Справа № 147/763/25
Провадження № 1-кп/147/190/25
УХВАЛА

14 травня 2025 року с-ще Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

під час розгляду у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000152 від 15.08.2024 щодо ОСОБА_4 , ОСОБА_5 за ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 364 КК України,

в с т а н о в и в:

до Тростянецького районного суду Вінницької області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000152 від 15.08.2024 щодо ОСОБА_4 , ОСОБА_5 за ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 364 КК України.

Ухвалою судді Тростянецького районного суду Вінницької області від 12 травня 2025 року вказане кримінальне провадження призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні.

13 травня 2025 року захисник обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 подала клопотання про повернення обвинувального акту прокурору. В обгрунтування клопотання зазначає, що межі висунутого обвинувачення встановлюються не тільки зазначеною в обвинувальному акті інформацією, з посиланням на певні факти і встановлені стороною обвинувачення обставини справи, а і у інших документах, які є обов`язковим додатком до обвинувального акту і посилання на які містяться у реєстрі матеріалів досудового розслідування. Усі ці документи можуть уточнювати певні обставини та більш повно розкривати суть обвинувачення.

Зазначає, що Верховний Суд наголошує: будь-яке зловживання службовими повноваженнями повинно мати чітке нормативне обґрунтування меж повноважень особи, яка вчинила дії, що становлять зміст інкримінованого діяння. Це необхідно для того, щоб визначити, чи дійсно особа діяла всупереч інтересам служби, та чи були ці дії зумовлені саме її службовим становищем.

У справі, що розглядається, прокурор у тексті означених вище обвинувальних актів лише констатує, що ОСОБА_4 є службовою особою як начальник відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та земельних ресурсів Тростянецької селищної ради. Однак при цьому не розкрито ключового елементу об`єктивної сторони складу злочину, а саме: яким саме чином дії, що інкримінуються ОСОБА_4 , були обумовлені його службовими повноваженнями; у чому полягало використання повноважень всупереч інтересам служби; які конкретно функціональні можливості, притаманні займаній посаді, він використав для досягнення результату; які саме дії чи рішення, обов`язкові до виконання іншими особами, він прийняв або ініціював. Та більше, не встановлено, які саме норми законодавства чи локальних нормативних актів були порушені, а також, що конкретно він зробив (чи утримався від вчинення), і які це спричинило наслідки.

Відсутність у тексті обвинувального акта чіткої логічної та юридичної зв`язності між компетенцією посадової особи, фактично вчиненими діями, їх наслідками та мотивом, виключає можливість розглядати такий документ як належний обвинувальний акт у розумінні ст. 291 КПК України.

В обвинувальному акті не конкретизовано: які саме повноваження ОСОБА_4 було використано з перевищенням чи всупереч інтересам служби; які управлінські чи владні дії ним вчинено (чи були це накази, підписи, погодження, розпорядження); яким чином зазначена «вказівка» директору комунального закладу породжує обов`язок останньої її виконати, відсутній аналіз підпорядкування або службових відносин.

Без цих відомостей обвинувачення не відображає дійсного використання влади як елементу складу злочину.

Також відсутнє належне обґрунтування тяжких наслідків. Верховний Суд чітко вказує, що тяжкі наслідки - це оціночна категорія, яка підлягає доказуванню у кожному конкретному випадку. В означеному обвинувальному акті зазначено лише суму 688928 грн, однак не надано жодного експертного висновку щодо розміру збитків; відсутній розрахунок шкоди, не вказано, чи йдеться про втрати бюджету, громади, держави або іншого суб`єкта; не зазначено, яким чином саме ця сума кваліфікується як тяжкі наслідки.

Відсутність причинного зв`язку між діями ОСОБА_4 і наслідками. Згідно з позицією Верховного Суду, причинний зв`язок між діями службової особи та завданими збитками повинен бути прямим та доведеним. В обвинувальному акті: не розкрито змісту того, які саме службові повноваження були використані ОСОБА_4 з метою спонукання до укладення договору на виконання робіт з подальшим підписанням акту та перерахунку коштів за цим договором, які саме можливості, що походять від такого його становища зумовили можливість вчинення цих дій; не розкрито в жодному сенсі змісту впливу з боку ОСОБА_4 (в чому саме такий вплив проявився та), тобто, того факту, що директор комунального закладу «Тростянецька дитяча музична школа» ОСОБА_5 діяла саме під впливом ОСОБА_4 та втратила автономію в ухваленні господарських рішень; відсутній аналіз, чи мало місце перевищення повноважень, примус, службова залежність або спотворення службової процедури.

Не доведено суб`єктивної сторони - умислу, корисливого мотиву. У постанові Верховного Суду наголошується: корисливий мотив і мета одержання вигоди мають бути чітко обґрунтовані і доведені. Натомість у обвинувальному акті: відсутні будь-які свідчення про особисту чи опосередковану вигоду ОСОБА_4 або його зв`язок з ТОВ «ВАБЗ»; не описано механізму узгодженості дій із ОСОБА_5 (в якій саме формі це було - листування, зустрічей, спільних рішень); виклад суб`єктивної сторони є формальним, без посилання на джерела формування умислу.

Необґрунтоване твердження про обізнаність ОСОБА_4 щодо проведення благоустрою третіми особами. Прокурор стверджує, що обвинувачений "достеменно знав" про попереднє проведення робіт, однак не вказано, на підставі яких документів, заяв чи обстежень він міг отримати таку інформацію; відсутнє навіть припущення, які саме особи могли здійснити ремонт благоустрою, хто замовив ці роботи, якими актами вони оформлювались; відповідно до законодавства, проведення робіт у комунальній установі без погодження з балансоутримувачем та без оплати є юридично сумнівним і не може слугувати доказом того, що об`єкт не потребував ремонту.

На підтвердження тих обставин, що ремонт благоустрою музичної школи було виконано іншими особами прокурором не з`ясовано в рамках кримінального провадження, обставин які мають суттєве значення для формулювання обвинувачення, а саме: чи були ці роботи прийняті актами виконаних робіт; чи відображено їх у бухгалтерській або інвентарній документації; чи були ці роботи оплачені.

Відтак висновок про «непотрібність» нового ремонту є передчасним і необґрунтованим.

Сторона захисту вважає, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ч.2 та ч.4 ст. 291 КПК України, оскільки він не містить належного викладення: об`єктивної сторони; суб`єктивної сторони; причинного зв`язку; кваліфікуючих ознак (тяжких наслідків). У зв`язку з чим, обвинувальний акт суперечить критеріям правової визначеності та юридичної ясності; унеможливлює реалізацію права на захист (ст. 6 ЄКПЛ); не дозволяє суду здійснити контроль за дотриманням законності обвинувачення.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_6 подане клопотання підтримала покликаючись на доводи викладені в ньому.

Обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_4 підтримали позицію свого захисника.

Прокурор ОСОБА_3 заперечив щодо задоволення клопотання, оскільки обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Зазначив, що в обвинувальному акті посилання на прямі докази заборонено. Досудове розслідування проведено повністю, захисник маніпулює, доказів не надано. Тому просить відмовити у клопотанні.

Представник потерпілого ОСОБА_7 підтримала клопотання сторони захисту.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши доводи клопотання, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 2 КПК одним із завдань кримінального провадження є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.

Згідно з п.13 ч.1 ст. 3 КПК обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до положень ч.4 ст. 110 КПК обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.

За змістом ч.1, ч.3 ст. 26 КПК сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом. Зокрема, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України.

Відповідно до ст. 314 КПК України суд має право повернути у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу; 9) дату та місце його складення та затвердження.

Зі змісту обвинувального акту у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4 , ОСОБА_5 за ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 364 КК України вбачається, що він складений слідчим слідчого відділу слідчого управління ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_8 та затверджений заступником начальника відділу Вінницьої обласної прокуратури ОСОБА_3 відповідно до вимог ст. 291 КПК України, містить в собі всі необхідні відомості, передбачені кримінальним процесуальним законом, зокрема, найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості обвинуваченого та потерпілих (прізвище, ім`я, по-батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; дату та місце його складання та затвердження. До обвинувального акту додані реєстр матеріалів досудового розслідування, розписки підозрюваних та захисника про його отримання.

При викладі фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, зазначено місце, час, мотиви інкримінованого кримінального правопорушення щодо кожного з обвинувачених.

Обвинувальний акт містить правову кваліфікацію кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення.

Враховуючи наведене вище, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000152 від 15.08.2024 щодо ОСОБА_4 , ОСОБА_5 за ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 364 КК України відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а тому у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про повернення обвинувального акту прокурору слід відмовити.

Керуючись ч.2 ст. 376, ст. 314 КПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання захисника обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 про повернення обвинувального акту прокурору відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та оголошено о 15.00 год. 16 травня 2025 року.

Суддя ОСОБА_1