справа № 208/7103/19
провадження № 1-кп/208/48/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2025 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 ,

у відкритому судовому засіданні по справі кримінального провадження № 0001331, відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

який обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 185 ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч.3 186 КК України,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту:

08.01.2020 року, приблизно о 18.30 годин, ОСОБА_5 маючи при собі мобільний телефон «SONY EXPERIA» і банківські картки «Приват Банк» № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , які належать потерпілому ОСОБА_11 , якими заволодів при невстановлених слідством обставинах, перебував на правобережній частині м. Кам`янське, а саме за адресою вул. Михайла Грушевського, 23 біля магазину «Велес», разом з раніше знайомим ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (який не усвідомлював злочинної дії ОСОБА_5 ), де у ОСОБА_5 виник злочинний умисел направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

Реалізуючи свій злочинний умисел, перебуваючи за вказаною вище адресою, діючи таємно, вчиняючи злочин повторно, з корисливих мотивів, попрохав раніше знайомого ОСОБА_12 здійснити зняття грошових коштів, на що останній погодився. Надалі, ОСОБА_12 знаходячись біля банкомату «Приват Банку» біля магазину «Велес» по вул. Михайла Грушевського, 23 у м. Кам`янське, здійснив зняття грошових коштів у сумі 4000 грн. з картки «Приват Банку» № НОМЕР_1 , яка належить потерпілому ОСОБА_11 , та якою ОСОБА_5 заволодів при невстановлених досудовим слідством обставинах. Після чого, ОСОБА_12 віддав зняті грошові кошти у сумі 4 000 грн. ОСОБА_5 , який у свою чергу розпорядився викраденими грошовими коштами на власний розсуд.

Зазначені дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

Крім того, 08.01.2020 приблизно о 20.24 годині, ОСОБА_5 перебував у невстановленому слідством місці, де у нього виник злочинний умисел направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна.

ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний умисел, вчиняючи злочин повторно, таємно, з корисливих мотивів, з картки «Приват Банк» № НОМЕР_2 , що належить потерпілому ОСОБА_11 , якою ОСОБА_5 заволодів при невстановлених досудовим слідством обставинах, здійснив переказ грошових коштів у сумі 2 600 грн. на свою карту «Приват Банк» № НОМЕР_3 (на ім`я ОСОБА_5 ) через додаток «Приват24», що знаходився в мобільному телефоні «SONY EXPERIA» imei НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , що належить потерпілому ОСОБА_11 , яким ОСОБА_5 заволодів при невстановлених досудовим слідством обставинах.

Таким чином, ОСОБА_5 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин які не залежали від його волі, оскільки технічна підтримка «Приват 24» заблокувала транзакцію, та вищевказану транзакцію не було проведено.

ОСОБА_5 не довів свій злочинний умисел направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, до кінця з причин, що не залежали від його волі.

Ці дії ОСОБА_5 отримали правову кваліфікацію за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, як замах на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

Під час судового розгляду справи, ОСОБА_13 свою вину у вчиненні зазначених кримінальних правопорушеннях визнав.

Окрім визнання обвинуваченим своєї вини, вона встановлена та доведена показами свідків, протоколами обшуку, висновками експертиз, протоколами огляду речей, речовими доказами, протоколами огляду місця події, протоколами проведення слідчого експерименту, протоколами пред`явлення особи для впізнання, довідками щодо обробки технічної інформації про зв`язок.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого заявила клопотання про закриття провадження у справі за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у зв`язку зі спливом строків давності. Обвинувачений підтримав думку свого захисника. Наслідки закриття кримінального провадження з нереабілітуючих обставин, йому роз`яснені та зрозумілі.

Інші учасники судового засідання не заперечували проти задоволення клопотання адвоката.

Вислухав клопотання, учасників судового засідання, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне.

В п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» зазначається:

«…звільнення від кримінальної відповідальності - це відмова держави від застосування щодо особи, котра вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Закриття кримінальної справи зі звільненням від кримінальної відповідальності можливе лише в разі вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК, та за наявності визначених у законі правових підстав, вичерпний перелік яких наведено у ч.1 ст. 44 КК, а саме: у випадках, передбачених цим Кодексом»

Відповідно ст. ст. 284-288 КПК України, підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Ці умови є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Загальною частиною КК України зокрема передбачено звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо.

Передбачений законом інститут звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує такого звільнення з визнанням ним своєї вини у вчиненні злочину, не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання.

Особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого. Таке звільнення зазначено як обов`язкове.

Кримінальні правопорушення передбачені ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, у вчиненні яких на теперішній час обвинувачується ОСОБА_13 , відповідно до ст. 12 зазначеного Кодексу віднесено до нетяжких злочинів.

Статтею 49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня скоєння нетяжкого злочину і до дня набрання вироком законної чинності сплило 5 років.

На теперішній час з дня вчинення кримінальних правопорушень за яким обвинувачується ОСОБА_13 , наведений вище строк сплив. Сотніков від суду не ухилявся, до кримінальної відповідальності за вчинення інших злочинів не притягувався, і таким чином строк давності притягнення обвинуваченого до відповідальності не переривався.

Відповідно з п.1 ч.2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч.4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності підсудного, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

З`ясувавши позицію сторін кримінального провадження, впевнившись у добровільності позиції Сотнікова та усвідомленні нею наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, суд вважає, що умови та підстави звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності відповідають вимогам КК та КПК України, а клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження, підлягає задоволенню.

Звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд має вирішити питання про скасування чи зміну запобіжного заходу, речові докази, відшкодування судових витрат тощо.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Питання речових доказів вирішується судом згідно ст. 100 КПК України.

Великою Палатою Верховного Суду вказано на необхідність вирішення питання щодо процесуальних витрат у різних за процесуальною формою судових рішеннях, однак не визначено які саме витрати необхідно стягувати з особи, кримінальне провадження відносно якої закрито у зв`язку зі звільненням її від кримінальної відповідальності, а які відносити на рахунок держави.

Постановою об`єднаної палати ККС у складі Верховного Суду від 12.09.2022 року в справі № 203/241/17 зроблено відступ від правової позиції ВП та зазначено, що у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Беручи до уваги зазначену правову позицію, суд відносить процесуальні витрати по проведенню у справі судових експертиз на рахунок держави.

Цивільний позов по справі не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 49 КК України, ст. ст. 284 ч.2 п.1, 350 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

В частині обвинувачення за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності.

Кримінальне провадження № 0001331, в частині обвинувачення ОСОБА_9 у вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України, закрити.

Процесуальні витрати по проведенню у справі судових експертиз, віднести на рахунок держави.

Речові докази по справі оптичний диск з камер внутрішнього відеоспостереження ломбарду «Гарант»; фототаблицю повідомлення з додатку «Приват24» у мобільному телефоні "Sony Xperia" imei НОМЕР_6 , НОМЕР_7 ; оптичний диск «Alerus» №183226 на якому інформація текстового формату, фото матеріали по проведенню транзакцій (зняттю) грошових коштів за карткою № НОМЕР_1 ; договір про надання фінансового кредиту під заставу DNZ-12.25344/0 від 17.01.2020 року;

-оптичний диск DVD-R Esperanza 4/7 Gb16; оптичний диск DVD-R Esperanza 4/7 Gb16, які знаходяться при матеріалах справи, зберігати при справі;

-мобільний телефон «SONY XPERIA», imei НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , чорного кольору, який знаходиться за адресою м.Кам`янське, вулиця Харківська, будинок 59, знявши арешт з майна повернути власнику.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, через Заводський районний суду м. Дніпродзержинська, протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1