Провадження № 1-кс/643/3693/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2025 року слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0002623 від 26.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

01.07.2025 до Салтівського районного суду міста Харкова надійшло вказане клопотання власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна (автомобіля) у кримінальному провадженні №0002623 від 26.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, у якому заявник просить: скасувати арешт накладений на майно, вилучене під час проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди 26.02.2025 у кримінальному провадженні №0002623 від 26.02.2025, а саме на автомобіль марки Chevrolet моделі Volt з д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві власності належить їй ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та передати вказаний автомобіль фактичному власнику.

На обґрунтування клопотання заявник зазначив, що слідчими Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002623 від 26.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 03.03.2025 задоволено клопотання прокурора у кримінальному провадженні про арешт майна та накладено арешт на майно, вилучене під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди 26.02.2025, а саме на автомобіль марки Chevrolet моделі Volt з д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві власності належить їй ОСОБА_3 , шляхом заборони користування, відчуження і розпорядження вказаним транспортним засобом. Метою накладення арешту на вказане майно було забезпечення збереження речових доказів. Постановою слідчого від 23.06.2025 кримінальне провадження №0002623 від 26.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Таким чином, на теперішній час відпала потреба у такому заході забезпечення кримінального провадження, та вже не виконує функції досягнення дієвості кримінального провадження. У зв`язку з чим, просить скасувати арешт на належний їй транспортний засіб.

У судове засідання заявниця не з`явилася, разом із клопотанням про скасування арешту майна подала заяву про його розгляд без її участі.

Слідчий у судове засідання не з`явився, до його початку подав заяву в якій просив розглянути клопотання за його відсутності, проти задоволення клопотання не заперечував. Також надав постанову про закриття кримінального провадження №0002623 від 26.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Згідно ч.4 ст.107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя дослідивши клопотання та надані докази, заяву слідчого, постанову про закриття кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Згідно з вимогами ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 170 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба. Відповідно до вимог ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації. Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Розглянувши клопотання, дослідивши надані до клопотання додатки, слідчий суддя приходить до висновку про те, що воно підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 03.03.2025 у справі №643/3202/25, по кримінальному провадженню №0002623 від 26.02.2025, накладено арешт на майно, вилучене під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди 26.02.2025, а саме на автомобіль марки Chevrolet моделі Volt з д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві власності належить їй ОСОБА_3 , шляхом заборони користування, відчуження і розпорядження вказаним майном. Досудове розслідування здійснювалось Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Постановою слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 від 23.06.2025 кримінальне провадження №0002623 від 26.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діянні ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та жодній особі не було повідомлено про підозру.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про те, що на сьогоднішній день, у зв`язку з закриттям кримінального провадження, необхідність в арешті майна, яке належить ОСОБА_3 , відпала, що є підставою для задоволення клопотання. З тих підстав, що кримінальне провадження закрито, тобто досудове розслідування завершено без передання обвинувального акту до суду, майно ОСОБА_3 підлягає звільненню з під-арешту.

Правовідносини щодо арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження, регулюються главою 17 КПК України. За змістом ст.173 цього Кодексу питання про накладення арешту на майно вирішують слідчий суддя або суд.

Частиною 1 ст.174 КПК України визначено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Отже, у випадках, визначених вказаною статтею, власник або інший володілець майна під час досудового розслідування не позбавлений права звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

Згідно з ч.3 ст.174 КПК України прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації.

Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначене судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Втім, ч.3 і ч.4 ст.174 КПК України регулюють порядок вирішення питання про скасування арешту майна у двох випадках: судом за наслідками розгляду кримінальної справи та прокурором одночасно з винесенням ним постанови про закриття кримінального провадження. Натомість у цій справі кримінальне провадження закрив постановою слідчий, який згідно з приписами КПК України, на відміну від прокурора, не наділений повноваженнями скасовувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування.

Згідно з ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Окремою формою судової діяльності відповідно до КПК України є судовий контроль, який реалізує слідчий суддя, за додержанням законів органами досудового розслідування та прокурором. Зміст і характер судового контролю в межах кримінального процесу пов`язаний передусім із необхідністю забезпечення прав і свобод людини як на стадії досудового розслідування кримінального провадження, так і після його закінчення.

На слідчого суддю покладена функція судового контролю за дотриманням прав і свобод осіб у кримінальному провадженні, зокрема, під час досудового розслідування (п.18 ч.1 ст.3 КПК України), і він наділений повноваженнями накладати арешт на майно та його скасовувати (ст.173, 174 цього Кодексу). Крім того, у КПК України немає заборони ініціювати перед слідчим суддею, коли кримінальне провадження вже закрив слідчий, питання про скасування арешту на майно, накладеного під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді на підставі приписів цього Кодексу. З огляду на вказане, беручи до уваги відсутність у слідчого повноважень, при закритті кримінального провадження самостійно скасувати арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді, Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 30.06.2020 у справі №727/2878/19 вважає, що для гарантування прав і свобод осіб, на майно яких ухвалою слідчого судді за КПК України 2012р. накладений арешт у кримінальному провадженні, саме слідчий суддя, здійснюючи судовий контроль, повноважний за клопотанням власника або іншого володільця відповідного майна в порядку, передбаченому ч.2 ст.174 цього Кодексу, вирішити питання про скасування такого арешту після закриття слідчим кримінального провадження.

Таким чином, у разі, якщо арешт на майно накладено в порядку, передбаченому КПК України 2012р., особа, яка вважає, що такими діями порушено її право на майно, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, а останнє закрив своєю постановою слідчий, має право звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту в порядку кримінального судочинства. Такий порядок захисту права на майно є ефективним, оскільки забезпечить відновлення права власника або іншого володільця майна, на яке був накладений арешт слідчим суддею у кримінальному провадженні.

Оскільки недоторканість права власності є основоположною і непорушною засадою не тільки цивільного, але і кримінального провадження, спираючись на рішення ЄСПЛ у справах «Гудвін проти Сполученого Королівства», «Гожелік та інші проти Польщі», та враховуючи відсутність у слідчого дискреційних повноважень на скасування арешту майна одночасно із прийняттям постанови про закриття кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання ОСОБА_3 та скасувати арешт належного йому автомобіля марки Chevrolet моделі Volt з д.н.з. НОМЕР_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 103, 110, 174, 369, 371-372 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна задовольнити.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 03.03.2025 у справі №643/3202/25, на автомобіль марки Chevrolet моделі Volt з д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_3 , шляхом заборони користування, відчуження і розпорядження вказаним майном, - зняти.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1