УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2025 року

м. Київ

справа № 757/34984/24

провадження № 51 - 1421 ск 25

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Київського апеляційного суду від 28 жовтня 2024 року,

встановив:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15 серпня 2024 року відмовлено у задоволенні скарги адвокату ОСОБА_6 , яка діяла в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , на постанову керівника першого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань від 05 червня 2024 року про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0003082 від 12 грудня 2018 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 28 жовтня 2024 року відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 , яка діяла в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , на вказану ухвалу слідчого судді.

15 квітня 2025 року захисник підозрюваного ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Київського апеляційного суду від 28 жовтня 2024 року.

Відповідно до ст. 426 ч. 2 КПК України касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

При цьому правило дотримання тримісячного строку для подання касаційної скарги має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.

Це правило надає особі, яка має право на касаційне оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати касаційну скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення власної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.

Статтею 117 частиною 1 КПК України встановлено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Водночас, положення кримінального процесуального закону не передбачають права суду касаційної інстанції вирішувати питання поновлення пропущеного строку за власної ініціативи без відповідної заяви заінтересованої особи.

Оскаржувану ухвалу апеляційного суду постановлено 28 жовтня 2024 року і останнім днем звернення до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою є 29 січня 2025 року.

Проте, захисник звернувся із касаційною скаргою 15 квітня 2025 року, тобто поза межами строку касаційного оскарження судового рішення. При цьому захисник, посилаючись на отримання ним оскаржуваного судового рішення 10 лютого 2025 року, вважає, що строк звернення до касаційної інстанції ним дотримано та питання про поновлення цього строку не порушує.

Таким чином, касаційна скарга захисника ОСОБА_5 подана після закінчення тримісячного строку на касаційне оскарження ухвали апеляційного суду від 28 жовтня 2024 року і відповідне клопотання про поновлення цього строку захисник не заявляє.

Згідно з ст. 429 ч. 3 п. 3 КПК України касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.

Враховуючи наведене, касаційна скарга захисника відповідно до вимог ст. 429 ч. 3 п. 3 КПК України підлягає поверненню.

Керуючись ст. 429 ч. 3 п. 3 КПК України, Верховний Суд

постановив:

Повернути касаційну скаргу захиснику підозрюваного ОСОБА_4 - адвокату ОСОБА_5 на ухвалу Київського апеляційного суду від 28 жовтня 2024 року разом з усіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3