Справа № 456/2953/25
Провадження № 1-кп/456/404/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2025 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за №0000522 від 27.05.2025, стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , українки, громадянки України, із професійно - технічною освітою, неодруженої, ніде не працюючої, раніше несудимої

яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України,

за участю сторін та інших учасників кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_4 ,

обвинуваченої: ОСОБА_3 , -

встановив:

ОСОБА_3 відповідно до безстрокового трудового договору від 15.03.2024 та договору про повну матеріальну відповідальність від 15.03.2024, укладених між нею та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 , працювала на посаді заступника директора магазину «Золотий Вік», що за адресою: м. Стрий, вул. Б.Хмельницького, 4, Львівської області, та є матеріально відповідальною особою протягом усього строку дії договору.

Надалі, відповідно до додаткової угоди №1 від 10.06.2024 до трудового договору від 15.03.2024, укладеної між ФОП ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , остання прийнята на посаду директора магазину «Золотий Вік», що за адресою: м. Стрий, вул. Б.Хмельницького, 4, Львівської області, не будучи наділеною організаційно- розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, де будучи матеріально відповідальною особою, ознайомленою з умовами договору про повну матеріальну відповідальність, маючи обов`язок дбайливо ставитися до переданих їй матеріальних цінностей, брати участь у інвентаризаціях, складати товарно - матеріальні звіти, здійснювала реалізацію ввіреного їй товару (продукції) ФОП ОСОБА_5 та мала вільний доступ до каси магазину, в якій знаходилися готівкові кошти, виручені за продаж товару, забезпечуючи їхнє збереження, вирішила привласнити грошові кошти, належні ФОП ОСОБА_5 , за наступних обставин.

Так, 21.03.2025, точної години досудовим розслідуванням не встановлено, однак не пізніше 14:52 год., ОСОБА_3 , виконуючи обов`язки директора магазину, будучи матеріально-відповідальною особою, діючи умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, який введений на території України відповідно до Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжувався, перебувала в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що за адресою: АДРЕСА_3 , де з каси привласнила грошові кошти в сумі 10 000 грн., якими надалі розпорядилася на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 спричинила потерпілому ФОП ОСОБА_5 . Матеріальну шкоду на загальну суму 10 000, 00 гривень.

Крім цього, 02.04.2025, точної години досудовим розслідуванням не встановлено, однак не пізніше 20:00 год., ОСОБА_3 , виконуючи обов`язки директора магазину, не будучи наділеною організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, будучи ознайомленою з умовами договору про повну матеріальну відповідальність, маючи обов`язок дбайливо ставитися до переданих їй матеріальних цінностей, брати участь у інвентаризаціях, складати товарно - матеріальні звіти, здійснювала реалізацію ввіреного їй товару (продукції) ФОП ОСОБА_5 та мала вільний доступ до каси магазину, в якій знаходилися готівкові кошти, виручені за продаж ювелірних виробів, забезпечуючи їх збереження, тобто будучи матеріально-відповідальною особою, діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, в умовах воєнного стану, який введений на території України відповідно до Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжувався, перебувала в приміщенні магазину «Золотий Вік», що за адресою: АДРЕСА_3 , де з каси привласнила грошові кошти в сумі 4 000 грн., якими надалі розпорядилася на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 спричинила потерпілому ФОП ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 4 000, 00 гривень.

Таким чином, обвинувачена ОСОБА_3 , вчинила кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 191 КК України привласнення чужого майна, яке було їй ввірено, вчинене повторно,в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 , свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнала повністю та показала, що дійсно працюючи на посаді директора магазину, без погодження з власником взяла з каси магазину кошти в сумі 10000 грн., які були необхідні для погашення кредиту, а потім взяла ще 4000 грн., для купівлі окулярів. На даний час повністю відшкодовані всі завдані збитки, щиро розкаялась у вчиненому, просить суворо не карати.

Представник потерпілого в судове засідання не з?явилась, однак подала до суду заяву, згідно якої просила розгляд кримінального провадження проводити за її відсутності, завдана шкода повністю відшкодована.

Оскільки обвинувачена ОСОБА_3 , визнала себе винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, а фактичні обставини справи, а саме факт привласнення чужого майна, яке було їй ввірено, вчинене в умовах воєнного стану, згідно обвинувального акту не оспорюються учасниками кримінального провадження, суд впевнившись у правильному розумінні обвинуваченою ОСОБА_3 , змісту обставин справи та у відсутності сумнівів у добровільності та істинності її позиції відповідно до ч. 3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи.

Аналізуючи представлені суду докази та їх в сукупності, суд вважає вину обвинуваченої ОСОБА_3 , в скоєнні нею кримінального правопорушення доведеною в судовому засіданні повністю.

Дії ОСОБА_3 , слід кваліфікувати за ч. 4 ст. 191 КК України, оскільки вона вчинила привласнення чужого майна, яке було їй ввірено, вчинене в умовах воєнного стану.

Призначаючи вид і розмір покарання обвинуваченїй ОСОБА_3 , суд враховує характер та суспільну небезпеку скоєного нею кримінального правопорушення, раніше не судимої, пом`якшуючі вину обставинами якими є те, що обвинувачена щиро кається у скоєному та активно сприяла розкриттю злочину, повне відшкодування завданої шкоди, обтяжуючі вину обставини не встановлені, а тому рахує правильним призначити їй кримінальне покарання у вигляді обмеження волі.

Підстав для застосування вимог ст.69 КК України судом не встановлено.

Речові докази визначити відповідно до вимог ст.. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370,371,374 КПК України суд, -

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з розрахунково-касовими операціями, з обліком, збереженням, управлінням та розпорядженням товарно-матеріальними цінностями строком на 1 (один) рік.

У відповідності до ст. 75КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробовуванням строком на 1 (один) рік, якщо вона протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить новий злочин і виконає покладені на неї судом обов`язки..

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід обраний ОСОБА_3 у виді особистого зобов`язання до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Речові докази по справі, а саме квитанцію на окуляри №00ВН-002126, яка зберігається при матеріалах кримінального провадження залишити при справі.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано, і може бути оскаржений в апеляційному порядку за винятком з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України, до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через суд, який ухвалив вирок, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1