УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №712/7083/25

провадження №1-кс/712/2702/25

28.05.2025 м. Черкаси

Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні у залі суду у м. Черкаси клопотання прокурора Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

До Соснівського районного суду м. Черкаси надійшло клопотання прокурора Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000553 від 24.05.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що у провадженні сектору дізнання Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000553 від 24.05.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що перебуваючи під час патрулювання міста Черкаси 24.05.2025 сержант поліції ОСОБА_5 , зупинив військовослужбовця ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час перевірки та складання адміністративних матеріалів ним було виявлено згідно з ІПНП «Армор», що видане посвідчення НОМЕР_1 зареєстроване на іншу особу та має ознаки підробки водійського посвідчення.

Як зазначено у клопотанні, у ході огляду місця події 24.05.2025, за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , територіальним сервісним центром 8042 від 06.05.2025, що поміщено до с/п НПУ CRI 1201242.

Постановою дізнавача сектору дізнання ЧРУП ГУНП в Черкаській області від 24.05.2025 посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , територіальним сервісним центром 8042 від 06.05.2025 визнано речовим доказом у вказаному вище кримінальному провадженні.

Посилаючись на те, що на теперішній час існує достатня сукупність підстав та розумних підозр вважати, що виявлене та вилучене майно може бути прихованим або знищеним, з метою його збереження та швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування, прокурор звернувся з даним клопотанням до суду.

У судове засідання прокурор не прибув, згідно із прохальною частиною клопотання, просить розглядати клопотання без його участі, на задоволенні клопотання наполягає.

Відповідно до заяви, що міститься у матеріалах клопотання, ОСОБА_6 , не заперечує проти накладення арешту на вилучене у ході проведення 24.05.2025 огляду місця події водійське посвідчення. Також, просить здійснювати розгляд клопотання за його відсутності.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, враховуючи неприбуття у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши клопотання та дослідивши додані до нього матеріали в режимі таємниці слідства, слідчий суддя зазначає про таке.

З матеріалів клопотання та доданих до нього документів слідчим суддею встановлено, що сектором дізнання Черкаського РУП проводиться досудове розсілідування по кримінальному провадженню №0000553 від 24.05.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України. У ході проведення 24.05.2025 огляду місця події виявлено та вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , територіальним сервісним центром 8042 від 06.05.2025, що поміщено до с/п НПУ CRI 1201242.

Постановою дізнавача від 24.05.2025 виявлені та вилучені вказані предмети та речі визнані речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з положеннями ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Крім того, в ч. 2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається, в тому числі, і з метою збереження речових доказів.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом.

Нормами чинного КПК України передбачено, що арешт майна з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.

У відповідності до вимог ст. 171 КПК України, звертаючись з клопотанням про арешт майна, слідчий, прокурор має обґрунтувати свої вимог щодо наявності підстав для застосування такого обмежувального заходу та надати докази на підтвердження викладених у клопотанні доводів.

Не доведення вказаних обставин, згідно з положеннями ч. 1 ст. 173 КПК України, є підставою для відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Сукупність наданих суду матеріалів містить достатньо підстав вважати, що виявлене та вилучене 24.05.2025 під час огляду місця події за адресою: місто Черкаси, вул. Набережна, 138, посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , територіальним сервісним центром 8042 від 06.05.2025, що поміщено до с/п НПУ CRI 1201242 є доказом у даному кримінальному провадженні у рамках досудового розслідування кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту на вказане вище майно у зазначений спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя приходить до висновку, що матеріали клопотання про арешт майна та додані до нього матеріали вказують, що вище зазначене майно може зберігати на собі сліди або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що вказує на його відповідність ст. 98 КПК України.

Усі інші питання факт ичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності у скоєнні кримінальних правопорушень, вірності кваліфікації, а також питання належності, допустимості, достовірності доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Відповідно до статті 175 Кримінального процесуального кодексу України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Порядок зберігання арештованого майна визначено положеннями «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», який затверджено постановою КМ України від 19.11.2012 №1104, та «Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду», затвердженої наказом № 51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010.

Керуючись ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

У рамках кримінального провадження №0000553 від 24.05.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України накласти арешт на майно, а саме на вилучене 24.05.2025 під час огляду місця події за адресою: місто Черкаси, вул. Набережна, 138 посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , територіальним сервісним центром 8042 від 06.05.2025, що поміщено до с/п НПУ CRI 1201242, шляхом заборони користуватися та розпоряджатися арештованим майном.

Попередити уповноважених осіб Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області про кримінальну відповідальність за ст.388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.

Ухвала підлягає до негайного виконання слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти діб.

Слідчий суддя ОСОБА_7