Єдиний унікальний № 946/5320/24
Провадження № 1-кп/946/240/25
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

Іменем України

про закриття кримінального провадження у зв`язку із втратою чинності закону, яким

встановлювалася кримінальна протиправність діяння

24 червня 2025 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

провівши у місті Ізмаїлі Одеської області в залі суду відкрите судове засідання у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000645 від 10.05.2024, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізмаїла Одеської області, громадянина України, неодруженого, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст. 89 Кримінального кодексу України (далі КК України),

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

I. Суть клопотання.

В судовому засіданні прокурор Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння. Клопотання мотивоване тим, що 09.08.2024 набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX (далі Закон України від 18.07.2024), яким внесені зміни до ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), відповідно до яких викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати вважається дрібним, якщо його вартість на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень у меншому розмірі.

II. Позиції учасників справи.

Прокурор ОСОБА_3 своє клопотання підтримав, та просив його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_4 проти задоволення клопотання прокурора не заперечував, після роз`яснення судом наслідків закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), останній підтвердив згоду на закриття провадження, свою обізнаність у тому, що він має право заперечувати проти закриття кримінального провадження за вказаною підставою, наслідком чого є продовження судового розгляду в загальному порядку, що вказана підстава звільнення від кримінальної відповідальності не є реабілітуючою, і що його може бути притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення дрібного викрадення чужого майна на підставі ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

Потерпіла ОСОБА_5 проти задоволення клопотання прокурора не заперечувала.

Представник потерпілої юридичної особи ТОВ «РУШ» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового розгляду був повідомлений належним чином. Суд, заслухавши думки учасників судового провадження про можливість за відсутності представника потерпілої юридичної особи ТОВ «РУШ» з`ясувати всі обставини судового розгляду, відповідно до ст. 325 КПК України, дійшов висновку про проведення судового розгляду без його участі.

III. Встановлені судом обставини.

1. Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що він 10.05.2024 о 14 год. 30 хв., знаходячись у приміщенні торгової зали магазину «Єва» ТОВ «РУШ», розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, проспект Миру, 7, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, в умовах воєнного стану, підійшов до торгівельної вітрини вказаного магазину, та шляхом вільного доступу зі стелажу таємно викрав: лосьйон після гоління «Nivea Men» у кількості 1 штука вартістю 267,62 грн; шампунь «Daf Men Care fresh clean» у кількості 1 штука вартістю 138,36 грн, та сховав вказані речі під поясом своїх штанів. Заволодівши вищевказаним майном, ОСОБА_4 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, проте з причин, які не залежали від його волі, злочин закінчено не було, оскільки після того як ОСОБА_4 пройшов повз касу вказаного магазину не розрахувавшись, та вийшов на вулицю, його зупинив працівник магазину ТОВ «РУШ», і виявив спробу крадіжки майна. Своїми діями ОСОБА_4 намагався заволодіти майном та заподіяти ТОВ «РУШ» майнову шкоду на загальну суму 405,98 грн.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

2. Також ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що 17.05.2024 близько 15 год. 00 хв., він, знаходячись за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Комерційна, кут вул. Бессарабська, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, попросив у своєї знайомої ОСОБА_5 мобільний телефон «ZTE Blade A 31 Plus» під приводом здійснити телефонний дзвінок, після чого, отримавши телефон, направився у невідомому напрямку, залишивши при цьому мобільний телефон «ZTE Blade A 31 Plus» при собі, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду на суму 1226,66 грн.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

IV. Оцінка суду.

Суд, розглянувши клопотання прокурора, вислухавши думки учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора з таких підстав.

За змістом ч. 2, 3 ст. 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Разом з тим, згідно з ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності.

Відповідно до ч. 6 ст. 3 КК України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Так, 09.08.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX (далі Закон України від 18.07.2024), яким ст. 51 КУпАП була викладена у новій редакції, згідно з якою дрібним викраденням чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати слід вважати таке викрадення, якщо вартість викраденого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (далі НМДГ).

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 07 жовтня 2024 року по справі № 278/1566/21 дійшла висновку, що для діянь, які на час їх вчинення становили кримінальне правопорушення за статтями 185, 190 або 191 КК України, але в яких вартість предмета кримінального правопорушення не перевищувала двох НМДГ, обговорювана зміна «скасовує кримінальну протиправність діяння» у значенні ст. 5 КК України. Суд також наголосив, що визначення суми, яка дорівнює 2 НМДГ, має здійснюватися виходячи з розміру НМДГ, що діяв на час вчинення відповідного діяння.

Так, згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України (далі ПК України), якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп. 169.1.1 пункту 169.1 ст.169 ПК України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь якого платника податку.

З 01.01.2024 набрав чинності Закон України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» від 09.11.2023 № 3460-IX, яким встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01.01.2024 в сумі 3028 грн.

Враховуючи вказані положення ПК України та відповідні положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» від 09.11.2023 № 3460-IX, у контексті викрадення чужого майна 2 НМДГ станом на 2024 рік складає 3028 грн.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні 10.05.2024 кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, та 17.05.2024 кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 190 КК України. При цьому, розмір матеріальної шкоди, яку ОСОБА_4 намагався заподіяти ТОВ «РУШ» складає 405,98 грн, а розмір матеріальної шкоди, завданої потерпілій ОСОБА_5 складає 1226,66 грн, тобто вартість викраденого майна на час вчинення діяння не перевищувала 2 НМДГ, а тому до цих діянь мають застосовуватися положення ст. 5 КК України.

Відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

За змістом ч. 7 ст. 284 КПК України, ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених ст. 479-2 КПК України.

Так, згідно з ч. 1, 3 ст. 479-2 КПК України, суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 погодився із закриттям кримінального провадження щодо нього з підстави, передбаченої п. 4-1 ст. 284 КПК України, його згода є добровільною та невимушеною, наслідки закриття провадження йому роз`яснені, ним усвідомлені, клопотання прокурора ОСОБА_3 підлягає задоволенню, і кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 необхідно закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні не затримувався та під вартою не тримався. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 26.06.2024 відносно ОСОБА_4 був застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту (ухвала припинила свою дію 14.08.2024).

З набранням ухвалою законної сили арешти, накладені на підставі ухвал слідчих суддів Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 14.05.2024, 23.05.2024 та 06.06.2024, підлягають скасуванню на підставі ст. 174 КПК України.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Оскільки кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 закрито на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, при цьому ініціатором проведення судової товарознавчої експертизи у цьому кримінальному провадженні був орган досудового розслідування, а сторона захисту не залучала жодних експертів, тому відповідно до ч. 2 ст. 122, ст. 124 КПК України, витрати на проведення судової товарознавчої експертизи у розмірі 1135,92 грн, не підлягають стягненню з ОСОБА_4 , та покладаються на державу.

Керуючись п. 4-1 ч. 1 ст. 284, 370-372 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Клопотання прокурора ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, задовольнити.

2. Кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000645 від 10.05.2024, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

3. З набранням ухвалою законної сили скасувати накладені на підстави ухвал слідчих суддів Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 14.05.2024 (ЄУН 946/3967/24), 23.05.2024 (ЄУН 946/4262/24) та 06.06.2024 (ЄУН 946/4550/24) арешти, та:

- вилучені 10.05.2024 в ході огляду місця події у ОСОБА_4 предмети, а саме: лосьйон після гоління марки «Nivea men» об`ємом 100 мл., шампунь «Dave men + care» об`ємом 400 мл, - вважати повернутим власнику, поновивши право його розпорядження;

- оптичний компакт-диск, розміром 4,7 GB, який містить 3 відео-файли із записами з камер відеоспостереження за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, просп. Миру, 7, які вилучені 23.05.2024: A01_3825; A05_3825; A09_3825, - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання;

- виданий 03.06.2024 ОСОБА_6 мобільний телефон «ZTE Blade A31 Plus» у корпусі синього кольору із імеі 1: НОМЕР_1 , імеі 2: НОМЕР_2 , - повернути власнику.

4. Витрати на залучення експерта для проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/116-24/11043-ТВ від 07.06.2024 у сумі 1135,92 грн (одна тисяча сто тридцять п`ять гривень 92 коп.) віднести на рахунок держави.

5. Копію ухвали направити до Ізмаїльського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області для вирішення питання про притягнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 51 КУпАП.

6. Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.

7. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду

Одеської області ОСОБА_1