Справа №:755/8717/25
Провадження №: 1-кс/755/1745/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" травня 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Дніпровського УП ГУ НП у в м. Києві ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001682 від 17.05.2025 року, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, востаннє вироком Деснянського районного суду м. Києва від 07.02.2020 року за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України на 4 роки 1 місяць позбавлення волі,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в:

19 травня 2025 року слідчий Дніпровського УП ГУНП у в м. Києві звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 .

Клопотання обґрунтоване тим, що 16.05.2025 року приблизно о 21 годині 30 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи біля 1 під`їзду будинку № 5, що за адресою: м. Київ, вул. Ентузіастів, у дворі побачив припаркований автомобіль марки «Lexus», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ТОВ «БК УБКМ», яким користується ОСОБА_7 , після чого ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне збагачення, скориставшись тим, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає та не зможе завадити вчиненню протиправних дій, підійшов до вказаного автомобіля та, шляхом розбиття вікна, незаконно проник до його салону, звідки викрав шкіряний гаманець коричневого кольору, що належить ОСОБА_7 , який матеріальної цінності для потерпілого не становить, у середині якого знаходилось майно ОСОБА_7 , а саме: грошові кошти в сумі 2 000 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ на день вчинення злочину становить 82 941 гривень 80 копійок; 300 євро, що згідно офіційного курсу НБУ на день вчинення злочину становить 13 914 гривень 93 копійки, 15 000 гривень та декілька дисконтних карток, після чого залишив місце вчинення кримінального правопорушення, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 111 856 гривень 73 копійки.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням до сховища, вчиненому в умовах воєнного стану.

17.05.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: рапортом від 17.05.2025 року, протоколом прийняття заяви у ОСОБА_7 від 16.05.2025 року, протоколом огляду місця події від 16.05.2025 року, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 17.05.2025 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 17.05.2025 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 17.05.2025 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 17.05.2025 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 17.05.2025 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 17.05.2025 року, протоколом додаткового допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 17.05.2025 року, речовими доказами та іншими доказами в їх сукупності.

Слідчий суддя, вивчивши надані матеріали, вислухавши доводи прокурора, який підтримав клопотання та зазначив про обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, захисника, який заперечував проти задоволення клопотання слідчого та просив застосувати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, посилаючись на необґрунтованість ризиків, зазначених слідчим, та підозрюваного, який підтримав думку свого захисника, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Так, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри, оскільки останні підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити ці правопорушення.

Зазначене прямо узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, відображеною у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Як вбачається із клопотання та було встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, зокрема за корисливі злочини, не працює, не одружений, не має міцних соціальних зв`язків, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, а тому, враховуючи викладене, суд вважає, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме ризик ухилення від слідства і суду та ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, і запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного в умовах воєнного стану.

Отже, слідчий суддя приходить до висновку, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, може вчинити інше кримінальне правопорушення, тому вважає за необхідне задовольнити клопотання слідчого.

Крім того, відповідно до ст. 183 КПК України відносно підозрюваного ОСОБА_4 слід також визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, та у разі внесення застави, покласти на нього обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 176-179, 193, 194, 206 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого Дніпровського УП ГУ НП у в м. Києві ОСОБА_3 задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» МЮУ, строком на 60 днів, у межах строку досудового розслідування, а саме до 15 липня 2025 року, включно.

Визначити розмір застави ОСОБА_4 , достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у виді 20 /двадцяти/ прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить - 60 560 /шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят/ гривень.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора або суду (залежно від стадії кримінального провадження);

-не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду (залежно від стадії кримінального провадження);

-повідомляти слідчого, прокурора або суду про зміну свого місця проживання (залежно від стадії кримінального провадження).

Визначити строк дії покладених на підозрюваного ОСОБА_4 ухвалою суду обов`язків - 60 днів з моменту внесення підозрюваним, заставодавцем застави у розмірі, визначеному судом.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою у той же строк з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя: