Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження№ 1-кп/733/83/25
Єдиний унікальний №733/459/25
Вирок

Іменем України

29 травня 2025 року м.Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ічня кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000042 від 12.02.2025 року по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Петрушівка Прилуцького району, українця, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючий, не одружений, фактично проживає в АДРЕСА_1 , раніше в силу ст.89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.336 КК України

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , будучи військовозобов`язаним, за викликом 25 грудня 2024 року прибув для уточнення військово-облікових даних до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що за адресою: АДРЕСА_2 , (надалі - ІНФОРМАЦІЯ_3 ), у зв`язку з загальною мобілізацією, оголошеною Указом Президента України №69/2022 від

24.02.2022«Про загальну мобілізацію», затвердженим Законом України від

03.03.2022№2105-ІХ (зі змінами внесеними Указом Президента України від

17.05.2022№342/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 №2264-ІХ та Указом Президента України від 12.08.2022 №574/2022, затвердженим Законом України від 15.08.2022 №2501-IX) та Указом Президента України від

06.02.2023№59/2023 «Про продовження строку проведення загальної

мобілізації», затвердженим Законом України від 07.02.2023 № 2916-ІХ, Указом Президента України від 01.05.2023 № 255/2023 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації», затвердженим Законом України від

02.05.2023№ 3058-ІХ, Указом Президента України від 26.07.2023 №452/2023, «Про продовження строку проведення загальної мобілізації», затвердженим Законом України від 27.07.2023 №3276-ІХ, Указом Президента України від

06.11.2023№735/2023 «Про продовження строку проведення загальної

мобілізації», затвердженим Законом України від 08.11.2023 №3430-ІХ, Указом Президента України від 05.02.2024 року №50/2024 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації»», затверджений ЗакономУкраїни від

06.02.2024року №3564-ІХ, Указом Президента України від 06.05.2024 року

№272/2024 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації»,

затвердженим Законом України від 08.05.2024 року №3685-ІХ, Указом Президента України від 23.07.2024 року «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» №470/2024, затвердженим Законом України від 23.07.2024 року за №11434- IX), Указом Президента України від 28.10.2024 року «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» №741/2024,затвердженим Законом України від 29.10.2024 року за №4025- IX), Указом Президента України від 14.01.2025 року «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» №27/2025, затвердженим Законом України від 15.01.2025

року за №4221- IX). (надалі - Указ Президента України про загальну мобілізацію).

25.12.2024 року ОСОБА_3 пройдено військово-лікарську комісію, за результатами якої згідно з довідкою військово - лікарської комісії №1В/6296 від 25.12.2025 він визнаний придатним до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони.

25.12.2024 року військовослужбовцем ІНФОРМАЦІЯ_2 вручено ОСОБА_3 повістку і повідомлено про необхідність його прибуття 27.12.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_4 для подальшої відправки до місця несення військової служби.

Однак, військовозобов`язаний ОСОБА_3 , будучи придатним до військової служби, 27.12.2024 та у подальшому до ІНФОРМАЦІЯ_5 не прибув.

25.12.2024 року військовослужбовцем ІНФОРМАЦІЯ_2 повторно вручено ОСОБА_3 повістку і повідомлено про необхідність його прибуття 26.02.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_6 для подальшої відправки до місця несення військової служби.

Однак, військовозобов`язаний ОСОБА_3 , будучи придатним до військової служби у військових частинах забезпечення, та не маючи права на відстрочку від призову на військову службу за мобілізацією, передбаченого ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», діючи умисно, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на ухилення від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період, без поважних причин, маючи можливість прибути до ІНФОРМАЦІЯ_4 , у порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 1, 10, 42 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України «Про загальну мобілізацію», 26.02.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_5 не прибув, тим самим умисно ухилився від призову на військову службу під час мобілізації.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе за ст. 336 КК України визнав повністю. Оскільки він ніде не працює, то коштів на дорогу у нього немає , а потім тривалий час хворів. Про вчинене щиро шкодує, просить не позбавляти його волі.

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Судовий розгляд проводився відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження, відповідно й обвинуваченому, який надав суду згоду із запропонованим порядком.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Також відповідно до п. 6 розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Стосовно спрощення кримінального правосуддя» рекомендується, що оскільки при процедурі «заява підсудного про визнання вини» від обвинуваченого вимагається явка до суду на ранній стадії провадження, щоб заявити в суді публічно чи приймає він чи спростовує обвинувачення проти себе, то суд в таких випадках має вирішувати, обійтися без всього процесу розслідування або його частини чи негайно перейти до розгляду особи правопорушника, ухвалення вироку та, по можливості, вирішення питання щодо компенсації.

Отже, за згодою учасників судового провадження, а саме обвинуваченого, який не оспорює фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що він правильно розуміє зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності його позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових документів, а саме: матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 повністю підтверджується його показаннями, в яких він не оспорював вчинення кримінального правопорушення за викладених у обвинувальному акті обставин, щирим каяттям у вчиненому тощо.

Щодо кримінально-правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_3 , то суд вважає її правильною та кваліфікує його дії як вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, а саме ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

При обранні виду та міри покарання суд, реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним вчиненому і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжкого злочину, конкретні обставини кримінального провадження, його ставлення до вчиненого (вину визнав, щиро розкаявся), особу обвинуваченого, а саме: під наглядом лікарів психіатра та нарколога не перебуває, є особою зрілого віку, раніше в силу ст.89 КК України не судимого, за місцем проживання

характеризується задовільно.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття. Ця обставина була вказана й в обвинувальному акті, із наявністю якої суд погоджується.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

З урахуванням викладеного суд призначає покарання в мінімальних межах санкції статті у виді позбавлення волі на строк три роки.

Під час досудового розслідування та судового розгляду запобіжний захід не обирався та підстав для його обрання суд не вбачає.

Процесуальні витрати у цьому кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази у цьому провадженні відсутні.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд обмежується проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення та керуючись ч. 3 ст. 349 КПК України, статтями 100, 368-371, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, та призначити покарання у виді трьох років позбавлення волі .

Строк відбування покарання рахувати з дня фактичного затримання обвинуваченого ОСОБА_3 у порядку виконання цього вироку.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирати.

Вирок може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1