Справа № 395/1017/25 Провадження № 1-кс/395/2/2025

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2025 року м. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про самовідвід судді Новомиргородського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000414 від 06 вересня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.364, ч.1 ст.366 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Під час підготовчого судового засідання у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000414 від 06 вересня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.364, ч.1 ст.366 КК України суддею Новомиргородського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_3 16 червня 2025 року заявлено самовідвід,з тих підстав, що обвинувачений ОСОБА_4 мав тісні організаційно-адміністративні взаємовідносини з головуючим суддею, в межах своїх посадових обов`язків як директор Новомиргородського психоневрологічного інтернату та голова Новомиргородського районного суду Кіровоградської області. Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 понад 15 років перебуває з головуючим суддею ОСОБА_3 у довготривалих, тісних, дружніх відносинах, що є загальновідомою обставиною серед жителів м. Новомиргорода Кіровоградської області.

Учасники кримінального провадження були повідомлені у встановленому законом порядку про дату, час та місце розгляду справи, при цьому у судове засідання не з`явилися. Адвокат ОСОБА_5 направила до суду заяву про розгляд справи без її участі, вирішення заяви покладає на розсуд суду.

Суд вважає, що відсутність всіх учасників кримінального провадження не перешкоджає розгляду заяви про самовідвід судді Новомиргородського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_3 .

Дослідивши заяву про самовідвід та матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000414 від 06 вересня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.364, ч.1 ст.366 КК України, суд вважає за необхідне задовольнити заяву про самовідвід судді Новомиргородського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_3 .

Статтею 75 ч.1 п.4 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до частини першої статті 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи.

Положення, які випливають з принципу об`єктивності, визначеному у Бангалорських принципах поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 № 2006/23, вказують на те, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

В Рекомендаціях № (94) 12 «Незалежність, дієвість та роль суддів» зазначено, що судді зобов`язані утримуватись від винесення вироку (судового рішення) у справі чи відмовитись від розгляду справи, коли на те існують достатні причини, і лише в цьому випадку.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий суд. Відповідно до п. 1 зазначеної вище статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини безсторонність (неупередженість) суду в сенсі п.1 ст.6 конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, враховуючи особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (i) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом установлення того, чи забезпечував сам суд та серед інших аспектів його склад достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) ( рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру»).

У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»). У цьому сенсі навіть вигляд має певну важливість іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії»).

ЄСПЛ зазначає у рішеннях у справах «Делкурт проти Бельгії», «Пєрсак проти Бельгії» і «Де Куббер проти Бельгії», що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід.

Як вбачається з заяви судді ОСОБА_3 про самовідвід обвинувачений ОСОБА_4 мав тісні організаційно-адміністративні взаємовідносини з головуючим суддею, в межах своїх посадових обов`язків як директор Новомиргородського психоневрологічного інтернату та голова Новомиргородського районного суду Кіровоградської області. Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 понад 15 років перебуває з головуючим суддею ОСОБА_3 у довготривалих, тісних, дружніх відносинах, що є загальновідомою обставиною серед жителів м. Новомиргорода Кіровоградської області.

Таким чином, враховуючи практику ЄСПЛ, положення п.1 ст.6 конвенції, п.4 ч.1 ст.75 КПК, зазначена обставина може викликати сумніви щодо неупередженості судді та є законною і обґрунтованою підставою для заявлення самовідводу, оскільки в протилежному випадку не буде забезпечено достатніх гарантій для виключення сумніву у безсторонності судді.

На підставі викладеного, керуючись ст.75 ч.1 п.4 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву про самовідвід судді Новомиргородського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню, внесеному 06 вересня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000414, що розглядається судом за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.364, ч.1 ст.366 КК України задовольнити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1