Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/2895/24
Провадження № 1-кп/376/137/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про закриття кримінального провадження

"10" липня 2025 р. Сквирський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сквири Київської області матеріали кримінального провадження № 0000627 від 17.09.2024 за обвинуваченням

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Пустоварівка Сквирського району Київської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз 06.10.2022 Сквирським районним судом Київської області за ч.2 ст. 310, ч.1 ст. 309, ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення(проступку), передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Сквирського міськрайонного суду Київської області знаходиться вказане кримінальне провадження.

ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він 17 вересня 2024 року приблизно о 15.00год., знаходячись неподалік с.Пустоварівка Білоцерківського району Київської області, умисно, незаконно, шляхом зривання, придбав речовину рослинного походження, зовні схожу на наркотичний засіб «канабіс», який обгорнув прозорою плівкою та залишив зберігати при собі без мети збуту до моменту виявлення та вилучення працівниками поліції, що мало місце цього ж дня в період час з 17.27год. по 17.33год. біля будинку №2 по вул.Лісова в с.Пустоварівка Білоцерківського району Київської області. Вилучена у ОСОБА_5 речовина рослинного походження є наркотичним засобом, обіг якого обмежено- канабіс, масою в перерахунку на суху речовину 17,81г.

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_7 заявив клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, оскільки останній добровільно пройшов лікування від наркотичної залежності.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав клопотання захисника, пояснив, що він добровільно пройшов лікування, став на облік в наркодиспансер та більше не вживає наркотичних засобів..

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, не заперечував проти його задоволення.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, вислухавши свідка ОСОБА_8 , вивчивши надані суду матеріали кримінального провадження, судом встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 85 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно зі ч.1 ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальний правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Кримінальним кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 309 КК України особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені частиною першою цієї статті.

У ст.1 Закону України "Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними" від 15.02.1995 №62/95-ВР визначено наступні поняття: наркоманія - психічний розлад, зумовлений залежністю від наркотичного засобу або психотропної речовини внаслідок зловживання цим засобом або цією речовиною; особа, хвора на наркоманію - особа, яка страждає на психічний розлад, що характеризується психічною та (або) фізичною залежністю від наркотичного засобу чи психотропної речовини, і якій за результатами медичного обстеження, проведеного відповідно до цього Закону, встановлено діагноз "наркоманія"; добровільне лікування - лікування від наркоманії, яке здійснюється за згодою хворого або його законного представника.

Згідно із роз`ясненнями, наданими судам у пунктах 23 та 24 Постанови пленуму Верховного суду України №4 від 26.04.2002р. "Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів" вирішуючи питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності за ч.4 ст.309 КК України, суду необхідно з`ясовувати, чи дійсно особа страждала на наркоманію і потребувала лікування від неї, чи дійсно вона звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування добровільно, а не вимушено і чи дійсно ставить за мету вилікуватися від наркоманії, а не ухилитись у такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинений злочин. За змістом норми, передбаченої ч.4 ст.309 КК України, особа може бути звільнена від кримінальної відповідальності незалежно від того, коли вона вчинила дії, які дають для цього підстави, але до закінчення судового слідства.

У пункті 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності" Пленум Верховного Суду України роз`яснив судам, що звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст.309 КК України за наявності обставин, передбачених цією нормою закону, для суду є обов`язковим.

При цьому суд враховує висновок Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 29.11.2021 року (справа № 357/11205/19 провадження № 51-2776 кмо 21), згідно якого добровільним в контексті ч. 4 ст. 309 КК слід вважати таке звернення особи до лікувального закладу, яке здійснюється за її особистою згодою, або згодою законного представника, що мало місце до моменту виходу суду першої інстанції до нарадчої кімнати для ухвалення рішення у кримінальному провадженні. Для застосування цієї норми попередній факт перебування особи на обліку осіб, які незаконно вживають наркотичні засоби або психотропні речовини, не є визначальним, оскільки факт захворювання на наркоманію у такої особи може бути встановлено вперше.

Таким чином, суд відповідно до положень кримінального закону, вирішуючи питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності за ч.4 ст.309 КК України, повинен з`ясувати: 1) чи вчинила особа злочин, передбачений ч.1 ст.309 КК України; 2) чи звернулася особа до лікувального закладу добровільно, а не вимушено, тобто чи ставила вона за мету вилікуватися від наркоманії, а не ухилитись у такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинений злочин; 3) чи розпочала лікування.

Так, у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у повному обсязі беззастережно визнав і щиро покаявся у вчиненому, усвідомивши протиправність своїх дій.

Відповідно до дослідженої в судовому засіданні, в межах заявленого стороною захисту клопотання, листа Комунального некомерційного підприємства «Київської міської наркологічної клінічної лікарні «СОЦІОТЕРАПІЯ» від 09.04.2025, вбачається, що ОСОБА_5 за самозверненням перебував на стаціонарному лікуванні з 07.10.2024 по 08.10.2024 з діагнозом: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання канабіноїдів. Стан залежності.

Згідно з листом КНП СМР «Сквирська центральна міська лікарня» від 12.03.2025 за №222, ОСОБА_5 перебуває на обліку і лікаря-нарколога з 01.11.2024 синдром залежності від канабіноїдів.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка лікар ОСОБА_8 повідомила суду, шо ОСОБА_5 самостійно звернувся до неї за допомогою у зв`язку з вживанням канабіноїдів, останнього було поставлено на облік, призначено лікування, після чого він ще тричі приходив на прийом, зменшувалась доза ліків та корегувалось призначене лікування. Призначене лікування виконує сумліно, наявні покращення за станом здоров`я.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_5 на час вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, мав наркотичну залежність та потребував лікування від неї. На підтвердження добровільності звернення до лікувального закладу вказує те, що таке рішення він прийняв самостійно, про що також заявив під час судового засідання.

Між тим в судовому засіданні встановлено, що обвинувачений правильно розуміє і не оспорює формулювання оголошеного обвинувачення, характер висунутого обвинувачення та правову кваліфікацію своїх дій за ч.1 ст.309 КК України, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності такої позиції обвинуваченого, а відтак діяння, яке поставлено останньому у провину, дійсно мало місце, і воно отримало правильну кримінально-правову оцінку.

Крім того, судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє свої права, визначені ч.3 ст.285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ч.4 ст.309 КК України, а також наслідки закриття кримінального провадження з цієї підстави і після роз`яснення цих положень наполягає на задоволенні клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності.

Таким чином, у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 після вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, добровільно звернувся до лікувального закладу та пройшов курс лікування від наркотичної залежності, а тому на переконання суду є всі правові підстави для звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст.309 КК України.

Слід також узяти до уваги, що судом не встановлено обставин, які би унеможливлювали застосування до ОСОБА_5 положень статей 44, ч.4 ст.309 КК України та звільнення останнього від кримінальної відповідальності з обставин наведених у клопотанні.

Ураховуючи наведене, суд вважає, що клопотання захисника ОСОБА_7 відповідає положенням ст. 44, ч.4 ст. 309 КК України, а тому підлягає задоволенню. З цих підстав обвинувачений ОСОБА_5 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 309 КК України, а кримінальне провадження у його відношенні, закриттю.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення експертизи покласти на обвинуваченого на підставі ст.124 КПК України.

Керуючись статтями 7, 100, 124-126, 127-129, 284, 369-372, 376, 395 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_7 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України у відповідності до ч. 4 ст. 309 КК України - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.309 КК України на підставі ч. 4 ст. 309 КК України.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.309КК України - закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Стягнути з ОСОБА_5 витрати на залучення експерта в розмірі 2271,84грн.

Речові докази: наркотичний засіб-канабіс, масою 17,81г., що знаходиться на зберіганні в камері схову Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області - знищити.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи діб з дня її оголошення до Київського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1