У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.08.2025 року місто Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання слідчого СУ Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 , відносно:

ОСОБА_5 , уродженки м. Чернігова, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, незаміжньої, яка офіційно не працює, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,

про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, внесене у кримінальному провадженні № 0000474 від 09.04.2025 за підозрою ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 258 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_6 , як слідчий групи слідчих у кримінальному провадженні, звернувся до суду з клопотанням, погодженим з процесуальним керівником - прокурором Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 , що входить у групу прокурорів у даному кримінальному провадженні, в якому просить продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 258 КК України, у межах строку досудового розслідування, тобто до 22.09.2025 (включно).

Клопотання мотивоване тим, що слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000474 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.04.2025, за підозрою ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 258 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 10.06.2025 у громадянки України ОСОБА_5 з корисливих мотивів виник злочинний умисел, спрямований на вчинення терористичного акту, за попередньою змовою групою осіб, шляхом вчинення вибуху із використання саморобного вибухового пристрою (далі - СВП), який би створював небезпеку для життя чи здоров`я людей або заподіяння значної майнової шкоди чи настання інших тяжких наслідків, з метою порушення громадської безпеки та залякування населення.

Переслідуючи раніше виниклий злочинний умисел ОСОБА_5 не пізніше 10.06.2025 за допомогою мобільного телефону марки «Iphone 11» у додатку для миттєвого обміну повідомленнями «Telegram» зв`язалась із невстановленою особою, яка користується обліковим записом « ОСОБА_7 » та досягнула попередньої домовленості про виконання обумовленого завдання, яке полягає в отриманні ОСОБА_5 саморобного вибухового пристрою та його переміщення за визначеною невстановленою особою адресою, з метою подальшого використання для вчинення вибуху, за що остання мала отримати грошову винагороду у сумі 500 доларів США.

За вказаних обставин у ОСОБА_5 виник умисел на вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб, що призведе до дестабілізації суспільно-політичної ситуації в Україні, порушення громадської безпеки і залякування населення.

В подальшому, з метою реалізації спільного злочинного умислу, у невстановлений досудовим розслідування час та місці, але не пізніше 20.06.2025 на виконання завдання невстановленої особи, що користується обліковим записом « ОСОБА_7 » у менеджері «Телеграм», громадянка України ОСОБА_5 отримала від вказаної особи повідомлення із вкладеним відеозаписом, в якому було вказано місце розташування СВП та шлях підходу до схованки СВП, який у подальшому необхідно буде перемістити та залишити у визначеному невстановленою особою місці.

Цього ж дня приблизно о 19:27 год. ОСОБА_5 прибула на автомобілі служби таксі до вказаного невстановленою особою місця схованки, а саме до лісопаркової зони, яка розташована поблизу будинку АДРЕСА_3 де відшукала пакунок із СВП та помістила до багажника автомобіля таксі.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу приблизно о 20.00 год. 20.06.2025 ОСОБА_5 прибула на вищевказаному автомобілі за адресою: АДРЕСА_4 .

В подальшому, перебуваючи за вказаною адресою, ОСОБА_5 завантажила пакунок із СВП до поштомату № НОМЕР_1 поштової компанії « ІНФОРМАЦІЯ_1 », через який здійснила відправку посилки, створивши електронну ТТН в мобільному застосунку компанії за № НОМЕР_2 .

З метою конспірації та приховування, вчинюваних злочинних дій ОСОБА_5 зазначила відправником вигадану особу, з анкетними даними ОСОБА_8 та вказала у номері відправника власний номер телефону НОМЕР_3 із замовленням адресної кур`єрської доставки. Місцем доставки посилки із СВП ОСОБА_5 вказала адресу: АДРЕСА_5 . При цьому з метою конспірації вчинюваних злочинних дій ОСОБА_5 зазначила отримувачем посилки із СВП громадянина ОСОБА_9 , вказавши при цьому номер отримувача НОМЕР_4 , який також перебуває у користуванні самої ОСОБА_5 .

Після виконання вищевказаних дій ОСОБА_5 повернулася до квартири за місцем свого фактичного проживання у м. Київ та мала отримати грошову винагороду від невстановленої особи у сумі 500 (п`ятсот) доларів США шляхом банківського переказу.

В подальшому, 21.06.2025 приблизно о 17:20 год. ОСОБА_5 на виконання раніше досягнутої із невстановленою особою домовленості, прибула на АДРЕСА_5 та зв`язавшись із кур`єром поштової компанії « ІНФОРМАЦІЯ_1 » здійснила переадресацію посилки із СВП за адресою: АДРЕСА_6 , де розташовується приміщення добровольчого об`єднання « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яке приймає участь у відсічі збройній агресії рф проти України.

Після цього ОСОБА_5 розташувалась у кафе неподалік вказаної адреси з метою здійснення фіксації доставки кур`єром компанії « ІНФОРМАЦІЯ_1 » пакунку із СВП за місцем розташування приміщення добровольчого об`єднання « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Цього ж дня приблизно о 18:20 год., на підставі постанови прокурора про контроль за вчиненням злочину, посилку з СВП було доставлено за вищевказаною адресою та імітовано вибух, який на виконання спільного заздалегідь розробленого плану ОСОБА_5 було візуально зафіксовано, після чого остання намагалася зникнути з місця вчинення кримінального правопорушення, вважаючи доведений свій злочинний умисел до кінця, але в силу обставин, що не залежали від її волі кримінальне правопорушення не було завершено, оскільки злочинні дії були припинені працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Таким чином, ОСОБА_5 вчинила всі дії, які вважала необхідними для доведення вчинення терористичного акту до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від її волі, оскільки під час контролю за вчиненням злочину використано імітований саморобний вибуховий засіб, а дії останньої припинені співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_4 .

21.06.2025 о 20:50 год., співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_3 затримано ОСОБА_5 , в порядку ст. 208 КПК України.

За встановленими під час досудового розслідування обставинами, 22.06.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 258 КК України.

24.06.2025 року слідчим суддею ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_10 , обрано запобіжний захід відносно підозрюваної ОСОБА_5 , у вигляді тримання під вартою, строком до 18.08.2025 включно.

Обставинами, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення визначено наступні матеріали:

рапортом про виявлене кримінальне правопорушення;

відповіддю на виконання доручення оперативним підрозділом;

протоколами оглядів від 21.06.2025;

протоколом обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 ;

протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ;

протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ;

протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ;

протоколом затримання ОСОБА_5 ;

протоколом допиту свідка ОСОБА_14 ;

матеріалами НСРД;

іншими матеріалами кримінального провадження.

Таким чином, повідомивши ОСОБА_5 , про підозру, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування, впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, знищити сховати або створити речі і документи, продовжити злочинну діяльність, орган досудового розслідування вважає за необхідне застосувати щодо підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Зазначає, що у рамках кримінального провадження проведена значна кількість слідчих (розшукових) та процесуальних дій, однак через складність кримінального провадження, завершити досудове розслідування до спливу двомісячного строку не виявляється за можливе.

На даний час, органом досудового розслідування проводяться слідчі (розшукові) та процесуальні дії (допити свідків, огляди, тощо) спрямовані на встановлення додаткових доказів вини ОСОБА_5 , а також очікуються результати призначених судових експертиз.

Завершити досудове розслідування в межах двомісячного строку не представляється можливим внаслідок складності провадження, в рамках якого необхідно провести значний обсяг слідчих (розшукових) та процесуальних дій, серед яких, а саме:

отримати висновки судових комп`ютерно-технічних експертиз;

провести тимчасовий доступ до речей і документів, які знаходяться у володінні операторів мобільного зв`язку;

розсекретити результати негласних слідчих (розшукових) дій в порядку, визначеному КПК України;

отримати розсекречені ухвали ІНФОРМАЦІЯ_7 про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій;

виконати відповідно до положень ст. ст. 290, 291 КПК України необхідні процесуальні дії щодо відкриття матеріалів кримінального провадження та скерування його до суду разом із обвинувальним актом і реєстром матеріалів досудового розслідування.

Під час проведення вищевказаних слідчих (процесуальних) дій, можна встановити відомості, що мають значення для кримінального провадження та які самостійно, а також у сукупності з іншими доказами матимуть суттєве значення для з`ясування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Постановою першого заступника керівника Київської обласної прокуратури строк досудового розслідування у вказаному провадженні продовжено до 3-х місяців.

Під час досудового розслідування, в тому числі шляхом проведення слідчих та інших процесуальних дій, отримано докази того, що з високим ступенем ймовірності підозрювана ОСОБА_5 , може вчинити дії, які містять ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Так, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 2, 3, 4 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України:

ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні інкримінованого йому тяжкого злочину, за які законом передбачене безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі. Розуміючи, що відносно нього розпочалось кримінальне переслідування, останній розуміючи невідворотність покарання, будучи без процесуального обмеження зможе використати нагоду та переховуватись від органу досудового розслідування/суду.

Проведеними слідчими діями, у тому числі обшуками, не вдалось встановити всіх речей (речових доказів) та документів, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин кримінального правопорушення, а відтак ОСОБА_5 , перебуваючи без процесуального обмеження, може знищити або сховати вказані матеріальні об`єкти та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Слід зазначити, що ризик незаконного впливу на свідків є актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо приймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України.

Тобто, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й в подальшому на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

На даний час не встановлені всі спільники ОСОБА_5 , у вчиненні даного кримінального правопорушення, яким остання може повідомити про факт виявлення їх злочинної діяльності та обставини, які стали відомі йому в ході проведення досудового розслідування, що унеможливить притягнення до кримінальної відповідальності всіх винних осіб.

Крім того, підозрювана ОСОБА_5 , може перешкоджати проведенню досудового розслідування іншим чином. Шляхом підкупу впливати на осіб, яким відомі обставини вчинення кримінального правопорушення. Крім цього, може симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення досудового розслідування.

Враховуючи характер вчиненого підозрюваним злочину, який у змові з іншими особами, без процесуального обмеження, остання вчинити нові терористичні акти.

З метою запобігання вказаним ризикам об`єктивно необхідним є застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Зібрані у ході досудового розслідування докази є вагомими та підтверджують причетність підозрюваного до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винною у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення є достатньою для обрання їй запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вік та стан підозрюваного дозволяє їй перебувати в слідчому ізоляторі під час досудового розслідування, що є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної.

Орган досудового розслідування посилаючись на отримані матеріали, характер вчиненого злочину, вважає, що в даному випадку відсутня необхідність у визначенні альтернативи у вигляді застави, оскільки перебування ОСОБА_5 на волі дасть їй змогу продовжити вчиняти злочин у якому вона підозрюється.

Враховуючи викладене, беручи до уваги те, що підозрювана вчинила замах на особливо тяжкий злочин, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, враховуючи його сімейне становище, вік, стан здоров`я, та відсутність можливості запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий просив продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з вищевказаних підстав, вказавши, що ризики, за якими стосовно підозрюваного застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, є актуальними на теперішній час і жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може їм запобігти.

Підозрюваний та захисник в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, просили застосувати більш м`який запобіжний захід. Захисник зазначив, що ризики є необґрунтованими.

Вислухавши учасників провадження, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що Слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000474 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.04.2025, за підозрою ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 258 КК України.

21.06.2025 о 20:50 год., співробітниками СБ України затримано ОСОБА_5 , в порядку ст. 208 КПК України.

За встановленими під час досудового розслідування обставинами, 22.06.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 258 КК України.

24.06.2025 року слідчим суддею Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_10 , обрано запобіжний захід відносно підозрюваної ОСОБА_5 , у вигляді тримання під вартою, строком до 18.08.2025 включно.

Постановою заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_15 від 05.08.2025 строк досудового розслідування продовжено до 22.09.2025 року.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Пунктом 4 частини 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ст. 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, - з моменту затримання, а також те, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

В той же час згідно з ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, а ч. 2 даної статті зазначає про можливість продовження строку досудового розслідування.

Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою.

Відповідно до ст. 199 КПК на слідчого суддю покладений обов`язок при розгляді клопотання про продовження строку тримання особи під вартою з`ясувати обставини, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, свідчать про існування раніше заявлених або нових ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою, а також оцінити чинники, що перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Тлумачення наведених вище процесуальних норм у їх логічному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання щодо застосування до особи запобіжних заходів оцінка наданих сторонами доказів має спрямовуватися не на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Слідчий суддя бере до уваги, що у рішенні ЄСПЛ у справі «Соловей і Зозуля проти України» Європейський Суд наголосив, що суд крім дотримання процесуальних норм національного законодавства має перевірити обґрунтованість підозри, яка, виходячи з практики Європейського Суду з прав людини, передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

У той же час, Європейський Суд з прав людини у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Таким чином, оцінюючи обґрунтованість підозри, суд не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

А відтак, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які має вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, тому з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому у провину кримінального правопорушення.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_5 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість підозри.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що досліджені в судовому засіданні додані до клопотання документи, на даний час, свідчать про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні інкримінованого йому у провину кримінального правопорушення, оскільки в розпорядженні слідчого є зібрані у встановленому законом порядку достатні фактичні данні, які свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення, що інкримінується йому органом досудового розслідування.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, доцільність продовження строків тримання під вартою, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Відповідно кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у право особи на свободу (рішення «Єлоев проти України», «Фельдман проти України»).

Таким чином, зі спливом такого часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування чи прокурор мають навести інші підстави для продовження строку тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.

Прокурором доведено наявність ризиків, які не зменшилися і продовжують існувати та які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1, 3 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органу досудового розслідування, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Стороною кримінального провадження з боку обвинувачення в судовому засіданні доведено наявність об`єктивних обставин для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з огляду на необхідність завершення досудового розслідування необхідно, виконати вимоги, передбачені ст.ст. 290, 291 КПК України, що в свою чергу, з об`єктивних підстав стороною обвинувачення не може бути здійснене до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що для запобігання ризикам, які зазначені у клопотанні та наведеним у судовому засіданні прокурором, застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання згаданих ризиків, тому продовження строків тримання під вартою ОСОБА_5 буде співмірним та доцільним задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

В той же час обставини, які зазначені підозрюваним та його захисником, не можуть бути підставами для відмови в задоволенні даного клопотання та відповідно для застосування менш суворого запобіжного заходу, оскільки такі не виключають наявність обґрунтованості підозри та встановлених в судовому засіданні ризиків.

Так, надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя вважає такі дії цілком вірогідними з огляду на покарання, яке загрожує підозрюваному ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого правопорушення.

Ризик впливу на свідків також є наявним, оскільки підозрюваному відомі їх данні та перебуваючи на свободі він може вчиняти на них з метою зміни їх показань.

Отже, за результатами встановлених у судовому засіданні обставин слідчий суддя вважає, що існують ризики неналежної процесуальної поведінки підозрюваного.

За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та стороною захисту, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 .

Зазначене свідчить, що встановлені вище обставини є вагомими для продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Так, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , характер та обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, слідчий суддя вважає, що є обґрунтовані підстави вважати, що підозрюваний, під тяжкістю відповідальності, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, а відтак прокурором доведена наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Тим самим, ризики, що були враховані при обранні підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою не зменшились та продовжують існувати.

Наданими слідчим документами кримінального провадження підтверджена необхідність виконання органом досудового розслідування слідчих та процесуальних дій, вказаних у клопотанні. Вказані слідчі дії не могли бути закінчені у встановлений строк досудового розслідування.

Вирішуючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , що докази та обставини, на які посилається слідчий та прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків.

Слідчий суддя вважає, що з урахуванням даних про особистість підозрюваного та тяжкості кримінального правопорушення, обставин його вчинення, характер вчиненого кримінального правопорушення, соціальну небезпечність, продовження застосування більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту є неможливим.

Таким чином, клопотання слідчого є обґрунтованим, заснованим на законі, доводи прокурора знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, в зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню, в межах строку досудового розслідування.

Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає, що у органу досудового розслідування обґрунтовано виникла необхідність у продовженні строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , необхідного і достатнього для завершення досудового розслідування, а відтак внесене клопотання підлягає задоволенню.

Так, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті тобто тримання під вартою.

Крім того, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Слідчий суддя проаналізувавши отримані матеріали, характер вчиненого злочину, вважає, що в даному випадку відсутня необхідність у визначенні альтернативи у вигляді застави, оскільки перебування ОСОБА_5 на волі ймовірно дасть їй змогу продовжити вчиняти злочин у якому вона підозрюється.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176, 177, 178, 183, 193,194, 196, 197, 199, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання - задовольнити.

Продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , без визначення розміру застави в межах строку досудового розслідування до 22.09.2025 року (включно).

Копію ухвали скерувати слідчому слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області та начальнику Київського слідчого ізолятора - для виконання, прокурору та захиснику - для відома.

Копію ухвали вручити підозрюваній.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Строк дії ухвали - до 22.09.2025 року (включно).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Cлідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1