Справа № 331/4877/23
Провадження № 1-кп/331/487/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«14» серпня 2025 року Олександрівський районний суд міста Запоріжжя в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участі: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 в режимі відеоконференції

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000601 від 16.06.2023 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, громадянки України, освіта повна загальна середня, сімейний стан заміжня, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , маючи умисел на заподіяння працівникові правоохоронного органу тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, знаходячись поблизу будинку № 87 по проспекту Соборному в місті Запоріжжя, умисно заподіяла тілесні ушкодження полковнику поліції, заступнику начальника Запорізького районного управління поліції ГУНП Запорізькій області за наступних обставин.

16 червня 2023, близько 19 годин 15 хвилин, поліцейський, полковник поліції, заступник начальника Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 перебував на службі, виконував свої службові обов`язки, знаходився на території Олександрівського району міста Запоріжжя. В ході виконання службових обов`язків, 16 червня 2023 року, близько 19 годин 25 хвилин до ОСОБА_5 звернулись перехожі та повідомили про порушення громадського порядку особами, які на той час перебували в салоні транспортного засобу ВМW з державним номерним знаком НОМЕР_1 , у зв`язку з чим ОСОБА_5 , виконуючи обов`язки, покладені на нього Законом України «Про Національну поліцію», підійшов до вищевказаного транспортного засобу з метою перевірки документів та з`ясування обставин події, зазначених перехожими.

Надалі, ОСОБА_4 , знаходячись на водійському сидінні в салоні транспортного засобу ВМW з державним номерним знаком НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, побачила поліцейського, заступника начальника Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області полковника поліції ОСОБА_5 , який був одягнутий в однострій, на якому знаходився нагрудний знак із чітким зазначенням спеціального жетона та виконував свої службові обов`язки, в тому числі по охороні громадського порядку.

ОСОБА_4 , розуміючи що заступник начальника Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області полковник поліції ОСОБА_5 є працівником правоохоронних органів, поліції, який виконує покладені на нього службові обов`язки, реалізуючи свій умисел на заподіяння тілесних ушкоджень поліцейському ОСОБА_5 , вийшла з салону транспортного засобу, підійшла до останнього і нанесла йому не менше трьох ударів правою та лівою рукою в область голови та лівого передпліччя, внаслідок чого ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження.

Далі, ОСОБА_4 намагалась зникнути з місця події, направившись в бік ТЦ «Аврора», за якою направився поліцейський, заступник начальника Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області полковник поліції ОСОБА_5 , з метою не втратити її з поля зору, в цей момент, ОСОБА_4 підійшла до ОСОБА_5 та нанесла йому не менше одного удару правою рукою в область обличчя, внаслідок чого потерпілий отримав тілесні ушкодження.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями завдала поліцейському, заступнику начальника Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області полковнику поліції ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді синця в ділянці лівого передпліччя, садна на слизовій оболонці верхньої губи праворуч, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні повністю визнала, у вчиненому щиро розкаялась та пояснила суду, що 16.06.2023 року, приблизно о 19-25 годині, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вона знаходилась на водійському сидінні транспортного засобу ВМW з державним номерним знаком НОМЕР_1 , який був припаркований неподалік від зупинки громадського транспорту «Малий ринок» в м. Запоріжжі, де гучно була включена музика. У вказаному транспортному засобі окрім неї знаходився її чоловік, її друг, який був власником вказаного транспортного засобу та її подруга. В цей день, напередодні вказаних подій, вона відпочивала на пляжі, де вживала алкогольні коктейлі. В цей час до транспортного засобу підійшов раніше незнайомий їй потерпілий ОСОБА_5 , який був одягнутий в однострій, тому вона одразу зрозуміла, що він є працівником правоохоронних органів. ОСОБА_5 звернувся з проханням надати документи, проте з огляду на те, що вона перебувала в стані алкогольного сп`яніння, вона агресивно відреагувала на звернення останнього, після чого вийшла з транспортного засобу, підійшла до нього, вихопила з його рук мобільний телефон та кинула його на землю. Суті розмови з потерпілим вона не пам`ятає через стан сп`яніння проте зазначила, що нанесла йому не менше трьох ударів правою та лівою рукою в область голови та лівого передпліччя. Після вказаних подій вона вирішили покинути місце конфлікту, щоб не наражати себе на подальшу сварку з працівником поліції та направилась в бік ТЦ «Аврора» разом зі своїм чоловіком. Потерпілий ОСОБА_5 направився за ними, тому вона зупинилась і нанесла останньому ще один удар рукою в область обличчя.

Окрім цього додала, що їй соромно за вчинене, вона усвідомила свою протиправну поведінку, зробила для себе відповідні висновки, у зв`язку з чим не має наміру в подальшому продовжувати злочинну діяльність, вибачилась перед потерпілим, повністю відшкодувала завдані збитки, заявлені ним у цивільному позові.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначив, що претензій матеріального або морального характеру до обвинуваченої не має, у зв`язку з чим заявлений ним цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди просив залишити без розгляду.

У зв`язку з тим, що обвинувачена повністю визнала свою провину, у суду немає сумнівів щодо добровільності та істинності її позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, враховуючи думку учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження в судовому засіданні доказів, щодо фактичних обставин справи, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої, дослідженням висновку експерта стосовно ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, отриманих потерпілим та висновку щодо результатів медичного огляду стану сп`яніння обвинуваченої, а також матеріалів судового провадження, які характеризують особу обвинуваченої.

Висновком експерта № 1075п від 19.06.2023 року встановлено, що синець в ділянці лівого передпліччя, садна на слизовій оболонці верхньої губи праворуч у ОСОБА_5 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, які утворились від дії тупого предмета (предметів), давність утворення яких не суперечить терміну, зазначеному в обставинах справи та даних медичної документації (т. 1, а.п. 77).

Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 4523, складеному 16.06.2023 року о 20 годині 20 хвилин, встановлено, що ОСОБА_7 перебуває у стані алкогольного сп`яніння (т. 1, а.п. 136).

Аналізуючи досліджені докази по даному кримінальному провадженню, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні нею кримінального правопорушення доведена в ході судового розгляду, а її дії необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 345 КК України, як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченій суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, його наслідки, дані про особу обвинуваченої, її відношення до скоєного, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Обвинувачена ОСОБА_4 не має судимості і раніше до кримінальної відповідальності не притягалась, вчинила нетяжкий злочин, заміжня, дітей на утриманні не має, з березня 2024 року по червень 2025 року була офіційно працевлаштована на посаді озеленювача 4 розряду відділу з вирощування та утримання декоративних культур розсадника Комунального сільськогосподарського підприємства «Запоріжзеленгосп» Запорізької обласної ради, де характеризувалась з позитивного боку, має місце постійного проживання, під наглядом лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченій суд визнає те, що вона вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні визнала повністю, щиро розкаялась у вчиненому, своїми правдивими показаннями активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення, усвідомила свою протиправну поведінку, зробила відповідні висновки, вибачилась перед потерпілим за свої протиправні дії, повністю відшкодувала потерпілому завдані збитки в межах заявленого ним цивільного позову, у зв`язку з чим потерпілий не має до неї претензій матеріального або морального характеру, тобто вчинила активні дії щодо зменшення тяжких наслідків свого діяння.

Обставинами, які обтяжують покарання, суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні покарання обвинуваченій, суд керується поняттям судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, яка охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням вчиненого та відомостей про особу обвинуваченої, її відношення до скоєного, наявність обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставин, що обтяжують покарання, беручи до уваги, що вчинене обвинуваченою суспільно небезпечне діяння не потягло тяжких наслідків, проте має підвищену суспільну небезпеку, оскільки посягає на авторитет правоохоронної системи та безпеку її працівників, враховуючи другорядну роль кари як мети покарання, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченої можливе без ізоляції її від суспільства і за цих підстав вважає за необхідне призначити їй покарання в межах санкції статті, за якою кваліфікуються її діяння у вигляді позбавлення волі із застосуванням положень ст. 75 КК України, вважаючи, що таке покарання буде необхідним та достатнім для її виправлення та запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень.

На підставі п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України прийняти відмову потерпілого ОСОБА_5 від цивільного позову про стягнення з обвинуваченої ОСОБА_4 на його користь матеріальної та моральної шкоди.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України і призначити їй покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом іспитового строку 1 (одного) року не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки згідно ст. 76 КК України.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України прийняти відмову потерпілого ОСОБА_5 від цивільного позову про стягнення з обвинуваченої ОСОБА_4 на його користь матеріальної та моральної шкоди.

Речові докази:

- компакт-диск «TITANUM DVD-R 4,7 GB 16Х» з відеозаписом події, який долучений до матеріалів даного кримінального провадження залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання (т. 1, а.п. 96-97).

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Олександрівський районний суд міста Запоріжжя протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченій та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, подавши відповідну заяву.

Суддя ОСОБА_1