Справа №337/4476/21
Номер провадження 1-в/337/81/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2025 рокум. Запоріжжя

Хортицький районний суд м. Запоріжжя

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя подання начальника Корольовського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Житомирській області ОСОБА_4 за матеріалами кримінального провадження відносно ОСОБА_5 , про вирішення питання про звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 у вигляді 240 годин громадських робіт, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, відповідно до закону,

в с т а н о в и в :

Начальник Корольовського РВ філії ДУ «Центр пробації Житомирській області ОСОБА_4 звернулась в суд з поданням про звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 у вигляді 240 годин громадських робіт, у зв`язку із відносно ОСОБА_5 . В обґрунтування подання зазначила наступне:

29.06.2023 року особова справа на засудженого ОСОБА_5 надійшла на виконання до Корольовського РВ філії ДУ «Центр пробації» у Житомирській області, і в цей же день була прийнята до виконання.

18.07.2023 року засуджений ОСОБА_5 прибув до Корольовського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Житомирській області, де йому були роз`яснені права та обов`язки, пов`язані з відбуванням покарання та попереджений про те, що в разі ухилення від відбування покарання на підставі ч.2 ст.389 КК України може бути притягнутий до кримінальної відповідальності. Засудженому ОСОБА_5 було роз`яснено, що згідно зі ст.37 КВК України він зобов`язаний додержуватися встановлених законодавством порядку і умов відбування покарання, сумлінно ставитися до праці, працювати на визначеному об`єкті і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт, з`являтися за викликом до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, без погодження уповноваженого органу з питань пробації не виїжджати за межі України. Крім того роз`яснено, що час щорічної відпустки за основним місцем роботи не зупиняє виконання покарання у виді громадських робіт, а також те, що поважними причинами неявки до уповноваженого органу з питань пробації в призначений строк визначаються несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, які фактично унеможливлюють своєчасне прибуття(документально підтверджені). Також гр. ОСОБА_5 був ознайомлений про те, що згідно ст. 40 КВК України ухиленням від відбування покарання у виді громадських робіт є систематичне невиконання обов`язків, порушення порядку та умов відбування покарання, а також притягнення до адміністративної відповідальності за правопорушення, які були вчинені після письмового попередження, невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин, а також допущення більше двох порушень трудової дисципліни протягом місяця, поява на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння про що від засудженого було відібрано письмову підписку, анкету, пояснення, складено довідку про проведення бесіди. Також було встановлено, що ОСОБА_5 являється військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 .

12.10.2023р. гр. ОСОБА_5 надав витяг із наказу командира в/ч НОМЕР_1 №293 від 12.10.2023 р. та припис, згідно яких його останнього направлено до військової частини НОМЕР_2 для подальшого проходження військової служби з 13.10.2023 р.

25.11.2024 року надійшов витяг з наказу командира в/ч НОМЕР_3 № 35 від 20.10.2023 року про проходження ОСОБА_5 військової служби у військовій частині НОМЕР_4 .

В період проходження військової служби солдат призваний по мобілізації ОСОБА_5 не має можливості відбувати покарання у вигляді 240 годин громадських робіт, призначеного вироком Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 27.06.2022 р. з причин, що не залежать від його волі.

Станом на 03.06.2025 року. гр. ОСОБА_5 не відбув жодної години громадських робіт, до відбуття покарання залишилось 240 годин громадських робіт з дня набрання вироком суду сплинуло 2 роки 7 місяців 28 днів, з урахуванням положень ст.80 КПК України, просить вирішити питання про звільнення ОСОБА_5 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку суду.

Засуджений ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду повідомлявся належним чином.

Прокурор проти подання органу пробації в судовому засіданні заперечувала з тих мотивів, що орган пробації не надав суду належне підтвердження обґрунтованості подання, як цього вимагає Порядок виконання уповноваженими органами з питань пробації судових рішень про призначення покарання, не надав матеріалів особової справи, відсутні докази щодо неухилення засудженого від відбуття призначеного покарання, інформації про відсутність даних щодо притягнення засудженого до кримінальної відповідальності та актуальні на час розгляду подання відомості щодо проходження засудженим військової служби.

Представник пробації у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду повідомлявся належним чином, надав заяву щодо розгляду подання у його відсутність.

Дослідивши матеріали подання, суд дійшов наступного висновку.

За змістом ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Згідно ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд має право вирішувати такі питання: 1) про відстрочку виконання вироку; 2) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання; 3) про заміну невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким; 4) про звільнення від відбування покарання вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років; 5) про направлення для відбування покарання жінок, звільнених від відбування покарання внаслідок їх вагітності або наявності дітей віком до трьох років; 6) про звільнення від покарання за хворобою; 7) про застосування до засуджених примусового лікування та його припинення; 7-1) про застосування до засуджених примусового годування; 8) про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком; 9) про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку; 10) про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53, частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України; 11) про застосування покарання за наявності кількох вироків; 12) про тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі або переведення засудженого з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора для проведення відповідних процесуальних дій під час досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою або цією самою особою, за які вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді; 13) про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України; 13-1) про оскарження інших рішень, дій чи бездіяльності адміністрації установи виконання покарань; 13-2) про застосування заходу стягнення до осіб, позбавлених волі, у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери); 13-3) про зміну обов`язків, покладених на засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням; 13-4) про звільнення від відбування покарання у зв`язку з прийняттям рішення про передачу особи для обміну як військовополоненого; 14) інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Згідно з ст.80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в строки визначені даною нормою закону. Перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Тобто, звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку можливе, якщо упродовж строків, передбачених ч. 1 ст. 80 КК України, вирок не виконувався, засуджений не перешкоджав його виконанню та не вчинив нового злочину.

Натомість, органом пробації не надані суду матеріали особової справи ОСОБА_5 відомості щодо притягнення до кримінальної відповідальності та проходження військової служби на час звернення до суду з поданням станом на 10.06.2025 року відсутні, враховуючи наведене, в задоволенні подання про звільнення від призначеного покарання у виді громадських робіт зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку стосовно засудженого ОСОБА_5 слід відмовити, оскільки органом пробації жодним доказом не доведений факт неухилення останнього від відбуття призначеного покарання та неможливості його відбуття, з причин, незалежних від волевиявлення засудженого.

На підставі викладеного, керуючись ст. 539 КПК України, суд

у х в а л и в :

Подання начальника Корольовського РВ філії ДУ «Центр пробації Житомирській області ОСОБА_4 за матеріалами кримінального провадження відносно ОСОБА_5 , про звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 у вигляді 240 годин громадських робіт, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, відповідно до закону залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом семи днів з дня її постановлення.

Повний текст ухвали оголошений 18.06.2025 о 15-10 год.

Суддя: ОСОБА_1