УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2025 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000671, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.08.2025,

установив:

01.08.2025 за допомогою поштового зв`язку прокурор відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва із клопотанням (вх. № 80881) про арешт майна № 0000671, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.08.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання про арешт майна, прокурор ОСОБА_3 зазначив про таке.

Слідчими Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000671 від 01.08.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

За версією органу досудового розслідування встановлено, що 31.07.2025, приблизно о 12 год 45 хв, водій ОСОБА_4 , керуючи мотоциклом марки «Forte», без реєстраційних номерів, рухаючись по вул. Кільцевій селища Рокитне Білоцерківського р-ну Київської обл., в напрямку вул. Заводська, на перехресті з вул. Зарічанська виїхав на смугу зустрічного руху, де скоїв зіткнення із зустрічним автопоїздом у складі тягача марки та моделі «DAF FT XF 105.560», реєстраційний номер НОМЕР_1 та напівпричепа марки та моделі «SCHMITZ SKI 24», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_5 .

Унаслідок даної ДТП водій ОСОБА_4 , отримав тілесні ушкодження. Під час транспортування автомобілем ЕМД до Київської обласної дитячої лікарні (м. Боярка) ОСОБА_4 помер.

Під час проведення огляду місця події 31.07.2025 автопоїзд у складі тягача марки та моделі «DAF FT XF 105.560», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та напівпричепа марки та моделі «SCHMITZ SKI 24», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та мотоцикл марки «Forte», без реєстраційних номерів оглянуті та вилучені, після чого доставлені та поміщені на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: Київська обл., Білоцерківський р-н, 4 км автодороги «Біла Церква - Володарка».

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів автопоїзд у складі тягача марки та моделі «DAF FT XF 105.560», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та напівпричепа марки та моделі «SCHMITZ SKI 24», реєстраційний номер НОМЕР_2 належить ОСОБА_6 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Мотоцикл марки «Forte», без реєстраційних номерів, належить ОСОБА_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Прокурор у клопотанні зазначає, що вилучені транспортні засоби, які визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, є об`єктами, які зберігли на собі сліди та відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, які є необхідними для проведення експертних досліджень, мають суттєве значення для встановлення істини у цьому провадженні, швидкого, повного та неупередженого розслідування, встановлення та притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності.

У зв`язку викладеним, для забезпечення збереження речових доказів виникла необхідність у накладенні арешту на зазначене майно, що передбачено п. 1 ч. 2 ст. 170 України.

Відповідно до протоколу автоматизованого визначення слідчого судді від 06.08.2025 слідчим суддею визначено ОСОБА_1 06.08.2025 клопотання разом з додатками передано слідчому судді з відділу організаційного забезпечення розгляду кримінальних справ Шевченківського районного суду міста Києва.

У судове засідання прокурор відділу Київської обласної прокуратури не з`явився, водночас у прохальній частині клопотання про арешт майна просив проводити розгляд справи без участі прокурора.

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у судове засідання також не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи.

Слід зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Разом з тим, неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Таким чином, враховуючи, що учасники провадження, повідомлялись про дату, час та місце судового розгляду, у судове засідання не з`явилися, враховуючи, що участь учасників справи не є обов`язковою, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання прокурора про арешт майна за відсутності нез`явившихся осіб.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України під час розгляду скарги фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши клопотання та додані на його обґрунтування матеріали, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити про таке.

Із матеріалів клопотання вбачається, що слідчими слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000671 від 01.08.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва у зазначеному кримінальному провадженні здійснюється, зокрема прокурорами відділу Київської обласної прокуратури.

Відповідно до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 31.07.2025 вилучено транспортний засіб марки «DAF», реєстраційний номер НОМЕР_1 , напівпричеп марки «SCHMITZ», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та мотоцикл марки «Forte», без реєстраційних номерів, які надалі доставлені та поміщені на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: Київська обл., Білоцерківський р-н, 4 км автодороги «Біла Церква - Володарка».

Звернення 01.08.2025 прокурора з клопотанням про арешт на зазначене майно зумовлено необхідністю збереження речових доказів, оскільки вилучене майно має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.

Отже, майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови.

Постановою старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Київській області ОСОБА_8 від 01.08.2025 у кримінальному провадженні № 0000671 від 01.08.2025 майно, на яке прокурор просить накласти арешт, визнано речовими доказами.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При цьому при вирішенні клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя враховує, що закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

За викладених обставин та відповідних норм кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя приходить до переконання, що матеріалами клопотання обґрунтовано та в судовому засіданні встановлено необхідність застосування на цій стадії досудового розслідування, такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, з метою уникнення можливості його відчуження, забезпечення збереження речових доказів, що залишили на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя також приходить до висновку, що у випадку його незастосування, це може призвести до наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню, а тому це є необхідною умовою досягнення дієвості цього кримінального провадження.

Вирішуючи питання про накладення арешту, слідчий суддя враховує й те, що в цьому випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. Водночас доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Так, приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту майна.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 98, 170-173, 309, 395, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000671, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.08.2025 - задовольнити.

Накласти арешт на тягач марки «DAF», реєстраційний номер НОМЕР_1 , напівпричеп марки «SCHMITZ», реєстраційний номер НОМЕР_2 та мотоцикл «Forte», без реєстраційних номерів, із забороною володіння, розпоряджання та користування арештованим майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1