ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2025 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції), захисника ОСОБА_7 клопотання прокурора відділу підтримання публічного обвинувачення в суді Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000072 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 368, ч. 1 ст. 263 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А :

Чернівецьким апеляційним судом здійснюється апеляційний розгляд за апеляційною скаргою начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері західного регіону ОСОБА_8 на вирок Першотравневого районного суду м. Чернівці від 18.01.2023 щодо ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 368, ч. 1 ст. 263 КК України.

Постановою Верховного Суду від 13 травня 2025 року касаційну скаргу захисника ОСОБА_9 задоволено частково. Вирок Чернівецького апеляційного суду від 26 вересня 2024 року скасовано і призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Обрано ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

На адресу Чернівецького апеляційного суду надійшло клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів.

У поданому клопотанні прокурор зазначає, що поряд із наявністю обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, наявні ризики, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України

Провадження№11-кп/822/228/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_10

Категорія: ч.3 ст. 368, ч. 1 ст. 263 ККУ Суддя-доповідач: ОСОБА_1

На думку прокурора, наявність ризику переховування від суду підтверджується тяжкістю злочинів,у скоєнні яких обвинувачується ОСОБА_6 . З метою уникнення відповідальності він може переховуватись від суду, а також покинути територію України у спосіб, не передбачений законодавством України (через ділянки кордону, непідконтрольні органам державної влади України у зв`язку із веденням бойових дій).

Ризик незаконного впливу на свідків та експертів у цьому ж кримінальному провадженні на думку прокурора,полягає у тому, що обвинувачений, ознайомившись із матеріалами справи,з метою уникнення відповідальності (покарання), може незаконно впливати на свідків шляхом примушування (схиляння) їх до надання завідомо неправдивих показань або відмови від їх надання.

Те,що злочини вчинені умисно(із корисливих мотивів та проти громадської безпеки),на думку прокурора вказує на можливість вчинення інших кримінальних правопорушень.

Вважає, що застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою забезпечить належне виконання обвинуваченим його процесуальних обов`язків та дозволить запобігти даним ризикам,які не зменшились.Зауважує, що необхідність визначення розміру застави відсутня.

Заслухавши доводи прокурора, який підтримав клопотання, доводи обвинуваченого та його захисника, які заперечили проти задоволення клопотання прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах клопотання, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.405 ч.1 КПК України,апеляційний розгляд здійснюється згідно з правилами судового розгляду у суді 1 інстанції з урахуванням особливостей,передбачених цією главою.

За вимогами ч.1,ч.2 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Розглядаючи питання про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Із матеріалів справи вбачається,що вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 18 січня 2023 року ОСОБА_6 визнаний невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 368, ч. 1 ст. 263 КК України та виправданий за відсутністю в його діях складу інкримінованих кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишений у виді застави(т.15 а.с.104-120)

На вказаний вирок начальник відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_8 21.02.2023 року подав апеляційну скаргу.

Вважає, що вирок підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків районного суду фактичним обставинам кримінального провадження та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Просив ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень та призначити обвинуваченому покарання за кожною із статей обвинувачення,а за сукупністю злочинів-7 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади строком на 3 роки, з конфіскацією всього майна.

За результатами апеляційного розгляду, відповідно до ухвали Чернівецького апеляційного суду від 20.04.2023 року виправдувальний вирок щодо ОСОБА_6 залишений без змін(т.15 а.с.179-202)

Постановою Верховного Суду від 30 січня 2024 року ухвала Чернівецького апеляційного суду від 20.04.2023 року скасована за касаційною скаргою прокурора та призначений новий розгляд справи у суді апеляційної інстанції (т.16 а.с.58-70).

Справа надійшла на новий розгляд до апеляційного суду 21.02.2024 року.

Питання щодо обрання,зміни запобіжного заходу не ініціювалось прокурором і не вирішувалось ані касаційним,ані апеляційним судом під час нового розгляду до прийняття остаточного рішення.

Обвинувачений з`являвся на виклики до апеляційного суду та не ухилявся від явки.

За наслідками нового апеляційного розгляду ОСОБА_6 вироком Чернівецького апеляційного суду від 26 вересня 2024 року визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.3 ст. 368 КК України та йому призначене покарання за кожен із злочинів та за сукупністю у виді 6 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах на строк 2 роки, з конфіскацією майна, крім житла.

Взято ОСОБА_6 під варту в залі суду(т.16 а.с.135-146).

Постановою Верховного Суду від 13 травня 2025 року вирок апеляційного суду(яким ОСОБА_6 був взятий під варту) скасовано за касаційною скаргою захисника ОСОБА_9 і призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Обрано ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Звертаючись з клопотанням про продовження ОСОБА_6 строку запобіжного заходу, прокурор зазначав про продовження існування ризиків,зокрема,незаконного впливу на свідків та експертів у даному кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення, хоча такі ризики не встановлювались під час обрання запобіжного заходу.

Судова колегія враховує,що наразі судовим рішенням щодо ОСОБА_6 ,яке ухвалене по суті пред`явленого йому обвинувачення,є вирок районного суду від 18.01.2023 року,який переглядається апеляційним судом,однак цим вироком ОСОБА_6 визнаний невинуватим і виправданий за відсутністю у його діях складу правопорушень,передбачених ст.ст.368 ч.3,263 ч.1 КК України

Вирок апеляційного суду від 26.09.2024 року,яким ОСОБА_6 був взятий під варту,скасований касаційним судом.

Відповідно до ст.377 КПК України,у разі виправдання особи суд зобов`язаний звільнити його з-під варти.

За приписами ст.203 КПК України,ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після ухвалення виправдувального вироку.

Суд зауважує, що загальна тривалість цього провадження становить 7 років,справа двічі переглядалась за апеляційною і касаційною процедурою та наразі здійснюється втретє апеляційний розгляд.

Те,що на час ухвалення вироку районним судом обвинувачений не перебував під вартою,також вказує на його належну процесуальну поведінку,яку не було потреби забезпечувати найбільш суворим запобіжним заходом.

Даних,що обвинувачений ухилявся від суду на стадії двох апеляційних та касаційних розглядів у справі немає.

Отже,тих заходів забезпечення кримінального провадження,які вже були застосовані,виявилось достатньо задля унеможливлення ризиків,передбачених ст.177 КПК України та дотримання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

На інші обставини,які би спростовували викладені висновки, прокурор не посилався у клопотанні.

За таких обставин, колегія апеляційного суду не вбачає підстав для продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою,а тому у задоволенні клопотання прокурора необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.331,405,418,419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Відмовити у задоволенні клопотання прокурора відділу підтримання публічного обвинувачення в суді Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_5 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого за ч.3 ст. 368, ч. 1 ст. 263 КК України ОСОБА_6 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя доповідач: Судді:

_________________ __________________ __________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3