Провадження № 11-кп/824/532/2025 Суддя в 2-й інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2025 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючої - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

за участю:

прокурора - ОСОБА_8

обвинуваченого - ОСОБА_9

захисника (в режимі ВКЗ) - ОСОБА_10

представника потерпілого - ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження № 0001472 від 22.06.2022 за апеляційною скаргою першого заступника керівника Київської міської прокуратури зі змінами на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 08 грудня 2022 року,

в с т а н о в и л а :

Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 08 грудня 2022 року

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, одруженого, з середньою освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз вироком Деснянського районного суду м. Києва від 01.07.2019 за ч. 4 ст. 185, 70 КК України до покарання у виді 6 років позбавлення волі, звільненого 04.02.2021 з Коростенської ВК № 71 Житомирської області умовно-достроково на невідбутий строк 9 місяців та 1 день,

засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років;

на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_9 звільнено від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю в 3 роки;

на підставі ст. 76 КК України на ОСОБА_9 покладено обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

вирішено питання про речові докази та процесуальні витрати;

Відповідно до вироку, ОСОБА_9 18.06.2022, приблизно о 02 годині 30 хвилин, з метою незаконного заволодіння чужим майном, в умовах воєнного стану, повторно, перебуваючи за адресою: м. Київ, проспект Миру, 13, за допомогою мотузки зірвав з фасаду приміщення відділення № 2 «Піреус Банку» дві відеокамери загальною вартістю 4 551, 82 грн., що належать АТ «ПІРЕУС БАНК МКБ», чим завдав матеріальних збитків АТ «ПІРЕУС БАНК МКБ» у вказаному розмірі.

Крім того, ОСОБА_9 22.07.2022, приблизно о 06 годині 10 хвилин, з метою незаконного заволодіння чужим майном, в умовах воєнного стану, повторно, перебуваючи за адресою: м. Київ, проспект Миру, 13, за допомогою викрутки від`єднав від стіни цього будинку відеокамеру вартістю 2 461, 67 грн., що належить АТ «ПІРЕУС БАНК МКБ», чим спричинив АТ «ПІРЕУС БАНК МКБ» матеріальних збитків у вказаному розмірі.

Крім того, ОСОБА_9 27.07.2022, приблизно о 04 годині 30 хвилин, з метою незаконного заволодіння чужим майном, в умовах воєнного стану, повторно, перебуваючи за адресою: м. Київ, проспект Миру, 19/18, за допомогою викрутки від`єднав від стіни приміщення стоматологічної клініки «Tomchuk Dental Clinic» відеокамеру вартістю 4 475 грн., що належить ТОВ «ГЕЛІАНТУС», чим спричинив ТОВ «ГЕЛІАНТУС» матеріальних збитків у вказаному розмірі.

Крім того, ОСОБА_9 03.08.2022, приблизно о 02 годині 20 хвилин, з метою незаконного заволодіння чужим майном, в умовах воєнного стану, повторно, перебуваючи за адресою: м. Київ, проспект Миру, 19/18, за допомогою викрутки від`єднав від стіни приміщення стоматологічної клініки «Tomchuk Dental Clinic» відеокамеру вартістю 4 475 грн., що належить ТОВ «ГЕЛІАНТУС», чим спричинив ТОВ «ГЕЛІАНТУС» матеріальних збитків у вказаному розмірі.

Крім того, ОСОБА_9 03.08.2022, приблизно о 03 годині, з метою незаконного заволодіння чужим майном, в умовах воєнного стану, повторно, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Тампере 12, за допомогою викрутки, від`єднав від стіни приміщення магазину «Фора» відеокамеру вартістю 403 грн. 75 коп.,що належить ТОВ «Фора», чим спричинив ТОВ «Фора» матеріальних збитків у вказаному розмірі.

Крім того, ОСОБА_9 07.08.2022, приблизно о 04 годині, з метою незаконного заволодіння чужим майном, в умовах воєнного стану, повторно, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Тампере 5, за допомогою викрутки від`єднав від стіни цього приміщення відеокамеру вартістю 2750 грн., що належить ТОВ «Єврогард», чим спричинив ТОВ «Єврогард» матеріальних збитків у вказаному розмірі.

Крім того, ОСОБА_9 17.08.2022, приблизно о 03 годині 30 хвилин, з метою незаконного заволодіння чужим майном, в умовах воєнного стану, повторно, перебуваючи за адресою: м. Київ, проспект Миру, 19/18, за допомогою викрутки, від`єднав з фасаду приміщення стоматологічної клініки «Tomchuk Dental Clinic», відеокамеру вартістю 4 475 грн., що належить ТОВ «ГЕЛІАНТУС», чим спричинив ТОВ «ГЕЛІАНТУС» матеріальних збитків у вказаному розмірі.

Крім того, ОСОБА_9 03.09.2022, в період часу з 03 години до 04 години 30 хвилин, з метою незаконного заволодіння чужим майном, в умовах воєнного стану, повторно, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Будівельників, 30, за допомогою викрутки від`єднав від стіни цього будинку дві відеокамери загальною вартістю 4 980 грн., що належить ЖБК «Дім на Будівельників», чим спричинив ОК «ЖБК «Дім на Будівельників» матеріальних збитків на загальну суму 4 980 грн.

Крім того, ОСОБА_9 29.09.2022 приблизно о 06 годині 30 хвилин, з метою незаконного заволодіння чужим майном, в умовах воєнного стану, повторно, перебуваючи за адресою: м. Київ, проспект Соборності, 30-А, за допомогою викрутки від`єднав від стіни цього будинку відеокамеру вартістю 4 154 грн., що належить ФОП « ОСОБА_12 », чим спричинив потерпілому ОСОБА_12 матеріальну збитків у вказаному розмірі.

Крім того, ОСОБА_9 29.09.2022, приблизно о 06 годині 45 хвилин, з метою незаконного заволодіння чужим майном, в умовах воєнного стану, повторно, перебуваючи за адресою: м. Київ, проспект Соборності, 30-А, за допомогою викрутки, від`єднав зі стіни цього будинку відеокамеру вартістю 2 800 грн., що належить ОСББ «Русанівська вежа», чим спричинив ОСББ «Русанівська вежа» матеріальних збитків у вказаному розмірі.

Крім того, ОСОБА_9 06.10.2022, приблизно о 05 годині, з метою незаконного заволодіння чужим майном, в умовах воєнного стану, повторно, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Червоноткацька, 14, за допомогою викрутки від`єднав від стіни приміщення відділення № 45, що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Червоноткацька, 14, відеокамеру вартістю 827, 50 грн., належить ТОВ «Нова пошта», чим спричинив ТОВ «Нова пошта» матеріальних збитків у вказаному розмірі.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення та правильність кваліфікації дій обвинуваченого, указав на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказав, що поза увагою місцевого суду залишились дані про підвищену суспільну небезпеку особи обвинуваченого та конкретні обставини вчиненого ним кримінального правопорушення. Призначаючи покарання обвинуваченому із застосуванням положень ст. 75 КК України, суд хоча і враховував дані що характеризують особу обвинуваченого, ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та обставини, які пом`якшують покарання, відсутність обтяжуючих обставин, однак непослідовно та нелогічно поклав їх в основу рішення про можливість застосування до обвинуваченого такого звільнення, оскільки наведені дані ним вже було покладено в основу рішення про можливість призначення обвинуваченому покарання у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 4 ст. 185 КК України. На переконання апелянта, в матеріалах кримінального провадження відсутні конкретні дані про активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення обвинуваченим та можливість його виправлення без ізоляції від суспільства. Просив вирок скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_9 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі. В решті вирок залишити без змін.

В змінах до апеляційної скарги прокурор вказав, що 09.08.2024 року набрав чинності Закон України, яким фактично декриміналізовано крадіжки на суму меншу ніж 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а враховуючи, що ОСОБА_9 вчинив 22.07.2022, 03.08.2022 та 06.10.2022 таємне викрадення чужого майна на суми 2461,67 грн., 403,75 грн., 827,50 грн. відповідно, то з урахуванням ст. 5 КК України, є всі підстави для закриття кримінального провадження в цій частині. Відтак просив оскаржуваний вирок скасувати, кримінальне провадження в частині засудження ОСОБА_9 за ч. 4 ст. 185 КК України за епізодами від 22.07.2022, 03.08.2022 та 06.10.2022 закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, а саме у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлюється кримінальна протиправність діяння. Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_9 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі. В решті вирок залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який подану апеляційну скаргу в редакції поданих змін підтримав та просив її задовольнити; пояснення обвинуваченого та його захисника, які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги прокурора зі змінами, оскільки, на думку захисника, неможливо шляхом змін до апеляційної скарги ставити перед судом питання про закриття кримінального провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України; пояснення представника потерпілого, яка також заперечувала щодо задоволення апеляційної скарги прокурора зі змінами, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги зі змінами, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18 липня 2024 року, який поліпшує становище особиу розумінні ст. 5 КК України, оскільки посилює відповідальність за вчинення дрібного викрадення чужого майна (ст. 51 КУпАП), тобто фактично встановлює, що кримінальна відповідальність настає, якщо вартість майна становить 2 і більше неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

При цьому, вирішуючи питання про те, чи становить вартість майна 2 і більше неоподаткованих мінімумів доходів громадян слід виходити з того розміру неоподаткованого мінімуму доходів громадян, що діяв на час вчинення особою відповідного діяння.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України ОСОБА_9 вчинив у 2022 році, а тому вирішуючи питання про те, чи становить вартість майна в цій справі 2 і більше неоподаткованих мінімумів доходів громадян слід виходити з розміру неоподаткованого мінімуму доходів громадян, що діяв станом на 01 січня 2022 року.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи на 01 січня 2022 року становить 2481 гривня, тобто 1 неоподатковуваний мінімум доходів громадян становить 1240,50 гривень на 2022 рік, а 2 неоподатковуваних мінімумів - становлять 2481 гривня.

Враховуючи зміст вказаних положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, розмір збитків, необхідний для притягнення до кримінальної відповідальності за крадіжку, вчинену у 2022 році, становить 2481 гривня.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_9 22.07.2022, 03.08.2022 та 06.10.2022 вчинив таємне викрадення чужого майна на суми 2461,67 грн., 403,75 грн., 827,50 грн. відповідно, що менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, який на момент вчинення зазначених діянь становив 2481 гривні.

Враховуючи, що вартість майна, яке викрав ОСОБА_9 , є меншою за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України з 01 січня 2022 року настає кримінальна відповідальність, а саме менше 2481 гривні, колегія суддів вважає, що на час апеляційного розгляду, з урахуванням ст. 58 Конституції України та ст. 5 КК України, вчинені ОСОБА_9 22.07.2022, 03.08.2022 та 06.10.2022 діяння не підпадають під кримінально карані діяння, передбачені Особливою частиною КК України.

Відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна відповідальність.

Згідно зі ст. 417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст. 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 08 грудня 2022 року в частині засудження ОСОБА_9 за ч. 4 ст. 185 КК України за епізодами від 22.07.2022, 03.08.2022 та 06.10.2022 необхідно скасувати, а кримінальне провадження в цій частині закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння, задовольнивши таким чином вимоги апеляційної скарги прокурора зі змінами в цій частині.

При вирішенні питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_9 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України за іншими епізодами від 18.06.2022, 27.07.2022, 03.08.2022, 07.08.2022, 17.08.2022, 03.09.2022, 29.09.2022 та 29.09.2022 колегія суддів вважає, що з урахуванням встановлених судом обставин вчинення кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, даних про особу обвинуваченого, який офіційно не працює, проте перебуває на обліку в центрі зайнятості, одружений, вчинив вказане кримінальне правопорушення внаслідок збігу тяжких сімейних обставин, а саме після смерті матері та тяжкої хвороби дружини, раніше судимий, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря-нарколога, а також з урахуванням його віку та стану здоров`я, його відношення до скоєного і його наслідків, наявності обставини, яка пом`якшує покарання, а саме щирого каяття, відсутності обставин, які обтяжують покарання, саме покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, тобто у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 4 ст. 185 КК України, буде сприяти виправленню обвинуваченого та досягненню мети покарання, визначеній ч. 2 ст. 50 КК України та ч. 2 ст. 65 КК України.

Також колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо можливості застосування до ОСОБА_9 положень ст. 75 КК України.

За змістом ч. 1 ст. 75 КК України якщо суд при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Питання призначення кримінального покарання та звільнення від його відбування повинні вирішуватися з урахуванням мети покарання як такого, що включає не тільки кару, а й виправлення засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. При цьому, з огляду на положення ст. 75 КК, законодавець підкреслює важливість такої цілі покарання, як виправлення засудженого, передбачивши, що при призначенні покарання, у тому числі у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, особу може бути звільнено від відбування покарання з іспитовим строком, якщо суд дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Колегія суддів звертає увагу на те, що матеріали кримінального провадження не містять буд-яких даних, які би указували на неможливість виправлення обвинуваченого без відбування призначеного покарання. На підтвердження такого висновку, колегія суддів зважає на дані, що характеризують особу обвинуваченого, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, обставини його вчинення та відношення обвинуваченого до вчиненого кримінального правопорушення та його наслідків. Зазначені обставини у їх сукупності указують на законність висновків суду першої інстанції про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання із застосуванням положень ст.ст. 75, 76 КК України. Рішення суду в цій частині належним чином мотивовано.

Отже, доводи апеляційної скарги прокурора щодо неправильності застосування положеньстатті 75 КК України не можуть бути взятими до уваги, адже вони не відповідають фактичним обставинам справи та даним про особу обвинуваченого.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу прокурора зі змінаминеобхідно задовольнити частково, скасувавши вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 08 грудня 2022 рокув частині засудження ОСОБА_9 за ч. 4 ст. 185 КК України за епізодами від 22.07.2022, 03.08.2022 та 06.10.2022 та закривши кримінальне провадження в цій частиніна підставі пункту 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, а в решті вирок суду залишивши без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу заступника керівника Київської міської прокуратури зі змінамизадовольнити частково.

Вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 08 грудня 2022 рокув частині засудження ОСОБА_9 за ч. 4 ст. 185 КК України за епізодами від 22.07.2022, 03.08.2022 та 06.10.2022 - скасувати.

Кримінальне провадження № 0001472 від 22.06.2022 за епізодами таємного викрадення ОСОБА_9 чужого майнавід 22.07.2022, 03.08.2022 та 06.10.2022 - закрити на підставі пункту 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

В решті вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 08 грудня 2022 рокущодо ОСОБА_9 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою - в той же строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4