Справа № 153/732/25
Провадження №11-кп/801/906/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

зі секретарем судового засідання: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці в режимі відеоконференції судове провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Ямпільського районного суду Вінницької області від 23.06.2025 року у кримінальному провадженні, відомості по якому внеснно до ЄРДР за № 0000010 по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Слобода-Підлісівська Ямпільського району Вінницької області, проживаючого по АДРЕСА_1 , зареєстрованого АДРЕСА_2 , із середньо спеціальною освітою, одруженого, пенсіонера, громадянина України, раніше не судимого

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 249 КК України,

за участю сторін кримінального провадження

прокурора : ОСОБА_7

захисника: ОСОБА_8

обвинуваченого: ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, просив скасувати вирок Ямпільського районного суду Вінницької області від 23.06.2025 року повністю, ухвалити новий вирок яким визнати ОСОБА_6 невинуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 249 КК України.

Скасувати арешти накладені в межах кримінального провадження, вирішити долю речових доказів, в задоволенні цивільного позову відмовити повністю.

Вироком Ямпільського районного суду Вінницької області від 23.06.2025 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.249 КК України та призначено йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк два роки.

Відповідно до п.1, 2, 3 ч.2 ст.59-1 КК України покладено на ОСОБА_6 такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислювати з дня постановлення його на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави витрати на залучення експерта у сумі 11450 (одинадцять тисяч чотириста п`ятдесят) гривень 16 копійок.

Скасовано арешт майна накладений ухвалою слідчого судді Ямпільського районного суду Вінницької області від 14.03.2025 №153/390/25.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави заподіяну шкоду в сумі 60 000 гривень/

Вирішено долю речових доказів.

Згідно вироку суду обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Пунктами 1, 2 розділу ІІ, підпунктом 1 пункту 1 розділу ІV «Правил любительського рибальства» (далі Правил), затверджених Наказом Мінагрополітики від 19.09.2022 №700 встановлено: під час здійснення любительського рибальства об`єктами добування (вилову) є водні біоресурси, крім тих, що занесені до Червоної книги України, переліків регіонально рідкісних видів, що охороняються, та включені до інших переліків,що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; любительське рибальство дозволяється здійснювати рибалкам-любителям безоплатно у порядку загального використання водних біоресурсів для особистих потреб (без права реалізації) не забороненими цими Правилами знаряддям лову і способами добування (вилову) та у мінімально дозволених для добування (вилову) розмірах видів водних біоресурсів під час здійснення любительського рибальства, визначених додатком 1 до цих Правил, за нормами добування (вилову) дозволених видів водних біоресурсів на одного рибалку-любителя за добу (далі добова норма улову), визначеними додатком 2 до цих Правил.

Всупереч встановленим вимогам законодавства, 12.03.2025 у ОСОБА_6 виник умисел, спрямований на незаконне зайняття водним добувним промислом, а саме на вилов риби виду «вирезуб причорноморський».

Так, 12.03.2025 близько 16 години 30 хвилин ОСОБА_6 з метою реалізації свого умислу, взявши за місцем свого проживання знаряддя лову, а саме вудку, в порушення зазначених вимог законодавства, прибув до берега річки Русава, що розташовується по вулиці І.Гонти в місті Ямпіль Могилів-Подільського району Вінницької області за географічними координатами 48,2333561 ° С, 28,2772925 ° В.

У період з 16:30 год. 12.03.2025 по 18:21 год. 12.03.2025, перебуваючи у вищевказаному місці, ОСОБА_6 , діючи умисно, протиправно, не маючи дозволу на вилов водних біоресурсів, за допомогою вудки, виловив з річки Русава рибу виду «вирезуб причорноморський» в кількості 6 штук, який занесений до Червоної книги України. Відповідно до висновку експерта судової інженерно-екологічної експертизи та довідки-розрахунку, здійсненому згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2012 №1030 «Про розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного і рослинного світу, занесених до Червоної книги України, а також за знищення чи погіршення середовища їх перебування (зростання)» шкода заподіяна внаслідок незаконного вилову риби, а саме виду «вирезуб причорноморський» в кількості 6 штук є істотною.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 заподіяв рибному господарству України в особі Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Вінницькій області шкоду на суму 60 000 гривень 00 копійок.

Вимоги апеляційної скарги обвинуваченого мотивовано тим, що стороною обвинувачення не надано достатніх доказів винуватості обвинуваченого, недоведено, що ОСОБА_6 мав умисел на незаконне зайняття рибним добувним промислом 12.03.2025 року за допомогою заздалегідь приготовленої вудки, без передбаченого законом дозволу, в м. Ямпіль на річці Русава, де виловив вирезуба причорноморського в кількості 6 штук чим заподіяв державі істотну шкоду в сумі 60 000 грн.

Твердження про винуватість обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 249 КК України, грунтується лише на припущеннях та на доказах, отриманих не у спосіб передбачений КПК України, так як під час проведення досудового розслідування були допущені істотні порушення прав та свобод обвинуваченого.

Зокрема в матеріалах кримінального провадження відсутній будь-який експертний висновок про те, що риба вилучена на березі річки Русава є вирезубом причорноморським.

Слідчим при проведені огляду місця події було допущено порушення вимог ст. 237 КПК України, оскільки на бірці при вилучені риби та вудки відсутні підписи понятого, відсутній підпис обвинуваченого як учасника справи.

Поза увагою суду залишилося те, що свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 в протоколі допиту вказували на те, що вони разом здійснювали спостереження за обвинуваченим, хоча свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні чітко вказав, що він не бачив як ОСОБА_6 ловив рибу, але бачив, що кладе рибу до пакета.

Прокурор Ямпільського відділу Могилів-Подільської окружної прокуратури ОСОБА_12 подав заперечення на апеляційну скаргу, в яких просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_6 , вирок Ямпільського районного суду Вінницької області від 23.06.2025 року щодо ОСОБА_6 за ч.1 ст. 249 КК України залишити без змін.

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_7 , який просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого, обвинуваченого ОСОБА_6 , який просив задоволити апеляційну скаргу, захисника ОСОБА_8 , який підтримав думку обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що слід відмовити в задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно із положеннями ст.94 КПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні усіх обставин кримінального провадження, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

І з цього випливає, що суд при розгляді кримінального провадження повинен дослідити як ті докази, що викривають, так і ті, що виправдовують обвинуваченого, проаналізувати їх та дати їм оцінку з точки зору належності, допустимості, достовірності та достатності для вирішення питань, зазначених у ст.368 КПК України.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_6 про наявність підстав для закриття кримінального провадження за ч.1 ст.249 КК України суд апеляційної інстанції вважає безпідставними.

Перевіряючи рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції щодо доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_6 у незаконному зайнятті рибним добувним промислом, що заподіяло істотну шкоду, обґрунтований дослідженими під час судового розгляду доказами, яким дано належну оцінку, і відповідає фактичним обставинам кримінального провадження.

При цьому суд навів у вироку належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з диспозицією ч. 1 ст. 249 КК об`єктом цього кримінального правопорушення є встановлений порядок раціонального використання, охорони і відтворення риб та інших об`єктів водної фауни як важливої складової частини навколишнього природного середовища.

Предметом злочину виступають водні живі ресурси, це, зокрема риби різних видів на всіх стадіях свого розвитку.

Об`єктивна сторона наведеного кримінального правопорушення характеризується сукупністю трьох ознак: 1) діяння незаконне зайняття рибним добувним промислом; 2) наслідки у вигляді істотної шкоди; 3) причинний зв`язок між діянням і наслідками.

Зайняття водним добувним промислом це дії, які полягають у вилученні (ловля, збирання, добування тощо) будь-якими знаряддями (промисловими, любительськими, забороненими) водних живих ресурсів із природного середовища.

Оскільки диспозиція ст. 249 КК має бланкетний характер, для з`ясування змісту умов незаконності потрібно звертатись до нормативних актів, які регулюють порядок здійснення рибальства в Україні.

Пунктами 1, 2 розділу ІІ, підпунктом 1 пункту 1 розділу ІV «Правил любительського рибальства» (далі Правил), затверджених Наказом Мінагрополітики від 19.09.2022 №700 встановлено: під час здійснення любительського рибальства об`єктами добування (вилову) є водні біоресурси, крім тих, що занесені до Червоної книги України, переліків регіонально рідкісних видів, що охороняються, та включені до інших переліків, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; любительське рибальство дозволяється здійснювати рибалкам-любителям безоплатно у порядку загального використання водних біоресурсів для особистих потреб (без права реалізації) не забороненими цими Правилами знаряддям лову і способами добування (вилову) та у мінімально дозволених для добування (вилову) розмірах видів водних біоресурсів під час здійснення любительського рибальства, визначених додатком 1 до цих Правил, за нормами добування (вилову) дозволених видів водних біоресурсів на одного рибалку-любителя за добу (далі добова норма улову), визначеними додатком 2 до цих Правил.

Суд першої інстанції врахував, що обвинувачений ОСОБА_6 свою вину не визнав, вказав, що рибу він не ловив, риба та вудка не його. Не заперечував, що спочатку визнавав, що ловив рибу, а потім відмовився, пояснюючи, що знайшов рибу.

Незважаючи на зайняту обвинуваченим ОСОБА_6 позицію щодо невизнання винуватості у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК, за обставин, встановлених та наведених у вироку суду першої інстанції, його вина підтверджується безпосередньо перевіреними та дослідженими судом першої інстанції в їх сукупності доказами.

З урахуванням позиції обвинуваченого суд першої інстанції проаналізував та оцінив показання свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , докази, а саме: рапорт від 12.03.2025 та протокол огляду місця події від 12.03.2025; лист управління державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Вінницькій області від 24.03.2025 року; довідку розрахунок матеріальної шкоди завданої рибному господарству України від 20.03.2025 року, наказ №29 від 11.03.2025 управління державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Вінницькій області «Про проведення рибоохоронних рейдів; лист директора інституту рибного господарства Національної академії аграрних наук України №220-03/25 від 26.03.2025, висновок експерта за результатами проведення судової інженерно-екологічної експертизи №295/25-25 від 24.04.2025 року; DVD диск, протокол огляду речей та документів від 24.04.2025 року.

Під час судового розгляду свідок ОСОБА_10 , який є рибінспектором, пояснював, що він особисто бачив як ОСОБА_6 вилов одну рибину вудкою із річки та поклав її до своєї сумки. Коли він підійшов до обвинуваченого у сумці під макухом у пакеті виявив рибини вирезуба причорноморського, які заборонені до лову. Вудка була складна поплавкова, у сумці був макух, а під макухом риба. ОСОБА_6 щодо вилову нічого не пояснював, а лише погрожував.

Свідок ОСОБА_11 пояснював, що бачив, як обвинувачений ОСОБА_6 ховав рибу у пакет, і у нього в руках була вудочка. Спочатку обвинувачений не заперечував про те, що виловлював рибу, а потім уже заперечував. Зазначив, що приблизно 6 чи 7 рибин вирезуба причорноморського та одна плотва.

Свідок ОСОБА_13 пояснював, що за повідомленням близько 18.20 він разом із ОСОБА_14 у складі групи виїхав на місце події. На місці була одна вудочка та в пакеті риба в кількості шість штук. Обвинувачений ОСОБА_6 пояснював, що він ловив рибу. Більше нікого із рибаків там не було.

Свідок ОСОБА_14 пояснювала, що коли вони разом з ОСОБА_13 прибули на місце, то обвинувачений ОСОБА_6 спочатку казав, що це він виловив рибу, а коли вже були поняті, то заперечував, що це він здійснював вилов риби. Біля обвинуваченого був пакет з рибою та вудка, було шість рибин причорноморського вирезуба та одна плотва.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що свідки були попереджені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, підстав вважати, що свідки з будь-яких причин могли обмовити обвинуваченого ОСОБА_6 у зазначеному кримінальному провадженні немає.

Жодні докази на підтвердження упередженості свідків та неправдивості їх показів відсутні.

Свідки повідомляли виключно ті факти, очевидцями яких вони були безпосередньо.

Судом вірно враховано, що згідно наказу №29 від 11.03.2025 управління державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Вінницькій області «Про проведення рибоохоронних рейдів», що до рейдової групи №3, яка спрямована на здійснення заходів з охорони водних біоресурсів, запобігання та припинення порушень правил рибальства і порушень порядку придбання чи збуту водних біоресурсів, знарядь добування (вилову) в місцях їх реалізації ( втому числі на ринках), регулювання рибальства у рибогосподарських водних об`єктах (їх частинах), виявлення порушень порядку транспортування водних біоресурсів в період з 11.03.2025 по 17.03.2025 включно входять провідний державний інспектор ОСОБА_10 , а також ОСОБА_11 та ОСОБА_15 .

Показання свідків узгоджуються між собою та іншими письмовими доказами, з яких встановлено, що ОСОБА_6 12.03.2025 року був у місті Ямпіль Могилів-Подільського району Вінницької області на вулиці Івана Гонти на березі річки Русава, де в поліетиленовому пакеті виявлено рибу у кількості шість штук вирезуба причорноморського та одну плітку, а також вудку, які опечатані та вилучені до ВП, що підтверджується рапортом від 12.03.2025 та протоколом огляду місця події від 12.03.2025 року з фототаблицями, те, що станом на 12.03.2025 на досліджуваній території проходить нагул вирезуба причорноморського; вилов вирезуба причорноморського на досліджуваній території забороняється, так як даний вид відноситься до червонокнижних підтверджується листом управління державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Вінницькій області від 24.03.2025 року, завдана шкода спричинена внаслідок незаконного вилову водних біоресурсів, який проводився 12.03.2025 на р.Русава в м.Ямпіль Могилів-Подільського району Вінницької області, складає 60000 гривень (6 х 10000 грн.), що підтверджується довідкою розрахунком від 20.03.2025 року, розмір шкоди завданої внаслідок незаконного вилову риби, а саме виду вирезуб причорноморський в кількості шість штук у річці Русава Могилів-Подільського району Вінницької області станом на 12 березня 2025 року становить 60000 гривень, і є істотною; вирезуб причорноморський є видом, який за категорією зникаючий вид, включений до Переліку видів тварин, що заносяться до Червоної книги України (тваринний світ), затвердженого наказом Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України від 19 січня 2021 №29 зареєстрованого в МЮ України 01.03.2021 за №260/35882, що підтверджується висновком експерта за результатами проведення судової інженерно-екологічної експертизи №295/25-25 від 24.04.2025

Також суд під час судового розгляду оглянув DVD диск та протокол огляду речей та документів від 24.04.2025 року, доказ- виловленну та опечатану рибу.

Відповідно судом враховано позицію сторони захисту та обгрунтовано чому оглянутий доказ виловлена риба, яка опечатана, бірка на пакеті підписана понятим, підтверджує винуватість обвинуваченого, є належним доказом, хоча й не підписаний одним з понятих та обвинуваченим та врахований у сукупності з іншими доказами.

Щодо доводів апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що висновки про його винуватість ґрунтуються на такому недопустимому доказі як протокол огляду місця події від 12.03.2025 року колегія суддів зауважує наступне.

Відповідно до ст. 237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей, документів та комп`ютерних даних.

При огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 12.03.2025 року, який судом прийнято як допустимий доказ та проаналізовано в сукупності з іншими доказами, прийнято до ваги, що на вулиці Івана Гонти у місті Ямпіль Могилів-Подільського району Вінницької області на березі річки Русава присутній ОСОБА_6 . Виявлено рибу у кількості шість штук вирезуба причорноморського та 1 плітки, а також вудку, опечатано та вилучено до ВП.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду, що даний доказ є належним, у сукупності із всіма іншими доказами, даний доказ підтверджує винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 , хоча й оформлений не у спосіб визначений чинним законодавством.

Те, що бірка на пакеті не підписана одним із понятих, а також обвинуваченим, і на ній відсутня печатка, жодним чином не призвело до порушення прав і свобод обвинуваченого і не вплинуло на справедливість судового розгляду в цілому, оскільки вміст пакету перевірено судом першої інстанції і він відповідає зазначеному у протоколі огляду місця події від 12.03.2025 року.

Суд першої інстанції встановив, що вина ОСОБА_6 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.249 КК, доведена в повному обсязі обґрунтував та умотивував своє рішення.

При цьому суд дав належну оцінку позиції обвинуваченого, спростувавши його версію, що рибу знайшов, вудочка не його, показанням свідків, відео з нагрудних камер поліцейських, де зафіксовано визнання вини обвинуваченим, який в подальшому змінив свою позицію.

З висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, оскільки в основу обвинувального вироку відносно ОСОБА_6 судом взято до уваги належні, допустимі та достатні докази, які у своїй сукупності та взаємозв`язку викривають обвинуваченого у вчиненні інкримінованого кримінального проступку.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що зібрані письмові докази у вказаному кримінальному провадженні є неналежними.

Фактичні дані, що містяться в доказах досліджених судом першої інстанції прямо чи непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Разом з тим у кримінальному провадженні підстав для визнання доказів неналежними не встановлено.

Твердження обвинуваченого ОСОБА_6 , що рибу він не ловив, риба та вудка не його є надуманими, оскільки спростовуються наведеними доказами.

Твердження обвинуваченого ОСОБА_6 , що його дії, які інкримінуються щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 249 КК України не є зайняття рибним добувним промислом, суд апеляційної інстанції оцінює критично.

Порушення правил любительського рибальства,якщо воно заподіяло істотну шкоду, і є незаконним зайняттям рибним добувним промислом.

Зібрані у даному кримінальному провадженні докази свідчать про те, що ОСОБА_6 , здійснював лов (добування) риби вирезуба причорноморського в порушення пунктів 1, 2 розділу ІІ, підпункту 1 пункту 1 розділу ІV «Правил любительського рибальства» (далі Правил), затверджених Наказом Мінагрополітики від 19.09.2022 №700,чим заподіяв істотну шкоду.

У апеляційній скарзі обвинувачений звертає увагу на відсутність експертного висновку та вважає, що прямих доказів, що саме він ловив рибу немає.

Однак визнання вини на місці події, показання свідків, перевірені докази вказують на його вину.

Те,що було виловлено шість штук вирезуба причорноморського та одну плітку встановлено під час вилучення провідним державним інспектором представником відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» ОСОБА_10 , який встановив вид виловленої риби , оскільки має спеціальні знання і під час допиту зазначив , що встановив вид риби (колір та форма рота, плавників тощо).

З урахуванням того, що представник відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» ОСОБА_10 встановив вид риби, відсутні були підстави для призначення експертизи для встановлення виду риби.

Відповідно ст. 242 КПК України відсутній обов`язок призначати таку експертизу.

Колегія суддів переконана, що при ухваленні вироку судом першої інстанції дотримано стандарт доведення поза розумним сумнівом, оскільки сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду.

З урахуванням наведеного, колегія суддів робить висновок про відсутність підстав для розумного сумніву в доведеності вини ОСОБА_6 , через те що версія сторони захисту щодо невинуватості обвинуваченого, була спростована фактами, встановленими на підставі допустимих доказів.

Суд першої інстанції належним чином мотивував свій висновок щодо належності, допустимості, достатності доказів та обґрунтовано поклав їх в основу обвинувального вироку.

Підстав для скасування вироку через недоведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 та закриття кримінального провадження, як про це ставить питання у апеляційній скарзі обвинувачений, колегія суддів не знаходить.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_6 призначено відповідно до вимог ст.65 КК з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його наслідків, даних про особу обвинуваченого та визначено в межах санкції ч.1 ст.249 КК.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону чи неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які б були підставами для зміни чи скасування оскаржуваного вироку, судом апеляційної інстанції не встановлено.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 409, 419 КПК України, суд апеляційної інстанції

постановив :

Відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Вирок Ямпільського районного суду Вінницької області від 23.06.2025 року щодо ОСОБА_6 за ч.1 ст. 249 КК України залишити без змін.

Судове рішення може бути оскаржено в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення до Верховного Суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4