Справа № 405/2170/25
провадження № 1-кс/405/1867/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.2025 м. Кропивницький

Слідчий суддя Подільського районного суду м. Кропивницького ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , її захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заступника начальника відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором відділу Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, у кримінальному провадженні, відомості про які внесені 23.08.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002285, -

ВСТАНОВИВ:

11.07.2025 до Подільського районного суду м. Кропивницького від заступника начальника відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_6 надійшло клопотання, у якому слідчий просить застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Обґрунтовуючи клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий зазначив, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, наявність ризиків, які передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та неможливість їх запобігання в разі застосування менш суворого запобіжного заходу.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за обставин, які викладені в клопотанні, вказав на наявність ризиків, які передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Захисник заперечував відносно задоволення клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в обґрунтування чого вказав, що в країні війна, але працівники правоохоронних органів повинні здійснювати заходи відповідно до КПК України; законом передбачені підстави для затримання; по тексту підозри вміняється два епізоди щодо передачі особі пакету; висновком експерта від 07.02.2025 встановлено, що це наркотичний засіб; ухвала про дозвіл на проведення обшуку не зазначена у підозрі; щось вилучалось у помешканні, де підозрювана не прописана, їй не належить право власності; підозра не обгрунтована, вона повинна була бути ще 07.02.2025; клопотання потрібно повернути без розгляду, щоб прокурор більше з таким клопотання до суду не звертався.

Підозрювана підтримала позицію захисника, додатково вказала, що вилучені речовини схожі на наркотичні засоби; її чоловік стоїть на метадоновій програмі, і під час обшуку зазначив, що це його засоби; стала на шлях виправлення; знаходиться на метадоновій програмі з 18.07.2023 по теперешній час.

Слідчий суддя, заслухавши доводи прокурора, думку підозрюваної та її захисника, дослідивши клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_4 та матеріали, якими воно обґрунтовується, дійшов до наступних висновків.

Слідчий суддею встановлено, що відділом СУ ГУНП в Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002285 від 23.08.2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

11.07.2025, о 11 год. 55 хв. ОСОБА_4 затримано на підставі ст. 208 КПК України.

11.07.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, відповідно до змісту якої: ОСОБА_4 , будучи особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, провадження по якому 31.08.2022 року закрите на підставі ч. 4 ст. 309 КК України постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда, та не займаючись і не бажаючи займатися суспільно корисною працею, настійливо виношуючи корисливі наміри отримання доходів злочинним шляхом, обрала способом реалізації протиправних намірів незаконну діяльність у сфері обігу наркотичних засобів і психотропних речовин, а предметом цієї діяльності такий наркотичний засіб як метадон, який віднесений до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено.

Так, ОСОБА_4 , у невстановлені в ході досудового розслідування спосіб, місці та часі, однак не пізніше 11 год. 40 хв. 20.12.2024 року, незаконно, придбала прозорий полімерний пакет з кристалічною речовиною білого кольору, яка згідно з висновком експерта № СЕ-19/112-25/1785-НЗПРАП від 07.02.2025 містить наркотичний засіб метадон, який віднесений до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено, масою метадону, в наданій на дослідження речовині, 0,108 грама, тим самим повторно вчинивши незаконне придбання наркотичного засобу, з метою збуту, особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 309 КК України.

В подальшому, ОСОБА_4 з невстановленого під час досудового розслідування часу до моменту збуту близько 11 год. 40 хв. 20.12.2024, у невстановленому під час досудового розслідування місці, за невстановлених обставин, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, незаконно зберігала з метою збуту раніше придбаний нею прозорий полімерний пакет з кристалічною речовиною білого кольору, яка згідно з висновком експерта № СЕ-19/112-25/1785-НЗПРАП від 07.02.2025 містить наркотичний засіб метадон, який віднесений до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено, масою метадону, в наданій на дослідження речовині, 0,108 грама, тим самим повторно вчинивши незаконне зберігання наркотичного засобу, з метою збуту, особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 309 КК України.

Близько 11 год. 40 хв. 20.12.2024, ОСОБА_4 , перебуваючи біля магазину «Крамниця», що знаходиться на території подвір`я будинків №7, 9 та 11а, що по вул. Комарова в м. Кропивницький Кіровоградської області, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, незаконно збула шляхом продажу особі з легендованими установчими даними ОСОБА_7 , до якого застосовано заходи безпеки, шляхом забезпечення конфіденційних відомостей, діючих на добровільних засадах, в порядку та на умовах, зазначених законом з метою викриття злочину, прозорий полімерний згорток з речовиною білого кольору, яка згідно з висновком експерта № СЕ-19/112-25/1785-НЗПРАП від 07.02.2025 містить наркотичний засіб метадон, який віднесений до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено, масою метадону, в наданій на дослідження речовині, 0,108 грама, отримавши в якості оплати гроші в сумі 400 грн., тим самим повторно вчинивши незаконний збут наркотичного засобу, особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 309 КК України.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті наркотичних засобів, вчиненому повторно та особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 309 КК України, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Крім того, 11.07.2025 в період часу з 06:44 год. по 11:53 год., під час проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Подільського районного суду м. Кропивницького від 09.07.2025, за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 було виявлено та вилучено: зіп-пакет із зерноподібною невідомою речовиною, який поміщено до спец. пакету НПУ № CRI1157200; 2 зіп-пакети із зіп-пакетами всередині, які поміщено до спец. пакету НПУ № PSP1175258; два пластикових стакани з білою порошкоподібною речовиною та один металевий стакан з білою порошкоподібною речовиною, які поміщено до спец. пакету НПУ № WAR1342677; три зіп-пакети з кристалічною речовиною білого кольору, які поміщено до спец. пакету НПУ № PSP1175259; три зіп-пакети з порошкоподібною речовиною білого кольору, які поміщено до спец. пакету НПУ № PSP1175215; зіп-пакет з пігулками круглої форми, який поміщено до спец. пакету НПУ № WAR1342678; один патрон з маркуванням S&B 308win., який поміщено до спец. пакету НПУ № WAR1342679 та інше.

За практикою Європейського суду з прав людини розумна підозра у вчиненні кримінального правопорушення, про яку йдеться у статті 5 (підпункт «с» пункту 1) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Також ЄСПЛ у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення, відповідно обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Термін «обґрунтована підозра», згідно практики ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

Для цілей повідомлення особі про підозру стандарт «достатніх підстав (доказів)» передбачає наявність доказів, які лише об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням (демонструють причетність до його вчинення) і є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування для висунення обвинувачення або спростування такої підозри (рішення ЄСПЛ у справах «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994 та «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

Надані слідчим докази, а саме: протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 16.09.2024; висновок експерта від 07.02.2025 №СЕ-19/112-25/1785-НЗПРАП; рапорт про виявлення кримінального правопорушення №482 від 09.07.2025; протокол обшуку від 11.07.2025; протокол допиту підозрюваної ОСОБА_4 від 11.07.2025; протокол особистого обшуку затриманого чи взятого під варту та огляд речей, що знаходяться при ньому від 11.07.2025, у сукупності свідчать про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження на стадії вирішення питання про застосування запобіжного заходу не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив про причетність ОСОБА_4 до вчинення злочину, в якому вона підозрюється, а пред`явлена підозра, є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Слідчим суддею звертається увага на те, що ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрювана може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваною зазначених дій.

При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрювана обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що вона має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваної та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто, в даному випадку, слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд мають зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Слідчий суддя також вважає, що прокурором та слідчим обґрунтовано наведений перелік ризиків, що передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, який вчинено умисно, а тому ризик втечі для підозрюваної у цьому випадку може бути визнаним як менш небезпечним, ніж покарання та процедура його відбування. Такий висновок слідчого судді узгоджується із позицією ЄСПЛ у справі Ilijkov v. Bulgaria від 26.06.2001 (§ 80, заява № 33977/96), за якою суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника давав уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був встановлений.

Має під собою підґрунтя й зазначений прокурором та слідчим ризик того, що підозрювана ОСОБА_4 може незаконно прямо чи через третіх осіб впливати на свідків, які дають викривальні покази відносно неї, що зможе призвести до зміни їх показань або відмови від давання показань, оскільки зміст показань свідків до моменту вручення клопотання з матеріалами про застосування запобіжного заходу, був невідомий підозрюваній.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224, ч. 4 ст. 95 КПК України.

Однак, ризики можливого з боку підозрюваної незаконного впливу на свідків будуть зведені нанівець покладенням на підозрювану ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, зокрема, що полягатимуть у забороні спілкування підозрюваній зі свідками у кримінальному провадженні, за виключенням передбаченої кримінальним процесуальним законом необхідності, і у визначених випадках.

Крім того, з метою превенції виникнення такого ризику підозрювана ОСОБА_4 буде попереджена, що у разі невиконання покладених на неї процесуальних обов`язків, та у разі підтверджених спроб незаконно впливати на свідків до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Наявність ризику, який передбачений п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України не доведено слідчим та прокурором, оскільки не надано доказів або об`єктивних відомостей, які б свідчили про потенційну можливість вчинення підозрюваною таких дій.

Під час вирішення про достатній та необхідний запобіжний захід, що може забезпечити належну процесуальну поведінку та запобігти встановленим ризикам, слідчий суддя враховує, що підозрювана ОСОБА_4 одружена, має дитину 2008 року народження, не працює, раніше судима, характеризуючих даних відносно підозрюваної сторонами не надано, тяжкість можливого покарання, обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винуватою у вчиненні злочину, у якому вона підозрюється.

Відповідно до вимог ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК Кодексу.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті (наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор), але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті (недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні), слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід ніж той, який зазначений у клопотанні.

При вирішенні клопотання суд враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Белчев проти Болгарії» наголошено на тому, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами.

Кримінальний процесуальний закон покладає аналогічний обов`язок на сторону обвинувачення, зазначаючи, що остання має довести суду, крім обґрунтованості підозри та наявності ризиків не процесуальної поведінки особи, ще й неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Сама по собі тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа не може бути безумовною підставою для обрання щодо цієї особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту (рішення у справі «Ніколова проти Болгарії»). Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ноймайстер проти Австрії» позбавлення волі особи (тримання під вартою) не повинно перетворюватися на своєрідну прелюдію до завчасного відбування можливого у майбутньому вироку про позбавлення волі.

Отже, слідчим та прокурором під час розгляду клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри та ризик, передбачений п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, проте, не доведені обставини, передбачені п. 3 ч.1 ст.194 КПК України, а саме недостатності застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою для запобігання встановленим ризикам, які б давали змогу об`єктивному спостерігачу переконатись в тому, що запобігти вказаним ризикам можливо виключно застосувавши запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На переконання слідчого судді достатнім запобіжним заходом, який забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваної, за вказаного вище обґрунтування, є домашній арешт з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, який дасть змогу уникнення встановленим ризикам.

На підставі викладеного, слідчий суддя прийшов до висновку про часткове задоволення клопотання слідчого та застосування до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який в сукупності із встановленими конкретними обставинами кримінального провадження в повній мірі відповідає практиці Європейського суду з прав людини та статті 5 Конвенції, положення якої вказують, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність, нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

На підставі викладеного, керуючись вимогами статей 40, 131, 132, 176-178, 182-184, 194, 196 - 197, 309, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання заступника начальника відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_6 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 11.07.2025 по 11.09.2025 включно, в межах строку досудового розслідування.

Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 11.09.2025 наступні обов`язки:

-заборонити цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора чи суду, за винятком відвідування медичних закладів та медичних установ;

-прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за кожною вимогою;

- не відлучатися з Кіровоградської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утримуватись від спілкування з іншими підозрюваними: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , та зі свідком ОСОБА_12 за винятком їх спільної участі в процесуальних, слідчих діях та в суді;

-здати на зберігання до відповідного територіального органу Центрально-південного міжрегіонального управління Державної міграційної служби паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваної, яка перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Контроль за виконанням ОСОБА_4 покладених на неї обов`язків покласти на ГУНП в Кіровоградській області.

В іншій частині вимог клопотання - відмовити.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 КПК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , негайно з -під варти та доставити до місця проживання.

Вручити копію цієї ухвали прокурору, підозрюваній, захиснику негайно після її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_13