ОЧАКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 483/1863/21
Провадження № 1-кп/483/34/2025
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2025 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з використанням захисником адвокатом ОСОБА_5 комплексу технічних засобів та програмного забезпечення «EasyCon» клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту нерухомого майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000318 від 18 серпня 2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 388 КК України,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000318 від 18 серпня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 388 КК України.

До суду захисником обвинуваченого ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_5 подано клопотання про скасування арешту нерухомого майна накладеного ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 11 березня 2021 року у справі № 1-кс/490/1598/21 в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000011 від 26 лютого 2021 року.

Своє клопотання адвокат обґрунтовував тим, що в провадженні СУ ГУНП в Миколаївській області перебувало кримінальне провадження № 0000012 від 26 лютого 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України. В рамках цього кримінального провадження ОСОБА_4 було вручене повідомлення про підозру від 04 березня 2021 року про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

В подальшому, 09 березня 2021 року Миколаївською обласною прокуратурою було винесено постанову про об`єднання матеріалів досудового розслідування, якою були об`єднанні кримінальні провадження № 0000011 від 26 лютого 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України та кримінальне провадження № 0000012 від 26 лютого 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України. Об`єднаному кримінальному провадженню присвоєно № 0000011.

11 березня 2021 року ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва по справі № 1-кс/490/1598/21 в рамках кримінального провадження № 0000011, було накладено арешт на майно ОСОБА_4 , а саме на: - земельну ділянку кадастровий номер :02:000:0759 площею 1,6699 га; - земельну ділянку кадастровий номер :02:000:0893 площею 0,6398 га; - земельну ділянку кадастровий номер :02:000:1507 площею 0,57 га; - земельну ділянку кадастровий номер :02:000:2625 площею 0,9999 га; - земельну ділянку кадастровий номер :01:000:0385 площею 10,16 га; - квартиру трикімнатну, загальною площею 61,20 кв.м, житловою площею 38,10 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 ; - квартиру, однокімнатну загальною площею 27,90 кв.м, житловою площею 14,90 кв.м, за адресою: АДРЕСА_2 .

В клопотанні слідчого було зазначено, що метою накладення арешту є забезпечення конфіскації майна та відшкодування шкоди.

18 серпня 2021 року прокурором Миколаївської обласної прокуратури були винесено постанову про виділення матеріалів досудового розслідування з кримінального провадження № 0000011 (п. 9 розділу 2 Реєстру матеріалів досудового розслідування). Виділені матеріали внесені до ЄРДР з № 0000318.

13 жовтня 2021 року слідчим СУ ГУНП в Миколаївській області в рамках кримінального провадження № 0000318 винесено постанову про зміну попередньої правової кваліфікації кримінального правопорушення, зокрема, в постанові зазначено, що в ході проведення слідчих (розшукових) дій не вдалось встановити в діях ОСОБА_4 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, у зв`язку з чим, в його діянні вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 388 КК України. В зв`язку з цим змінено попередню правовому кваліфікацію кримінального правопорушення у кримінальному провадженні № 0000318 з ч. 5 ст. 191 КК України на ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 388 КК України, та того ж дня ОСОБА_4 було вручене повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри, згідно з яким він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 388 КК України.

В січні 2024 року обвинувачений ОСОБА_4 звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з клопотанням про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді від 11 березня 2021 року по справі № 490/1598/21, в рамках кримінального провадження № 0000011.

Ухвалою суду від 13 січня 2025 року в задоволенні клопотання було відмовлено.

В подальшому було звернення до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва з клопотанням про скасування арешту накладеного 11 березня 2021 року ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва по справі № 490/1598/21, в рамках кримінального провадження № 0000011.

10 березня 2025 року слідчим суддею Центрального районного суду м. Миколаєва в задоволенні клопотання було відмовлено. В цій ухвалі слідчий суддя зазначив, що прокурор ОСОБА_6 пояснив, що у кримінальному провадженні № 0000011 жодній особі про підозру не повідомлено, свого часу з вказаного провадження матеріали (в тому числі з повідомленням за ст. 191 ч.5 КК України та накладеним арештом) були виділені у провадження № 0000318. Таким чином у провадженні № 0000011 відсутній накладений арешт на земельні ділянки ОСОБА_4 .

Посилаючись на те, що санкція ч. 1 ст. 388 КК України не передбачає конфіскації майна та крім того, що в обвинувальному акті зазначено, що кримінальним правопорушенням матеріальна шкода не завдана, цивільний позов не заявлено, потерпілі відсутні, тому відпала необхідність в застосуванні арешту нерухомого майна, а також, що наявний арешт позбавляє ОСОБА_4 можливості розпорядитися належними йому земельними ділянками, а саме укласти договори оренди і отримувати дохід для себе та родини, просив скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 11 березня 2021 року по справі № 490/1598/21 в кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000011 від 26 лютого 2021 року.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 та обвинувачений клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання захисника про скасування арешту майна посилаючись на те, що позиція Центрального районного суду м. Миколаєва відома, в задоволенні клопотання про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000011 слідчим суддею Центрального районного суду м. Миколаєва відмовлено, а також, що в даному кримінальному провадженні санкцією статті за якою обвинувачується ОСОБА_4 не передбачена конфіскація майна та шкода відсутня.

Заслухавши думки учасників судового розгляду, дослідивши клопотання та додані до нього докази, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Миколаївській області перебувало кримінальне провадження № 0000012 від 26 лютого 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

04 березня 2021 року в рамках цього кримінального провадження ОСОБА_4 було повідомлено про підозру.

09 березня 2021 року Миколаївською обласною прокуратурою було винесено постанову про об`єднання матеріалів досудового розслідування, якою були об`єднанні кримінальні провадження № 0000011 від 26 лютого 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України та кримінальне провадження № 0000012 від 26 лютого 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України. Об`єднаному кримінальному провадженню присвоєно № 0000011.

11 березня 2021 року слідчим суддею Центрального районного суду м. Миколаєва задоволено клопотання слідчого, подане в рамках кримінального провадження № 0000011 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України та накладено арешт у вигляді заборони розпорядження (без заборони використання) на нерухоме майно: - земельну ділянку кадастровий номер :02:000:0759 площею 1,6699 га; - земельну ділянку кадастровий номер :02:000:0893 площею 0,6398 га; - земельну ділянку кадастровий номер :02:000:1507 площею 0,57 га; - земельну ділянку кадастровий номер :02:000:2625 площею 0,9999 га; - земельну ділянку кадастровий номер :01:000:0385 площею 10,16 га; - квартиру трикімнатну, загальною площею 61,20 кв.м, житловою площею 38,10 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 ; - квартиру, однокімнатну загальною площею 27,90 кв.м, житловою площею 14,90 кв.м, за адресою: АДРЕСА_2 .

18 серпня 2021 року прокурором Миколаївської обласної прокуратури були винесено постанову про виділення матеріалів досудового розслідування з кримінального провадження № 0000011 (п. 9 розділу 2 Реєстру матеріалів досудового розслідування). Виділені матеріали внесені до ЄРДР за № 0000318.

13 жовтня 2021 року слідчим СУ ГУНП в Миколаївській області в рамках кримінального провадження № 0000318 винесено постанову про зміну попередньої правової кваліфікації кримінального правопорушення з ч. 5 ст. 191 КК України на ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 388 КК України, того ж дня ОСОБА_4 вручене повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри, з ч. 5 ст. 191 КК України на ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 388 КК України.

10 березня 2025 року ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 було відмовлено. З тексту ухвали вбачається, що в судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 пояснив, що у кримінальному провадженні № 0000011 жодній особі про підозру не повідомлено, свого часу з вказаного провадження матеріали в тому числі з повідомленням за ч. 5 ст. 191 КК України та накладеним арештом були виділені у провадження № 0000318. Таким чином у провадженні № 0000011 відсутній накладений арешт на земельні ділянки належні на праві власності ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Положенням ч. 2 ст. 173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (рішення у справі "Іатрідіс проти Греції"). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі "Антріш проти Франції", та рішення у справі "Кушоглу проти Болгарії»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції").

Таким чином, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами (арешт майна, з забороною їх відчуження, розпорядження та користування до завершення досудового розслідування та судового розгляду у кримінальному провадженні), які застосовуються, та мету, яку прагнуть досягти, зокрема отримання фактичних даних обставин вчинення кримінального правопорушення та притягнення винних до відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.

Судом встановлено, що під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000011 арешт на нерухоме майно земельні ділянки та квартири, що належать на праві власності ОСОБА_4 був накладений з метою можливого забезпечення конфіскації майна, як виду покарання та відшкодування шкоди, що передбачалося санкцією ч. 1 ст. 191 КК України.

На час розгляду кримінального провадження, ОСОБА_4 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 388 КК України, в санкції якої відсутнє покарання у виді конфіскації майна.

Майно, на яке накладено арешт ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 11 березня 2021 року, не визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні, не підлягає спеціальній конфіскації; цивільний позов в провадженні відсутній, а тому в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що клопотання захисника про скасування арешту майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170, 173, 174, 372 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт у вигляді заборони розпорядження (без заборони використання) що накладений ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 11 березня 2021 року у справі №490/1598/21 на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- земельну ділянку кадастровий номер :02:000:0759 площею 1,6699 га;

- земельну ділянку кадастровий номер :02:000:0893 площею 0,6398 га;

- земельну ділянку кадастровий номер :02:000:1507 площею 0,57 га;

- земельну ділянку кадастровий номер :02:000:2625 площею 0,9999 га;

- земельну ділянку кадастровий номер :01:000:0385 площею 10,16 га;

- квартиру трикімнатну, загальною площею 61,20 кв.м, житловою площею 38,10 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 ;

- квартиру, однокімнатну загальною площею 27,90 кв.м, житловою площею 14,90 кв.м, за адресою: АДРЕСА_2 .

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий: