УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження, за апеляційною скаргою прокурора Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_5 , на ухвалу Вітовського районного суду Миколаївської області від 4 червня 2025 року, стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кисилівка, Снігурівського району, Миколаївської області, засудженого вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 09 грудня 2019 року за ч.3 ст.185 КК України із застосуванням ч.4 ст. 70 КК України до трьох років позбавлення волі та звільненого від відбування показання з іспитовим строком два роки та обов`язками, передбаченими ч.1 ст. 76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

-якою відмовлено у задоволенні подання районного відділу №2 Філії державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч.ч.2,3 ст.74 КК України, ОСОБА_6

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7

встановив:

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати. Постановити нову ухвалу, якою задовольнити подання районного відділу №2 Філії державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч.ч.2,3 ст.74 КК України, відносно ОСОБА_6 за вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 09.12.2019р. за ч.3 ст.185 КК України.

Вважати ОСОБА_6 засудженим вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 28.11.2018 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді трьох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання звільнити, якщо він на протязі двох років іспитового терміну не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки. На підставі ч. 1 ст. 76 КК У країни зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Короткий зміст ухвали.

Ухвалою суду, відмовлено у задоволенні подання районного відділу №2 Філії державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях Миколаївський про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч.ч.2,3 ст.74 КК України, ОСОБА_6 , засудженого вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 09 грудня 2019 року за ч.3 ст.185 КК України.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурор вважає, що існують всі підстави для звільнення ОСОБА_6 від покарання і пом`якшенні покарання у випадках, передбачених ч. 2, 3 ст. 74 КК України, згідно вироку Жовтневого районного суду Миколаївської області від 09.12.2019, яким ОСОБА_6 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі та на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, зокрема за вказаним вироком та вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 28.11.2018 за ч. 3 ст. 185 КК України, шляхом часткового складання покарань, остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання звільнено з іспитовим строком на 2 роки. На думку прокурора, ухвала Вітовського районного суду Миколаївської області від 04.06.2025 стосовно ОСОБА_6 прийнята в зв`язку з неправильним застосуванням Закону України про кримінальну відповідальність, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Обставини встановлені судом першої інстанції.

03.12.2024 року до Жовтневого районного суду надійшло подання Філії державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях Миколаївський районний відділ №2 (далі орган пробації) про вирішення питання про звільнення ОСОБА_6 від покарання за епізодом крадіжки від 06.06.2018 року, призначеного йому вироком Жовтневого районного суду від 09.12.2019 року. В обґрунтування заявленого подання спеціаліст органу пробації ОСОБА_9 зазначила, що ОСОБА_6 був засуджений вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 28.11.2018 року за ч.3 ст..185 КК України до покарання у виді трьох років шести місяців позбавлення волі з іспитовим строком два роки та застосуванням ст.76 КК України. Вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 9 грудня 2019 року ОСОБА_6 засуджено за ст. 185 ч.3 КК України за злочин, скоєний до постановлення попереднього вироку, тобто до 28.11.2018 року, а саме крадіжку з проникненням у житлове приміщення з вартістю викраденого майна 429,36 грн., із застосуванням ст. 70 ч.4 КК України та призначенням покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі із застосуванням ст.ст. 75 ,76 КК України на строк 2 роки. Орган пробації посилається на Закон України від 09.08.2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України що до посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року, яким змінено поняття вартості викраденого майна для визначення кримінальної карності крадіжки як складу злочину, передбаченого ст. 185 КК України, що призвело до часткової декриміналізації умисних діянь, виражених в умисному викрадені чужого майна. Таким чином, орган пробації вважає, що суд має вирішити питання про звільнення ОСОБА_6 від покарання за епізодом крадіжки, скоєним 06.06.2018 року, з проникненням до житлового приміщення та викраденням майна на суму 429,63 грн., відповідно до вироку суду від 09.12.2019 року.

Ухвалою суду , відмовлено у задоволенні подання районного відділу №2 Філії державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях Миколаївський про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч.ч.2,3 ст.74 КК України, ОСОБА_6 , засудженого вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 09 грудня 2019 року за ч.3 ст.185 КК України. Відмовляючи у задоволені подання суд мотивував своє рішення тим, що засуджений ОСОБА_6 не просив про його звільнення, про подання клопотання органом пробації не знав, місце перебування ОСОБА_6 суду невідоме. Кримінальні провадження, які перебувають на розгляді у Вітовському районному суді Миколаївської області відносно ОСОБА_6 зупинені у зв`язку з його розшуком. Іспитовий строк за вироком суду відносно ОСОБА_6 09.12.2019 закінчився 09.12.2021 року, однак, засудженого не звільнено від відбування покарання у зв`язку з вчиненням ним інших кримінальних правопорушень у період іспитового строку.

Обставини встановлені апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який просив ухвалу суду скасувати, вивчивши матеріали судової справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 КК України, звільнення засудженого від покарання або подальшого його відбування, заміна більш м`яким, а також пом`якшення призначеного покарання, крім звільнення від покарання або пом`якшення покарання на підставі закону України про амністію чи акта про помилування, може застосовуватися тільки судом у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України що до посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року, яким змінено поняття вартості викраденого майна для визначення кримінальної карності крадіжки як складу злочину, передбаченого ст. 185 КК України, що призвело до часткової декриміналізації умисних діянь, виражених в умисному викрадені чужого майна.

На підставі вищезазначеної норми та Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», начальник районного відділу №2 Філії державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях звернувся до суду з поданням відносно засудженого ОСОБА_6 про вирішення питання про звільнення останнього від покарання за епізодом крадіжки від 06.06.2018р., призначеного вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 09.12.2019р.

Ухвалою суду, відмовлено у задоволенні подання районного відділу №2 Філії державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях Миколаївський про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч.ч.2,3 ст.74 КК України, ОСОБА_6 , засудженого вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 09 грудня 2019 року за ч.3 ст.185 КК України.

Колегія суддів погоджується з думкою прокурора та вважає, що ухвала суду підлягає скасуванню, з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Як вбачається з матеріалів справи, вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 09.12.2019, ОСОБА_6 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, зокрема за вказаним вироком та вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 28.11.2018 за ч. 3 ст. 185 КК України, шляхом часткового складання покарань, остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання звільнено з іспитовим строком на 2 роки.

Згідно вироку Жовтневого районного суду Миколаївської області від 09.12.2019, засуджений ОСОБА_6 , 06.06.2018 о 15:00 год., проходячи поблизу будинку по АДРЕСА_1 з метою незаконного збагачення шляхом таємного викрадення майна, реалізуючи свій злочинний умисел, проник в приміщення зазначеного вище будинку через незаперті двері, звідки таємно викрав майно, а саме: металеву батарею на 8 ребер, вартістю 429,36 грн, чим спричинив власнику матеріальний збиток на вищезазначену суму.

На час вчинення ОСОБА_6 протиправних дій, мінімальна суму вартості викраденого майна, як ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, становила не менше 1762 гривні.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» сума прожиткового мінімуму для працездатної особи на 1 січня 2018 року становила 1762 гривні, тобто 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, становить 881 гривню на 2018 рік, та відповідно 2 неоподатковуваних мінімумів становлять 1762 гривні.

Таким чином, ОСОБА_6 підлягає звільненню від покарання призначеного за вироком від 09.12.2019р. на підстав ст. 74 КК України.

Разом з тим, вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 28.11.2018, який в порядку ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарань враховано при призначенні покарання за вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 09.12.2019 (за яким на теперішній час засуджений перебуває на обліку в органах пробації), ОСОБА_6 10.10.2018 о 23:00 год. за попередньою змовою з ОСОБА_10 зайшли на територію домоволодіння по АДРЕСА_2 та діючи з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, шляхом вибиття вхідних дверей, проникли до будинку, звіди таємно викрали майно, а саме: алюмінієвий бідон вартістю 400 грн., алюмінієву каструлю вартістю 400 грн., вентилятор вартістю 200 грн., холодильник вартістю 1000 грн., електричну дрель вартістю 300 грн., електричну болгарку вартістю 300 грн., праску вартістю 200 грн., електричний самовар вартістю 300 грн., чим спричинили потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 3100 грн, яка перевищує два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян на 2018 рік та не підлягає декриміналізації. Цим вироком за ч.3 ст. 185 КК України ОСОБА_6 призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки з покладенням обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК У країни - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, яке йому і слід відбувати.

Таким чином, судом першої інстанції не враховані положення зазначеного вище законодавства при звільненні від відбування покарання.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з вимогами прокурора та вважає, що рішення суду підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали, а апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 409, 413, 418, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу прокурора Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_5 , - задовольнити.

Ухвалу Вітовського районного суду Миколаївської області від 4 червня 2025 року, щодо засудженого ОСОБА_6 , - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою задовольнити подання районного відділу №2 Філії державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях.

На підставі ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_6 від покарання призначеного за вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 09.12.2019р. за ч.3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

Вважати ОСОБА_6 засудженим вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 28.11.2018р. за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки з покладенням обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК У країни - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді