обвинуваченого нести тягар військової служби, що за продовження дії воєнного стану на території України в умовах збройної агресії з боку іншої держави, коли захист Вітчизни набуває особливого значення та за відсутності обставин, які пом`якшують та обтяжують його покарання, вірно визначив його у виді позбавлення волі на мінімальний термін. Таке покарання відповідає його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи), буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових злочинів, а також цілком відповідає тяжкості вчиненого злочину, особі винного та відповідатиме меті.

Отже, апеляційну скаргу захисника обвинуваченого слід залишити без задоволення, а вирок суду щодо ОСОБА_7 за ст. 336 КК України, - без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Чортківського районного суду Тернопільської області від 29 квітня 2025 року щодо ОСОБА_7 за ст. 336 КК України, - без змін.

Ухвала Тернопільського апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий

Судді