печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

В С Т А Н О В И В :

Слідчий Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Мотивуючи означене клопотання слідчий вказує, що Головне слідче управління Державного бюро розслідувань здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001163 від 18.10.2024 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а також за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 362, ч. 3 ст. 369 КК України.

Так, 28.02.2025, о 03 год. 05 хв., до прикордонного наряду «ВШт» на території пункту пропуску «Краківець», що за адресою: Львівська область, Яворівський район, смт Краковець, вул. Вербицького М., буд. 54 під`їхав автомобіль марки «Jeep» модель Cherokee, д.н.з., НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_7 , у якому знаходились у якості пасажирів ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка сиділа на передньому пасажирському сидінні та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який сидів на задньому сидінні з правого боку.

Після чого військовослужбовець прикордонного наряду «ВШт» встановив, що у зазначеному транспортному засобі перебували троє осіб та вніс до контрольного талону відповідні відомості щодо марки транспортного засобу, його державного номерного знаку, а також щодо відповідної кількості осіб, о 03 год. 06 хв. передав водію ОСОБА_7 цей контрольний талон та пропустив автомобіль марки «Jeep» модель Cherokee, д.н.з., НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_7 , у якому знаходились у якості пасажирів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , на територію пункту пропуску.

Надалі, у період з 03 год. 08 хв. по 03 год. 09 хв. автомобіль марки «Jeep» модель Cherokee, д.н.з., НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_7 , у якому знаходились у якості пасажирів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , був оглянутий прикордонним нарядом «ОТЗ».

Одночасно з цим, о 03 год. 08 хв., знаходячись на території пункту пропуску «Краківець» під час несення служби з охорони державного кордону та під час виконання завдань, спрямованих на реалізацію функцій Державної прикордонної служби України, зокрема, у прикордонному наряді «Перевірка документів», ОСОБА_5 , з метою приховання подальшого вчинення ним незаконного переправлення осіб через державний кордон України з корисливих мотивів вимкнув службовий нагрудний відео реєстратор, що був розміщений на його форменому одязі для відео фіксації несення ним служби у прикордонному наряді, чим вважав забезпечить запобігання здійсненню обов`язкової відео фіксації під час прикордонного контролю автомобіля марки «Jeep» модель Cherokee, д.н.з., НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 .

Надалі, о 03 год. 11 хв. ОСОБА_5 направив автомобіль марки «Jeep» модель Cherokee, д.н.з., НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_7 , у якому знаходились у якості пасажирів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , на смугу руху поблизу павільйону (модулю) паспортного контролю, де ОСОБА_5 виконував свої службові обов`язки.

Після зупинки вказаного транспортного засобу ОСОБА_5 отримав від пасажирки ОСОБА_8 , яка знаходилась на передньому пасажирському сидінні автомобіля паспортні документи на ім`я ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а ОСОБА_9 у цей час продовжував сидіти на задньому сидінні з правого боку у цьому автомобілі, однак свій паспортний документ для здійснення прикордонного контролю ОСОБА_5 не надав.

Після цього, о 03 год. 12 хв. ОСОБА_5 зайшов до павільйону (модулю) паспортного контролю для здійснення перевірки документів в рамках здійснення прикордонного контролю автомобіля марки «Jeep» модель Cherokee, д.н.з., НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 та осіб, які у ньому прямують.

Знаходячись у цьому павільйоні, ОСОБА_5 , реалізуючи умисел, направлений на незаконне переправлення ОСОБА_9 через державний кордон України, без проходження останнім прикордонного та інших видів контролю, достовірно знаючи порядок проведення такого контролю, вніс до бази даних Держприкордонслужби ПТК АСПК «Гарт 1/П» відомості про те, що о 03 год. 12 хв. на цьому автомобілі державний кордон України у напрямку «Виїзд» перетнули двоє осіб: ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та для засвідчення закінчення перевірки паспортних документів проставив у контрольному талоні проходження видів контролю по «зеленому коридору» відмітки про перетинання державного кордону України у напрямку «Виїзд».

О 03 год. 21 хв. вказаний автомобіль, у якому продовжували прямувати троє осіб, серед яких у якості пасажира продовжував знаходитись громадянин України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , почав рухатись у напрямку виїзду з пункту пропуску, після чого залишив пункт пропуску та перетнув державний кордон України у напрямку «Виїзд» до Республіки Польща.

При цьому, ОСОБА_5 , протиправно використовуючи своє службове становище, діючи всупереч зазначеним вище вимогам, приймаючи до уваги, що визначення обсягів та характеру процедур прикордонного контролю повністю було покладено на нього як уповноважену особу підрозділу охорони державного кордону, умисно не виконав вимоги вказаної Технологічної схеми стосовно того, що особи пропускаються через державний кордон після проходження передбачених законодавством видів контролю відповідно до вимог нормативно-правових актів прикордонного, митного та інших видів контролю, а також те, що прикордонний наряд «ПД» контролює, щоб у транспортному засобі знаходилась така кількість осіб, яка подала на паспортний контроль документи та заявлена в пред`явленому контрольному талоні, будучи ознайомленим з відомостями, зазначеними у контрольному талоні та свідомо розуміючи, що у вказаному вище автомобілі прямували троє осіб, здійснив прикордонний контроль лише двох осіб та умисно не здійснив прикордонний контроль шляхом перевірки документів щодо ОСОБА_9 , не з`ясував наявність або відсутність підстав для тимчасової відмови особі у перетині державного кордону та не вніс відповідну інформацію про перетинання державного кордону щодо ОСОБА_9 до відповідної бази даних Держприкордонслужби, чим вчинив незаконне переправлення особи через державний кордон України з корисливих мотивів.

Відповідно до ст. ст. 42, 276, 277, 278 КПК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Варто зауважити, що на даному етапі кримінального провадження не вирішуються питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення.

Доводячи існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, сторона обвинувачення зауважує про те, що ризиком є дія, яка може вчинятись з високим ступенем ймовірності.

У ході досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1. Переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Злочин, що інкримінується ОСОБА_5 , є тяжким і передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 9 років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Вищевикладене свідчить також про те, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину, може планувати втечу з метою уникнення кримінальної відповідальності та переховування від органів досудового розслідування.

Крім того, ОСОБА_5 , немає власного житла у м Києві, у зв`язку із чим може виїхати із міста Києва та ухилятись від виконання процесуальних обов`язків у кримінальному провадженні.

2. Знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Зазначений ризик обґрунтовується тим, що на даний час досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, проводяться та заплановано проведення низки слідчих дій з метою отримання доказів (предметів, знарядь тощо) злочинної діяльності, які підозрюваний може знищити, сховати або спотворити. Зокрема в ході досудового розслідування встановлено імовірну причетність інших осіб до вчинення інкримінованого ОСОБА_5 злочину, а тому на даний час вживаються заходи до встановлення вказаних осіб та місцезнаходження речей та документів, які підтверджують їх причетність до вчинення вказаного злочинну. Тому перебуваючи на волі підозрюваний, будучи ознайомленим із матеріалами кримінального провадження, які є додатками до цього клопотання, зможе вжити заходів щодо знищення, спотворення, приховування таких речей та документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

3. Незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Також, ОСОБА_5 , який в силу посади, яку він обіймає у Державній прикордонній службі України, має тісні зв`язки з іншими співробітниками Держприкордонслужби Укрїни, в тому числі з військовослужбовцями відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ІНФОРМАЦІЯ_5 , а тому підозрюваний може здійснювати вплив як на них, так і на інших осіб, яким відомі обставини вчиненого ОСОБА_5 та іншими на даний час не встановленими особами кримінального правопорушення, показання яких мають значення для встановлення істини у справі. Наявність зазначеного ризику обґрунтовується тим, що підозрюваний використовувати набуті за час проходження служби можливості, навички та зв`язки може здійснювати незаконний тиск на свідків, на інших учасників кримінального провадження шляхом їх підкупу, залякування або примушування до давання вигідних йому показань.

Ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. За таких обставин заборона спілкуватися з певними визначеними особами як наслідок встановлення ймовірного впливу на них - це об`єктивна необхідність забезпечення недоторканості показань інших учасників кримінального провадження, які мають доказову цінність. У зв`язку з чим достатня вірогідність ризику впливу на свідків, оскільки, не будучи обмеженим у вільному доступі до інших осіб, підозрюваний ОСОБА_5 може здійснювати на них вплив з метою їх спонукання до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які їм відомі.

4. Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

У випадку засудження ОСОБА_5 за вчинення тяжкого злочину, до нього може бути застосовано покарання у виді реального позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, а тому є підстави вважати, що останній, будучи правоохоронцем та обізнаним із формами, методами досудового розслідування, вжиття заходів щодо його забезпечення, не перебуваючи під вартою може вчинити дії щодо приховання свого майна, перешкоджаючи таким чином виконанню завдань кримінального провадження.

Також, зазначений ризик може бути реалізований підозрюваним ОСОБА_5 шляхом зловживання процесуальними правами.

5. Вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зазначений ризик обґрунтовується тим, що характер та спосіб інкримінованого підозрюваному злочину, дають підстави вважати, що перебуваючи на волі ОСОБА_5 може продовжити свою злочинну діяльність, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення з метою отримання особистої вигоди для себе.

Окрім того, ОСОБА_5 , будучи діючим військовослужбовцем Державної прикордонної служби України може вчинити дезертирство, в тому числі з метою переховування від органів досудового розслідування та суду.

Підставою застосування підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний матиме можливість: переховуватися від слідства та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

У судовому засіданні прокурор підтримав внесене клопотання, посилаючись на його обґрунтованість та необхідність у продовженні відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Захисник у судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, вказавши на те, що клопотання не містить виклад обставин, які б свідчили про наявність ризиків визначених ст. 177 КПК України, просять відмовити в задоволенні клопотання.

Підозрюваний у кримінальному проваджені у судовому засіданні підтримав позицію захисника.

Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного, його захисника, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, але не доведе обставин щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначено у клопотанні.

Основні доводи внесеного стороною кримінального провадження клопотання зводяться до наявності кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , а наявність ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків, інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до вимог п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, при вирішені питання, чи було особу «обвинувачену в кримінальному правопорушенні» для цілей статті 6 Конвенції, необхідно виходити з таких трьох критеріїв: категорія даного провадження згідно з національним законодавством; суттєві характерні риси цього провадження; вид та суворість міри покарання, яке може бути призначено заявникові. [«O. v. Norway», n. 33926].

«Законність» тримання під вартою з погляду національного закону не завжди є вирішальним чинником. Європейський суд з прав людини зазначає, що тримання під вартою протягом зазначеного періоду має відповідати меті пункту 1 статті 5 Конвенції, яка забороняє безпідставне позбавлення свободи. [«Гаважук проти України», п. 63654]; [«Мурукін проти України», п. 34]; [«Буряга проти України», п. 54655]; [«Фельдман проти України», п. 68656].

Тримання під вартою у відповідності до пункту 1(с) статті 5 Конвенції має задовольняти вимогу пропорційності. Взяття заявника під варту має бути конче необхідним для забезпечення його присутності в суді, але водночас інші, менш суворі заходи можуть бути достатніми для досягнення цієї мети. (Рішення : «Ladent v. Poland», n. 55660; «Ambruszkiewicz v. Poland», n.n. 29-33661; «Хайредінов проти України», n. 28).

Затримання особи є настільки серйозним запобіжним заходом, що воно є виправданим, лише якщо інші, менш суворі, заходи були розглянуті та визнанні недостатніми для забезпечення захисту індивідуальних або суспільних інтересів, які можуть вимагати затримання відповідної особи. (Рішення : «X. v. Finland», n. 151).

ЄСПЛ визнав, що абстрактна можливість перешкоджання кримінальному провадженню є недостатньою для обґрунтування обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Виходячи із правової позиції ЄСПЛ при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя, суд у кожному випадку повинен принципово та критично ставитися до доводів прокурора, якими він обґрунтовує необхідність застосування саме цього запобіжного заходу, об`єктивно оцінюючи її переконливість. При цьому прокурор повинен довести, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам передбачених ст. 177 КПК України.

В ході розгляду клопотання слідчим суддею було встановлено, що виключних обставин для тримання ОСОБА_5 під вартою немає, оскільки даних, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів у клопотанні слідчого не вказано та в судовому засіданні не доведено.

Враховуючи те, що прокурор не довів суду виняткових обставин, які б виправдовували обмеження права підозрюваного на свободу та свідчили б про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, а також зважаючи на те, що підозрюваний надає викривальні покази, слідчий суддя вважає за доцільне застосувати до підозрюваного запобіжний захід, передбачений ст. 181 КПК України, у вигляді домашнього арешту, із забороною в період доби з 23-00 год. по 06-00 год. наступної доби залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , який є співмірний з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю злочину та його наслідками. При цьому, такий режим може перериватись необхідністю отримання медичної допомоги та прослідування до укриття цивільного захисту.

Також, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;

- утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 177, 178, 181, 193, 194, 196, 205, 206, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишити без задоволення.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період доби з 23-00 год. по 06-00 год. наступної доби за виключенням необхідності отримання медичної допомоги, прослідування в укриття цивільного захисту та виконання службових обов`язків, строком до 12.08.2025 року включно.

Роз`яснити підозрюваному, що працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;

- утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Визначити строк дії ухвали слідчого судді та покладених судом обов`язків в межах строків досудового розслідування у кримінальному провадженні до 12.08.2025 року включно.

Звільнити підозрюваного ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з-під варти в залі суду.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1