Справа № 308/9352/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000080 від 06.06.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хмільник Вінницької області, українця за національністю, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, з середньою освітою, працюючого начальником групи секретного документального забезпечення служби охорони державної таємниці ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.328, ч.1 ст.366 Кримінального кодексу України,-

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним.

У період з березня по 25 квітня 2025 року начальник групи секретного документального забезпечення служби охорони державної таємниці ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 , будучи уповноваженим згідно з функціональних обов`язків на здійснення постійного контролю за наявністю відповідних допусків на військовослужбовців ЗС України, діючи з кримінальною протиправною недбалістю та всупереч вимог п.п. 56, 73, 74 Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого постановою КМУ від 18.12.2013 № 939, відповідні документи, визначені п. 56 Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого постановою КМУ від 18.12.2013 № 939, до органу, уповноваженого на надання допуску до державної таємниці - Управління Служби безпеки України в Закарпатській області, не скерував та в подальшому допустив розголошення 27.04.2025, 30.04.2025, 03.05.2025, 06.05.2025, 09.05.2025, 12.05.2025 ОСОБА_6 , яка на той час не мала допуску до державної таємниці, відомостей, що становлять державну таємницю.

Отже, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.328 КК України, а саме: розголошення відомостей, що становлять державну таємницю, особою, якій ці відомості стали відомі у зв`язку з виконанням службових обов`язків, за відсутності ознак державної зради або шпигунства.

Крім того, у період 8-9 травня 2025 року, точної дати не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи у службовому кабінеті групи секретного документального забезпечення служби охорони державної таємниці ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, з метою уникнення відповідальності та не бути викритим зі сторони контролюючого органу - Управління Служби безпеки України в Закарпатській області за нескерування відповідних документів, визначених п. 56 Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого постановою КМУ від 18.12.2013 № 939, до органу уповноваженого на надання допуску до державної таємниці, вніс неправдиві дані до облікової картки громадянина про надання допуску до державної таємниці (картка форми 6) від 06.07.2006 та до облікової картки громадянина про надання допуску до державної таємниці (картка форми 6) від 02.05.2018, що були заведені на ОСОБА_7 , виправивши у картці форми 6 від 06.07.2006 у колонці щодо надання допуску до державної таємниці у третьому рядку зверху (останній запис щодо надання допуску УСБУ в Закарпатській області) у числі "2018" цифру "8" на цифру "9" та у картці форми 6 від 02.05.2018 у колонці надання доступу до державної таємниці у числі "2018" графи "дата" цифру "8" на цифру "9", чим створив документальну видимість про нібито дійсність терміну дії допуску до державної таємниці ОСОБА_7 до 25 квітня 2026 року.

Отже, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачений ч.1 ст.366 КК України, а саме: внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей.

Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом на підставі угоди про визнання винуватості.

27.06.2025 між прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора в даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника адвоката ОСОБА_5 , на підставі ст. ст.468, 469, 472 КПК України добровільно, тобто укладення угоди не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, за ініціативою прокурора укладено угоду про визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнає свою винуватість у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.328, ч.1 ст. 366 КК України.

Сторони дійшли згоди, що за вчинення зазначених вище кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.328, ч.1 ст. 366 КК України, обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити покарання:

- за ч.1 ст. 328 КК України - у виді позбавлення волі строком на два /2/ роки;

- за ч.1 ст. 366 КК України - у виді обмеження волі строком на один /1/ рік.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України сторони дійшли згоди визначити остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим та призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на два /2/ роки.

На підставі ст.75 КК України сторони клопочуть звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням, без призначення додаткового покарання, зі встановленням іспитового строку, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього судом обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.328, ч.1 ст. 366 КК України, визнав повністю, вказавши, що час, місце та спосіб скоєння ним кримінальних правопорушень, описаних в обвинувальному акті, викладені вірно, вказані обставини відповідають подіям, що відбувалися в дійсності, і він їх в повному обсязі підтверджує. Заключивши відповідну угоду про визнання винуватості, він цілком розуміє надані йому законом права, а також роз`яснені йому судом наслідки укладення та затвердження вказаної угоди, визначені ст.473 КПК України, - щодо обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями ст.394 і ст.424 КПК України, і щодо відмови від здійснення прав, передбачених ст. 474 ч. 4 п. 1 КПК України, а саме: права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого кримінального правопорушення, права на виклик і на допит у судовому засіданні свідків, права заявлення клопотань, права надання суду своїх доказів, а також характер пред`явленого обвинувачення, відповідно до якого він визнає себе винним, вид покарання, і інші заходи, які можливо будуть застосовані до нього у разі затвердження зазначеної угоди судом, в тому числі, і наслідки невиконання вказаної угоди, визначені ст. 476 КПК України. Крім того, обвинувачений вказав, що вище зазначена угода про визнання винуватості укладена ним з прокурором добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз. Розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності заст. 389-1 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди про визнання винуватості були враховані обставини, передбачені ст. 470 КПК України, дотримані вимоги процесуального та матеріального права, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання.

Захисник ОСОБА_5 також вважав можливим затвердити угоду про визнання винуватості, зазначивши, що при укладенні угоди між його підзахисним та прокурором були дотримані правила та вимоги, передбачені кримінальним процесуальним законодавством України та кримінальним кодексом України, при цьому обвинуваченим вищезазначена угода була укладена з прокурором добровільно, без застосування насильства, примусу та погроз.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинуваченого про повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого ОСОБА_4 , обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному кримінальному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , а його дії органом досудового розслідування обґрунтовано кваліфіковані за ч.1 ст. 328 КК України, а саме: розголошення відомостей, що становлять державну таємницю, особою, якій ці відомості стали відомі у зв`язку з виконанням службових обов`язків, за відсутності ознак державної зради або шпигунства, ч.1 ст. 366 КК України, а саме: внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей.

В силу положення ст. 12 КК України кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.328 КК України, ч.1 ст.366 КК України, відноситься до нетяжких злочинів.

На виконання вимог ст. 474 КПК України судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачений усвідомлює свої права, визначені п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосоване, а також переконатися, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Судом встановлено, що ініціювання, порядок укладення та зміст угоди про визнання винуватості від 27.06.2025 між прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 в зазначеному кримінальному провадженні відповідає вимогам ст.ст.469, 472 КПК України.

Умови даної угоди не суперечать вимогам кримінального та кримінального процесуального законодавства України, узгоджена міра покарання визначена в межах, передбачених санкціями ч.1 ст.328, ч.1 ст. 366 КК України, що відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань не вбачається.

Згідно ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ст. 474 ч. 7 КПК України, судом не встановлено.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Цивільний позов у рамках даного кримінального провадження не заявлено.

В рамках кримінального провадження щодо ОСОБА_4 запобіжний захід не застосовувався.

Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати - відсутні.

Керуючись ст.ст.17, 100, ч. 2 ст.373, ст.374, 474, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 27.06.2025 між прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника адвоката ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000080 від 06.06.2025 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.328 КК України та ч.1 ст. 366 КК України.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.328 КК України та ч.1 ст. 366 КК України, та призначити йому покарання, затверджене угодою, а саме:

- за ч.1 ст. 328 КК України - у виді позбавлення волі строком на два /2/ роки;

- за ч.1 ст. 366 КК України - у виді обмеження волі строком на один /1/ рік.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень визначити остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на два /2/ роки.

Згідно із ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

На підставі п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Покласти нагляд за особою, звільненою від відбування покарання з випробуванням, на орган з питань пробації за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_4 .

Роз`яснити ОСОБА_4 , що іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувати.

Речові докази облікову картку громадянина про надання допуску до державної таємниці (картку форми 6) від 06.07.2006 та облікову картку громадянина про надання допуску до державної таємниці (картку форми 6) від 02.05.2018, заведені на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які передані на відповідальне зберігання в режимно секретному органі ІНФОРМАЦІЯ_2 , - залишити останньому.

Вирок може бути оскаржений виключно з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України до Закарпатського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченому, його захиснику, в порядку, передбаченому ст. 376 КПК України.

Суддя ОСОБА_8