Пересипський районний суд міста Одеси
Справа №523/9242/25
Провадження №1-кс/523/2890/25
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

22 травня 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Пересипського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , старшого слідчого слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Одеській області ОСОБА_4 , підозрюваного та його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду клопотання слідчого в кримінальному провадженні №0001800 від 22 грудня 2024 рокупро продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньою освітою, перебуваючого у фактичних шлюбних відносинах, маючого на утримані двох малолітніх дітей, офіційно не працевлаштованого, не маючого незнятої та непогашеної судимості, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.28, ч.2 ст.113, ст.2 ст.28, ч.2 ст.15, ч.2 ст.113 КК України,

в с т а н о в и в:

20 травня 2025 року до Пересипського районного суду м. Одеси надійшло клопотання старшого слідчого слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без альтернативи визначення застави, стосовно ОСОБА_6 , якого підозрюють у вчиненні двох епізодів диверсії (в останньому випадку закінченого замаху), за ознаками: вчинення з метою ослаблення держави підпалів, спрямованих на зруйнування та пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, вчинені в умовах воєнного стану та в період збройного конфлікту, за попередньою змовою групою осіб.

В обґрунтування клопотання слідчий та прокурор посилаються на обґрунтованість вказаної підозри та продовження існування ризиків переховування від органу досудового розслідування, суду, продовження злочинної діяльності, знищення, схову чи спотворення будь-яких речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, а також незаконного впливу на свідків.

З`ясувавши думку прокурора в підтримку внесеного клопотання, а також заперечення сторони захисту, слідчий суддя дійшов наступного.

Відповідно до вимог ст.ст.177 та 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний не виконає покладені на нього процесуальні обов`язки, а також для запобігання його спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Тримання під вартою може бути застосовано, зокрема, до несудимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст.184 КПК України, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

При розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою суду необхідно враховувати вимоги дотримання розумного строку як застосування такого запобіжного заходу, так і продовження строку його застосування. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п.79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України»).

Слідчим відділом Управління Служби безпеки України в Одеській області розслідується кримінальне провадження 0001800 від 22 грудня 2024 року, за ознаками ч.2 ст.28, ч.2 ст.15, ч.2 ст.113, ч.2 ст.194-1, ч.2 ст.194, ч.2 ст.360 КК України. О 17 годині 00 хвилин 30 січня 2025 року ОСОБА_6 було затримано, після чого 31 січня 2025 року йому повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.28, ч.2 ст.113, ст.2 ст.28, ч.2 ст.15, ч.2 ст.113 КК України.

Строк застосованого та продовженого слідчим суддею Приморського районного суду м. Одеси до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без альтернативи визначення застави, спливає 25 травня 2025 року.

Строк досудового розслідування в провадженні продовжено ухвалою слідчого судді Пересипського районного суду м. Одеси від 22 травня 2025 року до шести місяців, тобто до 25 липня 2025 року, для завершення якого необхідно здійснити низку тимчасових доступів до речей і документів, отримати результати наданих оперативному підрозділу доручень, отримати висновки раніше призначених судових експертиз, встановити інших співучасників вчинених злочинів, визнати потерпілими державні підприємства та установи, виконати вимоги, передбачені ст.ст.290-291 КПК України тощо.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо - тяжкого злочину, санкція якого передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вмінених йому діяннях підтверджується: визнавальними показаннями підозрюваного; протоколом проведеного за його участі слідчого експерименту та протоколами оглядів місць події від 22 січня 2025 року (за місцями підпалів релейних шаф сигнальних установок АТ «Укрзалізниця», яка відноситься до об`єкту критичної інфраструктури стратегічного призначення); висновками судово-технічних експертиз комп`ютерної техніки та програмного забезпечення щодо інформації з вилученого у підозрюваного мобільного телефону та змістом протоколу огляду від 28 березня 2025 року такої інформації (про відеофіксацію виконавцями диверсії власних діянь для наступного звіту перед замовниками).

На думку слідчого судді, первинно зібраних слідчим доказів достатньо для обґрунтування підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.28, ч.2 ст.113, ст.2 ст.28, ч.2 ст.15, ч.2 ст.113 КК України.

Незважаючи на відсутність у підозрюваного незнятої та непогашеної судимості, перебування на його утриманні дітей, неофіційне працевлаштування в якості тракториста та визнання своєї вини, оцінюючи доводи слідчого та прокурора про наявність доказів в обґрунтування існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, у взаємозв`язку із тим, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть забезпечити подальшу належну поведінку підозрюваного та виконання останнім процесуальних обов`язків в межах даного кримінального провадження, слідчий суддя з цим погоджується, виходячи з наступного.

ОСОБА_6 усвідомлює тяжкість вчиненого діяння, суворість можливого покарання за його вчинення. В справі «Ілійков проти Болгарії» ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Окрім того, у справі «W проти Швейцарії» ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки це свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Внаслідок збройної агресії російської федерації проти України з 24 лютого 2022 року Україною згідно відкритих даних не контролюється орієнтовно 15-20% власної території, що створює додаткові можливості для залишення підозрюваним території України, в тому числі поза офіційними пунктами пропуску.

Вищезазначене, на думу слідчого судді, обґрунтовує продовження існування ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.

Досудове розслідування в провадженні триває, для його належного завершення необхідно здійснити низку процесуальних дій, спрямованих на встановлення всіх обставин вчиненого.

Необхідно також виходити і із передбаченої КПК процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, відповідно до якої спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст.225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Таким чином слідчий суддя також вважає, що оскільки особи, ймовірно співробітники спецслужб російської федерації, за завданнями яких діяли ОСОБА_6 та інші підозрювані, до теперішнього часу не встановлені та не затримані, то перші особи можуть відновити спілкування з підозрюваним через мережу Інтернет, дати йому як нові завдання щодо вчинення таких же дій, так і вказівки, поради, спрямовані на уникнення від відповідальності чи її пом`якшення, а відтак продовжують існувати ризики як продовження ОСОБА_6 злочинної діяльності, так і знищення, схову чи спотворення будь-яких речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, а також незаконного впливу на свідків.

Слідчий суддя також враховує суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, оскільки злочини, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , посягають на суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність, обороноздатність, а також державну та економічну безпеку держави, в період часу, коли продовжує тривати агресивна війна з боку російської федерації проти України.

З врахуванням викладеного клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Крім того, з урахуванням особи підозрюваного та обставин вмінених йому злочинів, а також положень абзацу 8 ч.4 ст.183 КК України, слідчий суддя вважає за необхідне не визначати розмір застави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178,183,184,193,199 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Клопотання старшого слідчого слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Одеській області ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити строк застосування стосовно підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.28, ч.2 ст.113, ст.2 ст.28, ч.2 ст.15, ч.2 ст.113 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з подальшим утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» до 21 липня 2025 року включно.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана впродовж п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1