Справа № 286/2092/25
У Х В А Л А

10.06.2025 м. Овруч

Слідчий суддя Овруцького районного суду Житомирської області ОСОБА_1 ,

з секретарем ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання ст. слідчого СВ ВП №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Овруцького відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , громадянина України, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, та додані до клопотання матеріали, -

ВСТАНОВИВ:

10 червня 2025 року ст. слідчий СВ ВП №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 діб.

Клопотання мотивоване тим, що згідно вимог ст. 33 Конституції України, окрім іншого, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які установлюються законом.

Статтею 64 Конституції України передбачено, окрім іншого, що конституційні права й свободи людини та громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватись окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень.

Пунктом 1 Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 (далі - Указ), затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022, передбачено, що у зв`язку з військовою агресією проти України в Україні уведено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Відповідно до пункту 3 Указу, окрім іншого, у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватись конституційні права й свободи людини та громадянина, передбачені ст. 33 Конституції України.

Надалі, відповідно до вимог п. 1 Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 235/2025 від 15 квітня 2025 року строк дії воєнного стану в України продовжено з 05 години 30 хвилин 09.05.2025 строком на 90 діб.

При цьому, порядок і вичерпний перелік підстав, за яких громадяни України мають право на виїзд із України, а також перетин державного кордону, у разі введення на території України надзвичайного або воєнного стану, визначено Правилами перетинання державного кордону громадянами України, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.199 (у редакції від 25.08.2010 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 724), - далі Правила.

Пунктом 26 Правил передбачено, що у разі введення на території України надзвичайного або воєнного стану право на перетин державного кордону, крім осіб, зазначених у пунктах 2-1 та 2-2 Правил, також мають інші військовозобов`язані особи, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації. Ця норма не поширюється на осіб, визначених в абзацах другому і третьому частини третьої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а також пункті 214 цих Правил.

Відповідно до вимог п. 12 Правил, окрім іншого, у ході перевірки документів під час виїзду з України з`ясовується наявність або відсутність підстав для тимчасового обмеження громадянина у праві виїзду за кордон.

Таким чином, із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 право на виїзд з України, а також перетин державного кордону, громадянами України без наявних законних підстав тимчасово обмежено.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, Президентом України 24.02.2022 постановлено Указ № 65/2022 про оголошення та проведення загальної мобілізації протягом 90 днів з дня набрання чинності Указу, зокрема, на території Житомирської області, дія якого продовжена Указом Президента України № 236/2025 від 15.04.2025.

В порушення вказаних вище вимог, у точно невстановлені досудовим розслідуванням дату та час у ОСОБА_4 , з корисливих мотивів, виник злочинний умисел, направлений на сприяння незаконного переправлення кількох осіб через державний кордон України наданням засобів та усуненням перешкод.

Так, у достовірно невстановлені досудовим розслідуванням дату та час ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, з метою особистого збагачення за рахунок здійснених кримінально-протиправних дій, усвідомлюючи їх суспільно небезпечний характер, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, використовуючи засоби зв`язку, зв`язався з невстановленою досудовим розслідуванням особою, яка в свою чергу організувала його зустріч з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , з якими попередньо обумовила організаційні процеси щодо сприяння їхньому переправленню через державний кордон України у напрямку Республіки Білорусь, визначивши дату особистої зустрічі з ОСОБА_4 в місті Коростень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на сприяння незаконного переправлення осіб через державний кордон України, 08.06.2025, близько 12 год. 00 хв., ОСОБА_4 використовуючи належний матері ОСОБА_9 легковий автомобіль марки «SKODA OKTAVIA», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », яка не була обізнана про його злочинні наміри, прибув до місця проживання ОСОБА_8 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , де зустрівся з останнім. При цьому, матір ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , в якості оплати за надання послуг, перерахувала на рахунок ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 6000 грн. В подальшому, ОСОБА_4 на вищевказаному автомобілі перевіз ОСОБА_8 до м. Коростень, де останній залишився на тимчасове перебування та ночівлі у готелі «Seven Hotel», що знаходиться по вул. Шевченка, 66, куди в той само день прибув та заселився ОСОБА_7 .

Наступного дня, 09.06.2025, близько 05 год. 30 хв., ОСОБА_4 у продовження свого злочинного умислу на легковому автомобілі «SKODA OKTAVIA», реєстраційний номер « НОМЕР_1 » прибув до готелю «Seven Hotel», що знаходиться по вул. Шевченка, 66, в м. Коростень, де зустрів ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , та використовуючи вищевказаний легковий автомобіль, попередньо визначивши маршрут руху та оминаючи стаціонарні блок-пости, вирушив в напрямку державного кордону України з Республікою Білорусь для перевезення вищевказаної групи осіб з двох чоловік, тим самим сприяв у незаконному переправленні зазначених осіб через державний кордон України шляхом наданням засобів та усуненням перешкод.

Таким чином, ОСОБА_4 наданням засобів та усуненням перешкод сприяв незаконному переправленню ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , через державний кордон України, однак, під час руху у напрямку до державного кордону України, поблизу с. В. Фосня Овруцької територіальної громади Коростенського району Житомирської області, керований ними автомобіль 09.06.2025 о 07 год. 00 хв. було зупинено працівниками Державної прикордонної служби України.

Своїми умисними діями, вираженими у сприянні незаконному переправленню осіб через державний кордон України наданням засобів та усуненням перешкод, вчиненому з корисливих мотивів, щодо кількох осіб, ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 332 КК України.

Враховуючи вищевикладене, з метою попередження можливості продовження підозрюваним ОСОБА_4 злочинної діяльності (вчиняти нові кримінальні правопорушення), а також з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на цього процесуальних обов`язків, запобіганням можливим спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконного впливу на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, у зв`язку з чим ст. слідчий просить клопотання задовольнити.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав викладених у ньому.

Підозрюваний щодо задоволення клопотання заперечував, просить застосувати домашній арешт, який порушувати не буде, сенсу впливати на свідків не має.

Захисник просить застосувати особисте зобов`язання або визначити заставу у мінімальному розмірі.

Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

При обранні запобіжного заходу повинні враховуватись одночасно його мета (ч.1 ст.177 КПК), підстави (ч.2 ст.177 КПК) та інші передбачені законом обставини (ст.178 КПК). Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

09.06.2025 року відомості про кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000198 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України. Вказані відомості внесені у зв`язку з тим, що 09.06.2025 року до відділу поліції №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області надійшло повідомлення від працівників прикордонної служби, з приводу того, що неподалік с. Велика Фосня Овруцької ТГ Коростенського району було затримано ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які намагалися незаконно перетнути державний кордон України.

09.06.2025 року о 20 год. 00 хв. ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином та за яке передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, при наданні оцінки наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого кримінального правопорушення за ознаками ч. 3 ст. 332 КК України, враховує положення ст. ст. 368, 369, 371, 374 КПК України, змістом яких передбачено, що надання оцінки доказів у справі відбувається в нарадчій кімнаті на стадії постановлення вироку. Зазначене свідчить про те, що слідчий суддя на стадії проведення досудового розслідування не може робити висновок щодо «обґрунтованості підозри» шляхом надання оцінки всіх доказів у справі, а повинен виходити з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення, що узгоджується з висновками Європейського суду з прав людини. Таким чином, слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих та досліджених в судовому засіданні доказів визначає, що причетність підозрюваного до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього запобіжного заходу з огляду потреб досудового розслідування.

Як зазначено в ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Поряд з цим, слідчий суддя враховує обставини, мету та мотив кримінального правопорушення, у вчинені якого підозрюється ОСОБА_4 .. Існування ризику можливого незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки підозрюваному відомі засоби зв`язку зі свідками та місце їхнього проживання, а тому перебуваючи на волі останній зможе впливати на них з метою зміни останніми показань за для уникнення кримінальної відповідальності. Також, підозрюваний усвідомлюючи тяжкість злочину та невідворотність покарання за його вчинення, може переховуватись від органу досудового розслідування та покинути територію України з цією метою поза межами пунктів пропуску через державний кордон України, а також переховуватись на території України.

Таким чином, при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного слідчий суддя враховує не лише наявність у кримінальному провадженні вагомих доказів обгрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, та тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, а також особу підозрюваного та стан його здоров`я.

З огляду на викладене, слідчий суддя прийшов до переконливого висновку, що клопотання слідчого, погоджене з прокурором, необхідно задовольнити, а до підозрюваного застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст.176 КПК, не зможуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, слідчим суддею на даному етапі не встановлено та стороною захисту не доведено.

Відповідно до ст.209 КПК України, особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.

ОСОБА_4 затримано 09.06.2025 року, про що свідчить протокол затриманої особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення.

У зв`язку з чим, строк дії ухвали про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обчислювати з моменту затримання підозрюваного, тобто з 09.06.2025 року.

Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, переддбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Частиною 5 ст.182 КПК України встановлено, що розмір застави визначається у межах, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» встановлено з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 3028 грн..

При визначенні розміру застави слідчий суддя враховує тяжкість злочину, у якому обвинувачується підозрювана особа, а також його майновий та сімейний стан, дані про його особу та ризики, передбачені ст. 177 КПК України, і визначає заставу в розмірі 30-ти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 90840 грн..

Керуючись ст. ст. 132, 176, 177, 178, 182 - 184, 186, 193, 194, 196, 205, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не може перевищувати 60 днів і закінчується 07 серпня 2025 року.

Визначити заставу у розмірі тридцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 90840 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок) гривень, яка може бути внесена у національній грошовій одиниці на депозитний рахунок суду у будь-який момент строку тримання під вартою.

У разі внесення застави підозрювана особа звільняється з-під варти і на неї покладаються наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за їх вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

- утримуватися від спілкування зі свідками та іншими особами у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Вказані обов`язки покладаються на підозрюваного строком на два місяці з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави.

У разі невиконання підозрюваним зазначених обов`язків, застава звертається в дохід держави.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному негайно після її оголошення.

Суддя ОСОБА_1