Справа № 308/7340/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000338, відомості про яке 10.05.2025 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням про накладення арешту на майно, яке вилучено 09 травня 2025 року у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на пластикову ємність білого кольору без маркування всередині якої знаходились пігулки білого кольору з маркуванням 160 в кількості 60 штук, упаковка з "Нової пошти", мобільний телефон марки "Редмі Нот", прозору скляну колбу із нашаруванням кіптяви, прозорий зіп-пакет із вмістом порошкоподібної речовини бурого кольору, з метою збереження речових доказів.

Клопотання мотивоване тим, що вказане майно є тимчасово вилученим, має значення речових доказів. Незастосування даного виду заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, може призвести до ризиків його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

У судове засідання прокурор не з`явився, однак, подав заяву, згідно з якою просить розглянути клопотання без його участі.

Третя особа, відносно майна якої вирішується питання про арешт, у судове засідання не з`явилася, була належним чином повідомлена.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

З огляду на положення частин 2 та 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

Як вбачається з матеріалів клопотання, сектором дізнання Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000338, відомості про яке 10.05.2025 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 10 травня 2025 року.

З витягу вбачається, що 09.05.2025 року в чергову частину Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області надійшло повідомлення про те, що у громадянки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлено та вилучено таблетки білого кольору, прозору скляну колбу із наявним нашаруванням кіптяви, та прозорий зіп-пакет із вмістом порошкоподібної речовини бурого кольору.

З клопотання також встановлено, що прокурор просить накласти арешт на майно, яке вилучено 09 травня 2025 року у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на пластикову ємність білого кольору без маркування всередині якої знаходились пігулки білого кольору з маркуванням 160 в кількості 60 штук, упаковка з "Нової пошти", мобільний телефон марки "Редмі Нот", прозору скляну колбу із нашаруванням кіптяви, прозорий зіп-пакет із вмістом порошкоподібної речовини бурого кольору, з метою збереження речових доказів.

Постановою дізнавача від 10.05.2025 вищевказане майно було визнане речовим доказом.

Клопотання про арешт обумовлене необхідністю збереження речових доказів.

На переконання слідчого судді, стороною обвинувачення доведено, що вилучене майно може мати значення речових доказів, позаяк могло зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, чи бути знаряддям чи засобом вчинення кримінального правопорушення.

Зокрема, вилучені речовини, можуть бути предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом.

Враховуючи потребу органу досудового розслідування у проведенні слідчих дій з даним майном, а також можливість використати дані предмети в якості речових доказів під час кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що на даний момент досудового розслідування, зберігаються ризики приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження даного майна, а відтак є необхідність у його арешті.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке вилучено 09 травня 2025 року у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на пластикову ємність білого кольору без маркування всередині якої знаходились пігулки білого кольору з маркуванням 160 в кількості 60 штук, упаковка з "Нової пошти", мобільний телефон марки "Редмі Нот", прозору скляну колбу із нашаруванням кіптяви, прозорий зіп-пакет із вмістом порошкоподібної речовини бурого кольору, з метою збереження речових доказів.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, яке під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1