УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2025 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000110 від 06.02.2025, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 3692 КК України, про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000110 від 06.02.2025, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 3692 КК України, про арешт майна, яке належить підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме, на: земельну ділянку з кадастровим номером :01:007:0079, площею 0.24 га, реєстраційний номер ділянки в Державному реєстрі прав 36879131; житловий будинок, загальною площею: 38.9 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер ділянки в Державному реєстрі прав 36879131; земельну ділянку з кадастровим номером :01:007:0047, площею 0.0492 га, реєстраційний номер ділянки в Державному реєстрі прав 31090399; земельну ділянку з кадастровим номером :01:007:0048, площею 0.25 га, реєстраційний номер ділянки в Державному реєстрі прав 31089993; житловий будинок, загальною площею: 49.6 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер ділянки в Державному реєстрі прав 31089452.

Клопотання мотивоване тим, що Головним слідчим управлінням Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000110 від 06.02.2025, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 3692 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що капітан ОСОБА_5 , будучи начальником збірного пункту ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи службовою особою, діючи з прямим умислом, усупереч інтересам служби, з метою протиправного особистого збагачення, шляхом одержання неправомірної вигоди для себе та третіх осіб за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди, став на шлях злочинної діяльності при наступних обставинах.

Для реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_5 , усвідомлюючи наявні можливості впливати на рішення службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 та службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_3 , організував протиправну схему спрямовану на одержання від військовозобов`язаних громадян України неправомірної вигоди за сприяння в ухиленні від проходження військової служби за мобілізацією, шляхом здійснення впливу на прийняття рішень особами, уповноваженими на виконання функцій держави, а саме військовими службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 та військовими службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_3 , щодо взяття на військовий облік, оновлення військово-облікових даних, зняття військовозобов`язаних з розшуку, як осіб, які ухиляються від призову за мобілізацією до Збройних Сил України у період дії правового режиму воєнного стану, а також внесення відповідних відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг».

24.07.2025 о 16 год. 58 хв. ОСОБА_5 затримано на підставі п. 1 ч. 1 ст. 208 КПК України.

24.07.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 3692 КК України, тобто в одержанні неправомірної вигоди для себе та третіх осіб за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди.

Як зазначає слідчий в своєму клопотанні, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №436817032, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві власності належать об`єкти нерухомого майна, а саме: земельна ділянка з кадастровим номером :01:007:0079, площею 0.24 га, реєстраційний номер ділянки в Державному реєстрі прав 36879131; житловий будинок, загальною площею: 38.9 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер ділянки в Державному реєстрі прав 36879131; земельна ділянка з кадастровим номером :01:007:0047, площею 0.0492 га, реєстраційний номер ділянки в Державному реєстрі прав 31090399; земельна ділянка з кадастровим номером :01:007:0048, площею 0.25 га, реєстраційний номер ділянки в Державному реєстрі прав 31089993; житловий будинок, загальною площею: 49.6 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер ділянки в Державному реєстрі прав 31089452.

Санкцією ч. 3 ст. 3692 КК України передбачена відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна.

Таким чином, з метою забезпечення виконання додаткового покарання у виді конфіскації майна, що передбаченого ч. 3 ст. 3692 КК України слідчий просить накласти арешт на зазначене майно.

Також слідчий в своєму клопотанні відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України просив розглянути його без участі власника нерухомого майна та зацікавлених осіб для попередження можливості відчуження вказаного майна.

В судове засідання слідчий не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, однак подав до суду заяву, в якій просив здійснити розгляд клопотання без його участі та задовольнити клопотання про арешт майна з підстав у ньому наведених.

Враховуючи те, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт не було тимчасово вилучене, то розгляд клопотання відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України можливо здійснити без повідомлення власника майна.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про наступне.

Так, у провадженні Головного слідчого управління Служби безпеки України перебувають матеріли кримінального провадження №0000110 від 06.02.2025, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 3692 КК України.

Звернення слідчого з клопотанням про арешт на вказане майно зумовлено необхідністю забезпечення подальшої можливої конфіскації майна як виду покарання.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Згідно з ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 3 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини під поняттям необхідності слід розуміти, що втручання відповідає нагальній суспільній необхідності та що воно пропорційне з правомірною метою, яку планується досягти (п. 67 справи «ОЛССОН (OLSSON) проти Швеції», п. 44 справи «Камензинд проти Швейцарії» та інші).

Також, з метою дотримання принципу верховенства права, органи влади повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання та збереження доказів, які стосуються події злочину. Це не є обов`язком досягнення результату, але обов`язком вжиття заходів. Зазначені усталені принципи були висловлені, у тому числі, у справах: «Холодков і Холодкова проти України» (заява 29697/08, рішення від 07.05.2015), «Сердюк проти України» (заява 61876/08, рішення від 12.03.2015), «Мащенко проти України» (заява №42279/08, рішення від 11.06.2015).

Положеннями ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як убачається з витягу з кримінального провадження № 0000110 від 06.02.2025, до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 3692 КК України.

Слідчий в клопотанні порушує питання про накладення арешту на майно, що належить на праві власності підозрюваному ОСОБА_5 .

З матеріалів клопотання вбачається, що 24.07.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 3692 КК України, у вказаному кримінальному провадженні, у зв`язку з чим у відповідності до ч. 1 ст. 42 КПК України останній набув статусу підозрюваного у скоєнні згаданого кримінального правопорушення.

Санкція ч. 3 ст. 3692 КК України, за якою підозрюється ОСОБА_5 , передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна.

А тому, у разі доведення винуватості ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 3692 КК України, майно, яке належить на праві власності підозрюваному підлягатиме конфіскації у дохід держави.

Крім того, існують реальні ризики передачі та відчуження вказаного майна, передбачені абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.

Разом з тим, слідчий суддя не знаходить у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно порушень вимог КПК України та чогось очевидно необґрунтованого та безпідставного.

Підстав сумніватися в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчого судді не виникає.

З огляду на наведене та з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 309, 310, 392, 393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000110 від 06.02.2025, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 3692 КК України, про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке належить на праві приватної власності підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони відчуження та розпорядження ним, без заборони користуватися ним, а саме, на:

-земельну ділянку з кадастровим номером :01:007:0079, площею 0.24 га, реєстраційний номер ділянки в Державному реєстрі прав 36879131;

-житловий будинок, загальною площею: 38.9 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер ділянки в Державному реєстрі прав 36879131;

-земельну ділянку з кадастровим номером :01:007:0047, площею 0.0492 га, реєстраційний номер ділянки в Державному реєстрі прав 31090399;

-земельну ділянку з кадастровим номером :01:007:0048, площею 0.25 га, реєстраційний номер ділянки в Державному реєстрі прав 31089993;

-житловий будинок, загальною площею: 49.6 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер ділянки в Державному реєстрі прав 31089452.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1