Справа № 484/3907/25
Провадження: № 1-кп/484/358/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.08.2025 Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1

секретар судового засідання: - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000130, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Первомайська Миколаївської області, громадянина України, який не одружений, неповнолітніх дітей та інших осіб на утриманні не має, має середню-спеціальну освіту, не працює, має інвалідність ІІ групи, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

20.06.2025 приблизно о 19:00 годин ОСОБА_3 прийшов до місця спільного проживання із ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 . У подвір`ї вказаного домоволодіння між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 виникла сварка, під час якої в останнього виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_5 . Реалізуючи задумане, розуміючи протиправність своїх дій, діючи з прямим умислом спрямованим на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_5 та умисно наніс один удар кулаком правої руки у стегно її лівої ноги, спричинивши потерпілій тілесне ушкодження у виді синця, яке відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. Нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку з отриманими ОСОБА_5 тілесними ушкодженнями.

Обвинувачений в судовому засіданні свою вину визнав та пояснив, що він проживає разом з потерпілою однією сім`єю. У червні 2025, точної дати не пам`ятає, він прийщов до місця свого проживання. У подвір`ї домоволодіння між ним та потерпілою виникла сварка, під час якої він наніс їй удар кулаком у стегно. Вони з потерпілою вже примирились. У вчиненому розкаявся.

Враховуючи те, що обвинувачений визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, інкримінованого йому органами досудового розслідування за обставин, викладених в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження, та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, суд, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, та роз`яснив, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, в апеляційному порядку.

Потерпіла в судовому засіданні пояснила, що 20.06.2025 ввечері до дому прийшов обвинувачений, з яким вона проживає однією сім`єю. Він перебував у стані алкогольного сп`яніння. Між ними виникла сварка, під час якої обвинувачений ударив її кулаком у стегно лівої руки. Вони з обвинуваченим примирились, тому вона просила суворо його не карати.

Відповідно до висновку експерта №176 від 23.06.2025 у ОСОБА_5 виявлений синець лівого стегна. Дане тілесне ушкодження могло утворитись 20.06.2025 від дії тупого твердого предмету (не менше як від одного удару) і відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, яке не є небезпечним для життя. Таке тілесне ушкодження при падіння з висоти власного зросту утворитись не могло.

Отже, суд вважає, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані органами досудового слідства за ч.1 ст. 125 КК України заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження.

Відповідно до вимог, викладених в п. п.1, 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно із ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини Кримінального кодексу України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Статтею 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Прокурор просив суд призначити покарання обвинуваченому у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 510 грн. Потерпіла не заперечувала проти призначення такого виду покарання.

Обираючи міру покарання суд враховує, що обвинувачений вчинив кримінальний проступок, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не знаходиться, має інвалідність ІІ групи, вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає те, що він визнав свою вину та щиро розкаявся.

Обставиною, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд вважає вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебував у сімейних відносинах.

Враховуючи викладені обставини, думку потерпілої, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_3 покарання, передбачене санкцією ч.1 ст.125 КК України, у виді штрафу, яке буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.

Речові докази та витрати на залучення експертів відсутні, запобіжний захід не обрився.

Керуючись ст. ст.323,324 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченому ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 510 (п`ятсот десять) грн.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Уразі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом 30 днів через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Роз`яснити, що обвинувачений, потерпіла мають право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1