В И Р О К

іменем України

Справа № 126/2054/24

Провадження № 1-кп/126/153/2025

"03" липня 2025 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

із секретарем ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченої

ОСОБА_6 , адвоката захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бершадь кримінальне провадження № 0000211 від 18.04.2024 по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка народилась в смт. Лазарєв Російської Федерації, зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 , має на утриманні неповнолітню дочку та мати пенсіонерку, раніше не судима,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В період часу з 01.04.2024 по 13.04.2024 у вечірню пору доби близько 22 год. обвинувачена ОСОБА_6 , перебуваючи в с. Сумівка Бершадської територіальної громади Гайсинського району Вінницької області, рухалась по вулиці Свободи. Проходячи повз домоволодіння АДРЕСА_2 , що належить потерпілій ОСОБА_4 , обвинувачена помітила на фасаді будинку дерев`яну драбину, через яку можна дістатись до горища будинку через розбите вікно. У цей час у неї виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна з території цього домоволодіння. ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне заволодіння чужим майном, через незакриту хвіртку проникла на територію домоволодіння, де за допомогою драбини через розбите вікно горища проникла всередину будинку. Перебуваючи у будинку, ОСОБА_6 сходами спустилась з горища до однієї із кімнат будинку, де переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, діючи в умовах воєнного стану, введеного указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX (зі подальшими змінами та доповненнями, останній раз Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану» від 05.02.2024 № 49/2024, затвердженого Законом України № 3564-IX від 06.02.2024), реалізовуючи свій злочинний умисел на викрадення чужого майна, усвідомлюючи та розуміючи протиправний характер своїх дій, таємно, умисно, з корисливих спонукань, викрала ноутбук торгової марки «Dell» серії «Precision» моделі «M6800» разом із зарядним пристроєм вартістю 9481,57 грн., з яким через те ж вікно горища покинула будинок та залишила територію домоволодіння, а викраденим майном розпорядилась на власний розсуд. Своїми умисними діями ОСОБА_6 завдала потерпілій ОСОБА_4 майнової шкоди на суму 9481,57 грн.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 свою вину у пред`явленому звинуваченні визнала у повному обсязі і дала показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину, показавши, що в квітні 2024 року у вечірню пору доби проходячи в АДРЕСА_1 , помітила на фасаді будинку дерев`яну драбину, через яку можна дістатись до горища будинку через розбите вікно. Після цього вона через незакриту хвіртку зайшла на територію домоволодіння, де за допомогою драбини через розбите вікно горища проникла всередину будинку. Після цього вона спустилась з горища до однієї з кімнат будинку, де переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, викрала ноутбук разом з зарядним пристроєм. З викраденими речами вона через те ж вікно горища покинула будинок та залишила територію домоволодіння, а викраденим майном розпорядилась на власний розсуд. Просить її суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачена та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позицій, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд кримінального провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч.3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

За таких обставин суд вважає доведеним, що в період часу з 01.04.2024 по 13.04.2024 у вечірню пору доби близько 22 год. обвинувачена ОСОБА_6 , перебуваючи в с. Сумівка Бершадської територіальної громади Гайсинського району Вінницької області, рухалась по вулиці Свободи. Проходячи повз домоволодіння АДРЕСА_2 , що належить потерпілій ОСОБА_4 , обвинувачена помітила на фасаді будинку дерев`яну драбину, через яку можна дістатись до горища будинку через розбите вікно. У цей час у неї виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна з території цього домоволодіння. ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне заволодіння чужим майном, через незакриту хвіртку проникла на територію домоволодіння, де за допомогою драбини через розбите вікно горища проникла всередину будинку. Перебуваючи у будинку, ОСОБА_6 сходами спустилась з горища до однієї із кімнат будинку, де переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, діючи в умовах воєнного стану, введеного указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX (зі подальшими змінами та доповненнями, останній раз Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану» від 05.02.2024 № 49/2024, затвердженого Законом України № 3564-IX від 06.02.2024), реалізовуючи свій злочинний умисел на викрадення чужого майна, усвідомлюючи та розуміючи протиправний характер своїх дій, таємно, умисно, з корисливих спонукань, викрала ноутбук торгової марки «Dell» серії «Precision» моделі «M6800» разом із зарядним пристроєм вартістю 9481,57 грн., з яким через те ж вікно горища покинула будинок та залишила територію домоволодіння, а викраденим майном розпорядилась на власний розсуд. Своїми умисними діями ОСОБА_6 завдала потерпілій ОСОБА_4 майнової шкоди на суму 9481,57 грн.

Ці дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена в умовах воєнного стану.

Відповідно до ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічні характеристики обвинуваченого.

З досудової доповіді відносно ОСОБА_6 вбачається, що ризик вчинення нею повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб оцінюється як середній. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченої та її спосіб життя, історію правопорушень, а також середній рівень ймовірності вчинення повторного правопорушення та середній ризик небезпеки для суспільства, орган пробації вважає, що виправлення сооби без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб. На думку органу пробації, виконання покарання у громаді можливо за умови здійснення з боку органу пробації нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень сприяння у вирішенні соціальних питань, заходи індивідуально-профілактичної роботи та інше. Зважаючи на виявлені фактори ризику вчинення повторного правопорушення (криміногенні потреби) у випадку прийняття судом рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним крім обов`язків, передбачених ч.1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_6 додаткові обов`язки, передбачені п. 2 ч. 3 ст. 76 та п. 4 ч. 3 ст. 76 КК України.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_6 покарання суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином, дані про особу винної, який характеризується посередньо за місцем проживання, на обліку в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

В якості обставини, що згідно зі ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченій ОСОБА_6 , суд враховує щире каяття.

Обставин, що згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_6 , судом не встановлено.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що необхідним і достатнім покаранням для виправлення обвинуваченої ОСОБА_6 і недопущення вчинення нею нових кримінальних правопорушень буде обрання їй покарання в межах санкції статті Кримінального Кодексу, яка передбачає покарання за цей злочин у виді позбавлення волі.

За сукупністю обставин вчинення кримінального правопорушення, ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про особу обвинуваченої ОСОБА_6 , пом`якшуючої та відсутності обтяжуючих її покарання обставин, суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_6 можливе без ізолювання від суспільства із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, тобто в умовах виконання за її поведінкою постійного та обов`язкового контролю, що буде достатнім для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Судом з ухвали слідчого судді Бершадського районного суду Вінницької області від 09.08.2024 встановлено, що до ОСОБА_6 з 09.08.2024 по 26.09.2024 включно було застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Згідно ч. 7 ст. 72 КК України, домашній арешт зараховується судом у строк покарання за правилами, передбаченими в частині першій цієї статті, виходячи з такого їх співвідношення - три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

Вказане є підставою для зарахування в строк покарання ОСОБА_6 строку цілодобового домашнього арешту.

Потерпілою ОСОБА_4 заявлено цивільний позов до ОСОБА_6 про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення.

При вирішенні цивільного позову потерпілої ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про стягнення моральної шкоди в сумі 50 000 грн., суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 128 КПК України, ст. 1177 ЦК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого та шкода завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Так, потерпіла ОСОБА_4 в ході судового розгляду цивільний позов підтримала у повному обсязі, а обвинувачена ОСОБА_6 позовні вимоги не визнала, вказала про безпідставність стягнення з неї на користь потерпілої моральної шкоди.

Враховуючи обставини встановлені в судовому засіданні, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Згідно ст. 23 ЦК України, моральна шкода, серед іншого, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, відповідно до п. 9 ПП ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» за № 4 від 31.03.1995, суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру й обсягу заподіяних позивачеві моральних чи фізичних страждань, наявності інших негативних наслідків, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Вирішуючи цивільний позов у відшкодування моральної шкоди, суд враховує, що внаслідок протиправних дій обвинуваченої ОСОБА_6 , потерпіла ОСОБА_4 перенесла певні негативні емоції у виді психологічного стресу і незначного порушення звичного ритму життя, а тому грошовим еквівалентом такого відшкодування буде стягнення грошових коштів в сумі 20 000 грн., що, на переконання суду, є співмірним тим душевними та психологічними стражданнями, які перенесла потерпіла внаслідок вчинення щодо неї кримінального правопорушення.

Відповідно до п.13 ч.1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі.

З матеріалів справи вбачається, що по справі понесені процесуальні витрати на проведення судової товарознавчої експертизи № 1479/24-21 від 01.05.2024 в розмірі 1514,56 грн. та судової трасо логічної експертизи № СЕ-19/102-24/7468-Д від 18.04.2024 в розмірі 1514,56 грн.

Вищезазначені витрати на залучення експертів з ініціативи сторони обвинувачення слід стягнути з обвинуваченої ОСОБА_6 .

Відповідно до п.12 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про те, що належить вчинити з речовими доказами.

Питання про долю речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити на підставі ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349 ч.3, 368, 373-376 КПК України, суд -

З А С У Д И В:

ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з іспитовим строком один рік з випробуванням.

Початок іспитового строку ОСОБА_6 обчислювати з 3 липня 2025 року, тобто з моменту проголошення вироку.

Згідно п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підставі ч. 7 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_6 в строк покарання термін перебування під цілодобовим домашнім арештом з розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту за один день позбавлення волі, з 09.08.2024 по 26.09.2024 включно.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати за проведення судової товарознавчої та судової трасологічної експертиз в розмірі 3029 грн. 12 коп.

Заходи забезпечення кримінального провадження, а саме арешт на: ноутбук фірми Dell темно-сірого кольору (серійний номер № ССНТ4S1) з зарядним пристроєм до нього, який перебуває на відповідальному зберіганні у власника ОСОБА_4 без можливості відчуження, накладений ухвалою слідчого судді Бершадського районного суду Вінницької області від 30.07.2024 скасувати та після набрання вироком законної сили даний речовий доказ залишити ОСОБА_4 , як власниці.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 20 000 (двадцять тисяч) гривень моральної (немайнової) шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду через суд, який ухвалив рішення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення вироку.

Суддя ОСОБА_8