Справа № 357/8917/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.06.2025 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, кримінальне провадження за № 0000320, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.04.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Йосипівка Білоцерківського району Київської області, громадянки України, розлученої, утриманців не має, з неповною вищою освітою, працюючої бухгалтером у ТОВ «Українсько-словенське спільне підприємство «Київський обласний хлібопекарський комплекс», зареєстрованої за адресою:АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

У С Т А Н О В И В:

Згідно постанови Кабінету Міністрів № 340 від 08.05.1993 про затвердження положення «Про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортним засобом», посвідчення водія видається особі, яка пройшла медичний огляд у порядку, встановленому Міністерством охорони здоров`я України, а також підготовку або перепідготовку відповідно до встановлених планів і програм та склала теоретичний і практичний іспити у Ьргторіальному сервісному центрі МВС України.

Окрім того, постановою Кабінету Міністрів України № 844 від 16.09.2020 затвердження зразків бланків і технічних описів бланків національного та міжнародного посвідчень водія, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, тимчасового реєстраційного талона транспортного засобу та зразка розпізнавального автомобільного знаку України та внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» затверджено форму, реквізити та спосіб виготовлення посвідчення водія.

Так, 24.04.2025 близько 08:45 год. ОСОБА_2 звернулася у Територіальний сервісний центр МВС № 3242, що розташований за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Сухоярська, 20, для верифікації посвідчення водія, виданого на її ім`я серії ВКА 598201 від 27.03.2025.

В подальшому, на вимогу адміністратора ТСЦ МВС № 3242 пред`явити для перевірки документи, що підтверджують наявність права керування транспортними засобами, ОСОБА_2 , маючи протиправний умисел, спрямований на використання завідомо підробленого документу, надала працівнику ТСЦ № 3242 підроблене посвідчення водія на власне ім`я, серії ВКА 598201, видане 27.03.2025, бланк якого не відповідає за способами друку та спеціальним елементам захисту аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України, таким чином використавши завідомо підроблений документ.

Прокурор надіслав до суду обвинувальний акт з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні, в якому зазначено, що підозрювана беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодна з розглядом обвинувального акта за її відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 302 КПК України до обвинувального акту додано письмову заяву обвинуваченої ОСОБА_2 , складену в присутності захисника - адвоката ОСОБА_3 , в якій ОСОБА_2 зазначає про те, що беззаперечно визнає винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинам та згодна з розглядом обвинувального акту за її відсутності у спрощеному провадженні.

Також, у вказаній заяві ОСОБА_2 зазначила, що їй роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про її обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вона буде позбавлена права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

У даній заяві захисником ОСОБА_3 підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваною, її згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за її відсутності.

Положеннями ч. 2 та ч. 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, її заяву, в якій вона зазначає, що беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст.358 КК України, згодна із встановленими під час дізнання обставинами, згодна з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченої, з урахуванням клопотання інших учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд відповідно до вимог ст. 382 ч. 2 КПК України визнає встановленим, що органом досудового розслідування встановлені обставини вчинення ОСОБА_2 кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд встановив, що обвинувачена ОСОБА_2 , інтереси якого представляє адвокат ОСОБА_3 , обставини вчинення кримінального поступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України не оспорює, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку визнає в повному обсязі, її позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, дійшов висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_2 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України доведена повністю поза розумним сумнівом.

Суд кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_2 за ч. 4 ст. 358 КК України як використання завідомо підробленого документа.

Згідно із ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченій ОСОБА_2 , суд, відповідно до вимог статтей 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, які пом`якшують та обтяжують її покарання.

Обвинувачена ОСОБА_2 вчинила кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України, є кримінальним проступком за вчинення якого передбачене покарання у виді: штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційний нагляд на строк до двох років, або обмеження волі на той самий строк.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_2 згідно ст. 66 КК України суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, згідно ст. 67 КК України не встановлено.

Про особу обвинуваченої встановлено, що ОСОБА_2 раніше не судима, розлучена, утриманців не має, офіційно працевлаштована, за місцем роботи характеризується позитивно, має місце реєстрації та проживання, за медичною допомогою до лікаря психіатра та лікаря-нарколога не зверталася. .

З урахуванням всіх обставин справи, ступеня тяжкості, обставини вчиненого кримінального проступку, і даних про особу обвинуваченої, обставини, що пом`якшують та відсутність обтяжуючих її покарання обставин, а також вимоги ч. 2 ст. 65 КК України в тому, що особі яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає, що обвинуваченій ОСОБА_2 необхідно призначити покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 4 ст. 358 КК України.

Суд переконаний, що визначена ним вид і міра покарання, є необхідною і достатньою для можливого виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею та іншими особами нових кримінальних правопорушень. Таке покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягаються до кримінальної відповідальності з урахуванням того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Призначення ОСОБА_2 більш суворого покарання, передбаченого санкцією ст. 358 ч.4 КК України, буде явно несправедливим через його суворість.

Цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати на проведення судово-технічної експертизи документів від 21.05.2025 № СЕ-19/111-25/25777-ДД підлягають стягненню з обвинуваченої згідно вимог ст. 124 КПК України.

В ході досудового розслідування стосовно ОСОБА_2 запобіжний захід не застосовувався.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 367-371,373,374,381,382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речовий доказ: посвідчення водія серія та номер НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_2 , яке знаходиться в спеціальному пакунку 2509301 та зберігається при матеріалах кримінального провадження, після набрання вироком законної сили залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь держави витрати на проведення судово-технічної експертизи документів у розмірі 3 565,60 грн. (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять гривень шістдесят копійок).

Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд Київської оласті, з особливостями, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_4