Дата документу 27.05.2025 Справа № 336/3239/25
запорізький апеляційний суд
Провадження № 11-сс/807/374/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №336/3239/25Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2025 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

представника заявника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заявника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 15 квітня 2025 року про відмову в задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження,

ВСТАНОВИЛА

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 15 квітня 2025 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову від 31 березня 2025 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000067 від 14 березня 2025 року за ч.1 ст.162 КК.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просив скасувати ухвалу слідчого судді, прийняти нове рішення, яким задовольнити його скаргу та скасувати постанову старшого дізнавача сектору дізнання ВП №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 від 31 березня 2025 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000067 від 14 березня 2025 року за ч.1 ст.162 КК, матеріали вказаного кримінального провадження направити для продовження досудового розслідування (дізнання) до ВП №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області.

Свої вимоги мотивував тим, що відділом поліції №3 частково виконана ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 07 березня 2025 року про зобов`язання внесення відомостей до ЄРДР за ч.1 ст.162, ч.1 ст.190, ст.356 КК та внесено відомості до ЄРДР лише за правовою кваліфікацією, передбаченою ч.1 ст.162 КК. Тобто ВП №3 не вчинив необхідних процесуальних дій щодо проведення дізнання за трьома взаємопов`язаними кримінальними правопорушеннями. Старший дізнавач ОСОБА_8 у кримінальному провадженні за ч.1 ст.162 КК припустилася до вибіркового вчинення процесуальних дій лише для перевірки обставин, пов`язаних з наявністю в діях невідомих осіб ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК. Матеріали кримінального провадження не містять жодного належного доказу щодо проведення повного, об`єктивного та неупередженого дізнання за його повідомленням щодо вчинення невідомими особами дій, кваліфіковані ознаки яких передбачені ч.1 ст.190, ст.356 КК. Мотивуючи прийняття постанови від 31 березня 2025 року, дізнавач припустилася до неповного встановлення фактичних обставин, до неправильної оцінки зібраним доказам, не отримала, не витребувала, не дослідила будь-якої об`єктивної інформації або жодного належного доказу на підтвердження законності проникнення (вселення, проживання) до житлового приміщення (до квартири) сторонніх осіб, якими є ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Зазначив, що вказані особи вчинили протиправні дії, спрямовані на самочинне, незаконне, шляхом обману та зловживанням довірою, вселення до житлового приміщення (квартири) та незаконне проживання без отримання згоди співвласників квартири, що підпадає під ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ст.356, ч.1 ст.190 КК. Слідчий суддя, відмовляючи в задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, не врахував те, що в дійсності вчинення протиправних дій ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 мають ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.1 ст.190, ст.356 КК. Слідчий суддя безпідставно фактично поставив під сумнів законність і обґрунтованість ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 07 березня 2025 року, якою на відділ поліції №3 був покладений обов`язок щодо проведення у відповідності до ст.214 КПК реєстрації в ЄРДР його повідомлення від 10 лютого 2025 року про вчинення невідомими особами трьох кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.1 ст.190, ст.356 КК; безпідставно вважав законним невиконання ВП №3 ухвали слідчого судді від 07 березня 2025 року; безпідставно вважав законним не проведення реєстрації в ЄРДР та законним не проведення слідчих дій за його заявою від 10 лютого 2025 року про вчинення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 кримінальних правопорушень, передбачених ст.356, ч.1 ст.190 КК. Слідчий суддя, фактично погодившись з об`єктивним існуванням факту порушення прав спадкоємця (з існуванням цивільного спору), не навів обґрунтованих мотивів, з яких він виходив та керувався, зазначаючи про законність вчинення самочинних протиправних дій вказаними вище особами. Посилання слідчого судді на отримання лише 17 березня 2025 року ОСОБА_11 нотаріальної довіреності від ОСОБА_12 в будь-якому разі свідчить про те, що в дійсності до цієї дати ОСОБА_11 взагалі не мав будь-якого права на здачу в найм (в оренду) житлового приміщення, на самостійне мешкання та користування квартирою.

В судове засідання апеляційної інстанції не з`явились прокурор та заявник ОСОБА_7 , що були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду, у зв`язку із чим у відповідності до положень ч.4 ст.405 КПК колегія суддів вважає можливим проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді за відсутності прокурора та заявника.

Від дізнавача сектору дізнання відділу поліції №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_13 надійшла заява про розгляд апеляційної скарги ОСОБА_7 без її участі, зазначила про те, що у задоволенні вимог, викладених у скарзі, заперечує, у зв`язку із чим відповідно до ч.4 ст.405 КПК колегія суддів вважає за можливе проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді за відсутності дізнавача.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги; з`ясувавши думку представника заявника адвоката ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу ОСОБА_7 ; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, сектором дізнання відділу №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області здійснювалось дізнання у кримінальному провадженні за №0000067 за ознаками кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.162 КК.

Відомості до ЄРДР були внесені на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 07 березня 2025 року, якою зобов`язано посадових осіб органу досудового розслідування ВП №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, уповноважених на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, внести до ЄРДР відомості, що містяться у заяві ОСОБА_7 , яка була зареєстрована в ЄО за №5002 від 13 лютого 2025 року.

Відповідно до заяви про вчинення кримінальних правопорушень від 12 лютого 2025 року до квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , з невідомих підстав самочинно оселились сторонні особи, які без законних на те підстав мешкають у житловому приміщенні, користуються комунальними послугами, незаконно здійснюють перешкоди в користуванні спадковим майном ОСОБА_7 . Жодних договорів (найму, оренди) зі співвласниками квартири останні не укладали.

Постановою дізнавача від 31 березня 2025 року кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000067 від 14 березня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.162 КК, закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Не погодившись із прийнятим дізнавачем процесуальним рішенням, ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову дізнавача від 31 березня 2025 року про закриття кримінального провадження №0000067 від 14 березня 2025 року.

В обґрунтування вимог скарги заявник вказував, що він звертався до органу дізнання із заявою про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.1 ст.190, ст.356 КК, однак органом дізнання ухвалу слідчого судді виконано частково і внесено відомості до ЄРДР лише за ч.1 ст.162 КК. Вважав, що орган дізнання самоусунувся від дізнання кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ст.356 КК, рішення про закриття кримінального провадження прийнято передчасно, без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин.

На підставі вищевикладеного, заявник просив скасувати постанову дізнавача від 31 березня 2025 року про закриття кримінального провадження.

Слідчий суддя відмовив у задоволенні скарги, пославшись на те, що при проведенні дізнання були належним чином перевірені доводи заявника щодо протиправних дій, вчинених відносно нерухомого майна квартири за адресою: АДРЕСА_1 , та винесено законну і обґрунтовану постанову про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК.

Колегія суддів погоджується із прийнятим слідчим суддею рішенням з таких підстав.

Відповідно до ст.2 КК складовими елементами злочину є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона.

Кримінальна відповідальність за ч.1 ст.162 КК настає у разі виконання однієї з таких дій: незаконне проникнення до житла або іншого володіння особи проти її волі; незаконне проведення в них огляду або обшуку; незаконне виселення; інші дії, що порушують недоторканність житла громадян.

Слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що під час проведення дізнання вказаного кримінального провадження жодних доказів, які б вказували на факт незаконного проникнення до житла не встановлено, оскільки наявна згода співвласника частини квартири на проживання в ній третіх осіб (а саме у двох кімнатах із трьох). Тобто відсутній склад кримінального правопорушення. При цьому слідчий суддя вказав про наявність ознак цивільно-правового спору між спадкоємцями померлих інших співвласників квартири, що не свідчить про вчинення кримінального правопорушення та має вирішуватись в цивільно-правовому порядку.

Перевіряючи доводи апелянта, суд апеляційної інстанції виходить з того, що дізнавачем у межах кримінального провадження вчинено ряд дій, спрямованих на встановлення фактичних даних, зокрема допитано свідків, проведено огляд місця події квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , а також проведено аналіз складу кримінального правопорушення та зібраних по справі доказів.

При цьому дізнавачем 20 березня 2025 року було направлено повідомлення ОСОБА_7 про те, що на підставі його заяви внесено відомості до ЄРДР за ч.1 ст.162 КК та проводиться дізнання, а також запропоновано погодити дату та час проведення слідчої дії за його участю. Проте ОСОБА_7 не надав жодної відповіді на вказане повідомлення, до органу дізнання не з`явився, жодних доказів про існування прав на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , не надав.

Під час апеляційного розгляду представник ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 зазначив, що його довіритель правовстановлюючих документів на квартиру не має, в нотаріальному порядку у видачі свідоцтва про право на спадщину, до складу якого входить частина спірної квартир, йому відмовлено.

Відтак на переконання апеляційного суду дізнавач дійшов правильного висновку про відсутність доведеності порушень прав ОСОБА_7 на частину спірної квартири, а відтак і про відсутність складу кримінального правопорушення, про що і була винесена відповідна постанова на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК.

Відтак, колегія суддів констатує відсутність об`єктивної сторони вказаного кримінального правопорушення, оскільки жодних доказів, які б підтверджували факт порушення недоторканності житла встановлено не було, а відтак підстав для внесення відомостей за іншими статтями, на які вказував заявник, на даний час, на переконання колегія суддів, немає.

Зокрема, апеляційний суд звертає увагу, що дізнавач є самостійним у своїй процесуальній діяльності та внесення відомостей до ЄРДР відбувається за попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, та, у разі виявлення підстав, можлива його перекваліфікація. В той же час таких підстав дізнавачем не встановлено при проведенні дізнання, відтак аргумент апелянта з приводу не проведення процесуальних дій щодо встановлення інших кримінальних правопорушень, а саме за ч.1 ст.190, ст.356 КК України, є лише суб`єктивним баченням апелянта, який не є уповноваженою компетентною особою на проведення дізнання.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що дізнавачем у повному обсязі, всебічно та об`єктивно досліджено усі обставини, допитано свідків та надано оцінку всім зібраним та перевіреним доказам. Постанова дізнавача вмотивована, її зміст відповідає фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи.

З огляду на вищевикладене, є вірними висновки слідчого судді про те, що в ході проведення дізнання дізнавачем прийнято обґрунтоване рішення про закриття кримінального провадження, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК, неповноти проведення дізнання, що могла б вплинути на об`єктивність у прийнятті рішення дізнавачем, не встановлено.

За наведених обставин, перевіривши ухвалу слідчого судді у межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим суддею при розгляді скарги ОСОБА_7 на постанову про закриття кримінального провадження дотримано вимоги ст.ст.306, 307 КПК, тому оскаржуване рішення слідчого судді є законним і обґрунтованим, підстав для задоволення поданої апеляційної скарги не вбачається, наслідком чого є відмова у її задоволенні.

Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 15 квітня 2025 року про відмову в задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4