Справа № 521/8751/25
Номер провадження:1-кс/521/2513/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Хаджибейського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_2 , погодженого з прокурором Малиновської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_3 про арешт майна, за матеріалами кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000463 від 12.05.2025 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, слідчий суддя -

ВСТАНОВИВ:

Слідчим СВ ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000463 від 12.05.2025 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

З клопотання слідчого вбачається, що 12.05.2025 до відділення поліції N?3 ОРУП N?1 ГУНП в Одеській області надійшла заява від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій він просить прийняти заходи правового характеру до невстановленої особи «I», який здійснює незаконне переправлення осіб через державний кордон України за грошову винагороду.

03.07.2025, під час обшуку у будинку АДРЕСА_1 виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Айфон 13 про», із IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , та паролем НОМЕР_3 , вказаний телефон вилучено до сейф-пакету НПУ № NPU 2067923.

03.07.2025 слідчим винесено постанову про визнання речовим доказом та долучення його до матеріалів кримінального провадження.

Підставою для накладення арешту на майно, відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України є збереження речових доказів.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вище вказаного факту, а також наявністю достатніх підстав вважати, що вищевказаний вилучений предмет є предметом злочину, у зв`язку з чим необхідно накласти арешт на вилучене майно.

Слідчий у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі у зв`язку із службовою зайнятістю, клопотання підтримав та просив задовольнити.

Вивчивши клопотання та матеріали додані до нього, слідчий суддя вважає, що клопотання необхідно задовольнити, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

На підставі викладеного та враховуючи, що слідчий своєчасно звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна та не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може у подальшому перешкодити кримінальному провадженню, у зв`язку з чим, слідчий суддя, враховуючи можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання дізнавача.

Враховуючи вищевикладене, для збереження майна, а саме: мобільний телефон марки «Айфон 13 про», із IMEII: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , та паролем НОМЕР_3 , вказаний телефон вилучено до сейф-пакету НПУ № NPU 2067923, яке має доказове значення для встановлення всіх обставин злочину, у зв`язку із необхідністю проведення необхідних слідчих дій, що дає підстави слідчому судді для накладення арешту.

Відповідно до п.4 ч.5 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя постановляє ухвалу, в якій зазначає заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно. Отже, наведеною вимогою законодавства передбачено зазначення в ухвалі слідчого судді лише заборони та обмеження щодо розпорядження або користування майном, тому слідчий суддя із врахуванням вимог клопотання слідчого про арешт майна із забороною користування, розпорядження та відчуження, приходить до висновку про зазначення в ухвалі слідчого судді заборони користування та розпорядження майном.

Керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_5 , погодженого з прокурором Малиновської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_3 про арешт майна, за матеріалами кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000463 від 12.05.2025 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке вилучено під час обшуку 03.07.2025:

-мобільний телефон марки «Айфон 13 про», із IMEII: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , та паролем НОМЕР_3 , який вилучено до сейф-пакету НПУ №NPU 2067923, що належить ОСОБА_6 .

Заборонити право користування та розпорядження зазначеним майном до прийняття рішення по кримінальному провадженню.

Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити слідчому та прокурору.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана, безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1