Справа №:755/8046/25
Провадження №: 1-кп/755/1138/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" травня 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора Київської міської прокуратури про продовження строку виконання обов`язків, покладених на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Київської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у межах кримінальному провадженні № 0000007 від 05.01.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 338 КК України, ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 194 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

законного представника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

У провадженні Дніпровського районного суду м. Києва знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000007 від 05.01.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 338 КК України, ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 194 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку виконання обов`язків, покладених на ОСОБА_3 , оскільки існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 не заперечував щодо задоволення вказаного клопотання прокурора.

Захисник та законний представник обвинуваченого поклались на розсуд суду.

Отже, суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши клопотання, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно зі ст. 177 КПК України, метою і підставами застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Також відповідно до ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, визначені п. 1 - п. 3 ч. 1 цієї статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризують особу та визначені у п. 1-п. 11 ч. 1 вказаної статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Водночас ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. П.1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 194 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжких злочинів.

При вирішенні питання щодо можливості продовження процесуальних обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_3 ухвалою суду, суд враховує тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, у разі визнання винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він обвинувачується, вік та стан здоров`я обвинуваченого, майновий стан, міцність соціальних зв`язків, ризик переховування від суду, продовження чи повторення протиправної поведінки, його процесуальну поведінку та виконання ним покладених обов`язків.

Отже, враховуючи вказані обставини, на думку суду, дають підстави вважати, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого, зокрема, ризик переховування від суду, на даний час не перестали існувати.

Крім того, будь-яких доказів про те, що покладені на обвинуваченого обов`язки є надмірними та необґрунтовано обмежують його права, суду надано не було.

За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання прокурора та необхідність продовжити обов`язки, покладені ухвалою суду на обвинуваченого ОСОБА_3 , з урахуванням стадії судового розгляду.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181-183, 193-196, 331 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора Київської міської прокуратури задовольнити.

Продовжити строк дії обов`язків, покладених ухвалою суду на обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів, до 27 липня 2025 року, включно, а саме:

- прибувати за викликом до суду;

- повідомляти суд про зміну місця проживання;

- залишати на зберіганні у відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Суддя: