Справа № 487/3708/25
Провадження № 1-кс/487/2781/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2025 м.Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду Заводського району м. Миколаєва клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000690 від 28.05.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000690 від 28.05.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, звернулась до слідчого судді з клопотанням, в якому просила накласти арешт на автомобіль марки Hyundai 130, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 , в стані після ДТП, який на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) та на момент ДТП фактично перебував у її володінні, виявлений та вилучений в ході проведення огляду місця ДТП, з позбавленням права користування та розпорядження цим майном.

У клопотанні прокурор посилалася на те, що вказаний транспортний засіб необхідний для подальшого проведення слідчих (процесуальних) дій та проведення судових експертиз, має значення речового доказу, а тому, з метою його збереження, є необхідність у накладенні арешту на транспортний засіб.

В судовому засіданні прокурор не була присутня, надала заяву, в якій клопотання підтримала і просила задовольнити, розглянувши його без її участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання розглянуто без участі власника майна.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного.

Слідчим суддею встановлено, що СВ Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за № 0000690 від 28.05.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 27.05.2025 близько 14:00 у м. Миколаєві на перетині вулиць Панаса Саксаганського (Дунаєва) та ОСОБА_5 ) сталася ДТП (зіткнення двох транспортних засобів) за участю автомобіля марки Hyundai 130, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та автомобіля марки Mercedes-Benz 312D, реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В результаті ДТП водій автомобіля марки Hyundai 130 ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження.

27.05.2025 слідчим проведено огляд місця дорожньо-транспортної пригоди, оглянуті транспортні засоби: Hyundai 130, реєстраційний номер НОМЕР_1 ; Mercedes-Benz 312D, реєстраційний номер НОМЕР_3 , які в подальшому вилучені.

Згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу власником автомобіля марки Mercedes-Benz 312D, реєстраційний номер НОМЕР_3 , є ОСОБА_7 .

Власником автомобіля марки Hyundai 130, реєстраційний номер НОМЕР_1 , є ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості йього провадження.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. При цьому, на відміну від інших правових підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт з метою забезпечення речових доказів не вимагає повідомлення про підозру у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

В якості підстав, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна, у клопотанні зазначено, що вищезазначене майно є речовим доказом у розумінні ст. 98 КПК України, яке підтверджує певні факти та обставини, що мають значення для цього кримінального провадження, необхідне для проведення слідчий дій, судових експертиз, у зв`язку із чим необхідно накласти арешт на вилучене майно.

Постановою слідчого транспортний засіб автомобіль марки Hyundai 130, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину і достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Слідчий суддя погоджується з доводами прокурора, що вилучене майно є речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000690 від 28.05.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, оскільки містить на собі сліди кримінального правопорушення, що підтверджуються протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, буде предметом дослідження в ході проведення судових експертиз.

Беручи до уваги, що існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вказане майно є доказом злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, а також необхідність проведення низки процесуальних дій для встановлення обставин, які підлягають доказуванню відповідно до ст. 91 КПК України, чому і має сприяти застосування таких заходів, слідчий суддя вважає, що накладення арешту є необхідним, а тому клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою збереження речових доказів.

Керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Задовольнити клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000690 від 28.05.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про арешт майна.

Накласти арешт на автомобіль марки Hyundai 130, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) та на момент ДТП фактично перебував у її користуванні, із забороною користуватися та розпоряджатися цим майном.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1