Справа № 136/637/25
провадження № 1-кп/136/55/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" травня 2025 р. м.Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, в залі суду міста Липовець обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000138 від 19.06.2023, про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 4, 6 ст. 152 КК України

за участю сторін кримінального провадження

з боку обвинувачення

прокурора ОСОБА_6 ,

з боку захисту

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_7 ,

інших учасників кримінального провадження

потерпілої ОСОБА_8 , законного представника потерпілої ОСОБА_9 , представника потерпілої - адвоката ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Липовецького районного суду Вінницької області перебуває кримінальна справа про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 4, 6 ст. 152 КК України, яку ухвалою суду від 07.05.2025 призначено до судового розгляду.

У судовому засіданні прокурор оголосив клопотання про продовження строків застосування раніше обраного стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи тим, що ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 07.04.2025 стосовно ОСОБА_5 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 05.06.2025, є достатньо підстав вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, вищевказані ризики, що встановлені ухвалою суду про застосування запобіжного заходу не зменшилися. Відомостей, які б вказували про неможливість перебування ОСОБА_5 в місцях попереднього утримання, зокрема, за станом здоров`я під час розгляду клопотання надано не було, а тому суд вважає, що заявлені ризики виправдовують тримання особи під вартою, що також доведено прокурором при розгляді даного клопотання.

Потерпіла ОСОБА_8 та її представник ОСОБА_10 проти задоволення клопотання прокурора не заперечували.

Захисник ОСОБА_7 заперечувала щодо задоволення клопотання, оскільки ризики вказані прокурором відсутні.

Обвинувачений ОСОБА_5 просив в задоволенні клопотання прокурора відмовити.

Колегія суддів, дослідивши клопотання прокурора та заслухавши думку учасників кримінального провадження, дійшла висновку, що клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 07.02.2025 у справі № 127/4345/25 до ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 07.04.2025 року, який продовжено ухвалою слідчого судді від 07.04.2025 до 05.06.2025 включно.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Колегія суддів враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Зі змісту клопотання та наведених у ньому доказів на підтвердження обставин, що дають підстави обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, обвинувального акту, колегія суддів дійшла висновку, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 4, 6 ст. 152 КК України, оцінку якій також було надано при застосуванні стосовно обвинуваченого запобіжного заходу та його продовженні.

Колегія суддів вважає, що прокурором доведено, що ризики, які стали підставою для обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачені п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились та продовжують існувати.

Такими підставами вважати є суворість покарання передбаченого ч.ч. 4, 6 ст. 152 КК України, яке є особливо тяжким злочином, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або ж довічне позбавлення волі, тобто безальтернативна санкція позбавлення волі на тривалий період часу, що є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів, при цьому, при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу тяжкість покарання може бути мотивом та підставою для обвинуваченого переховуватися від суду з урахуванням інших вагомих фактів.

Також на думку колегії суддів наявний ризик знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

При встановленні наявності ризику впливу на потерпілих та свідків, колегія суддів враховує встановлену КПК України процедуру отримання показань від таких осіб, та приймає як переконливі доводи сторони обвинувачення, що обвинувачений може вчиняти вказані спроби впливу, оскільки свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 є друзями ОСОБА_5 , відтак вірогідність на них впливу є очевидною шляхом їх вмовляння, залякування чи підкупу з метою подальшого спонукання їх до перекручування або спотворення обставин, які їм відомі, зміни їх показань у суді. При цьому, свідки у даному кримінальному провадженні в судовому засіданні не допитувались.

З огляду на викладене, обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінуються, кореспондується з характером суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає над принципом поваги до особистої свободи.

Відомостей, які б вказували про неможливість перебування ОСОБА_5 в місцях попереднього утримання, зокрема, за станом здоров`я під час розгляду клопотання надано не було.

На підставі викладеного колегія суддів вважає виправданою необхідність продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, оскільки, на переконання суду наразі жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе в повній мірі запобігти вказаним ризикам, які існують, а відтак забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого під час судового розгляду даного кримінального провадження, тому строк дії запобіжного заходу слід продовжити, а оскільки злочин вчинено із застосуванням насильства або погрозою його застосування, правових підстав для визначення розміру застави не встановлено.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів задовольняє клопотання прокурора.

Керуючись ст.ст 131, 177-178, 193-199, 331, 372, 392-395 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

Визначити строк дії ухвали суду про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу до 19.07.2025.

Копію даної ухвали направити начальнику Державної установи «Вінницька установа виконання покарань №1» для забезпечення її виконання.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення в апеляційному порядку безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Вінницького апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 23.05.2025.

Головуючий суддя ОСОБА_13

Судді ОСОБА_14

ОСОБА_15 ІВАНЕЦЬ