Провадження №1-кп/748/303/25
Єдиний унікальний№ 748/2172/25
УХВАЛА

29 липня 2025 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

провівши підготовче судове засідання у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000097 від 02 червня 2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Довжик Чернігівського району Чернігівської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працюючого головним агрономом Приватного акціонерного товариства «Чернігівське головне підприємство по племінній справі у тваринництві», зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

представника ПАТ

«Чернігівське

головне підприємство

по племінній справі

у тваринництві» ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

Із обвинувального акту, наказом голови правління Приватного акціонерного товариства «Чернігівське головне підприємство по племінній справі у тваринництві» ОСОБА_6 від 04.05.2016 № 15-л «Про переведення ОСОБА_3 , ОСОБА_7 », агронома вказаної юридичної особи ОСОБА_3 переведено на посаду головного агронома з 04.05.2016.

Відповідно до п. 4.5, п. 4.8, п. 4.11 - п. 4.13, п. 6.2 Посадової інструкції головного агронома, затвердженої наказом голови правління Приватного акціонерного товариства «Чернігівське головне підприємство по племінній справі у тваринництві» від 06.01.2017 № 2, головний агроном розробляє виробничі плани, види і кількості посадкових культур, організовує роботу по підготовці ґрунту до посіву і посадки, з посіву польових культур, розробляє плани (календарні графіки) по догляду за посівами, контролює виконання робіт зі збору врожаю. Агроном несе відповідальність за правопорушення, здійснені в процесі виконання своєї діяльності, - в межах, визначених чинним адміністративним, кримінальним і цивільним законодавством України.

Частиною 1 статті 116 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, згідно частини 1 статті 124 Земельного кодексу України, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Згідно з статтею 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки вникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до частини 1 статті 150 Земельного кодексу України, до особливо цінних земель відносяться землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, землі історико-культурного призначення.

Згідно статті 44 Земельного кодексу України, до земель природно- заповідного фонду включаються природні території та об`єкти (природні заповідники, національні природні парки, біосферні заповідники, регіональні ландшафтні парки, заказники, пам`ятки природи, заповідні урочища), а також штучно створені об`єкти (ботанічні сади, дендрологічні парки, зоологічні парки, парки-пам`ятки садово-паркового мистецтва).

Статтею 7 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» визначено, що землі природно-заповідного фонду України, а також землі територій та об`єктів, що мають особливу екологічну, наукову, естетичну, господарську цінність і є відповідно до статті 6 цього Закону об`єктами комплексної охорони, належать до земель природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного або історико-культурного призначення.

На землях природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного або історико-культурного призначення забороняється будь-яка діяльність, яка негативно впливає або може негативно впливати на стан природних та історико-культурних комплексів та об`єктів чи перешкоджає їх використанню за цільовим призначенням.

Відповідно до частини 1 статті 20 Земельного кодексу України, віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Згідно з пунктом «а» частини 1 статті 112 Земельного кодексу України, охоронні зони створюються зокрема навколо особливо цінних природних об`єктів, об`єктів культурної спадщини, гідрометеорологічних станцій тощо з метою охорони і захисту їх від несприятливих антропогенних впливів.

Незважаючи на вищевказані норми чинного законодавства, ОСОБА_3 , обіймаючи посаду головного агронома Приватного акціонерного товариства «Чернігівське головне підприємство по племінній справі у тваринництві», восени 2024 року, більш точні дату та час органом досудового розслідування не встановлено, діючи умисно та протиправно, в інтересах даного товариства, з метою збільшення площі земель для вирощування сільськогосподарської культури та отримання прибутку за рахунок обробітку землі і вирощування продукції, маючи корисливий мотив, всупереч вимогам ст.ст. 112, 116-126, 150 Земельного кодексу України, які регламентують набуття і реалізацію права на землю, розуміючи, що він не має рішень органів виконавчої влади та місцевого самоврядування про передачу у власність або у користування землі, не маючи належним чином виданих та зареєстрованих правовстановлюючих документів, що посвідчують право оренди чи право власності на земельну ділянку, за допомогою сільськогосподарської техніки товариства та підпорядкованих йому працівників, які не були обізнані щодо протиправності його дій та не діяли як співвиконавці злочину, оскільки були переконані у законності наданих вказівок та виконання зазначених робіт, вчинив самовільне зайняття частини земельної ділянки природно-заповідного фонду комунальної форми власності з кадастровим номером :06:000:4034 на площі 2,9887 га, яка має вид обмеження - «Заказники», входить до Гідрологічного заказника місцевого значення «Струга» та належить до особливо цінних земель, розташованої за межами села Левоньки та села Мохнатин Новобілоуської територіальної громади Чернігівського району Чернігівської області, суміжної із земельними ділянками громадян (приватної форми власності) з кадастровими номерами :06:000:1319, :06:000:0329, :06:000:0330, :06:000:0331, :06:000:0334, :06:000:0335, :06:000:0336 та :06:000:0337, шляхом її засіювання сільськогосподарською культурою - озимим ріпаком.

Внаслідок вказаних неправомірних дій ОСОБА_3 , державі в особі Новобілоуської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області заподіяно збитків на загальну суму 9 529 грн 45 коп. (дев`ять тисяч п`ятсот двадцять дев`ять гривень сорок п`ять копійок), які на даний час відшкодовано.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.2 ст.197-1 КК України як самовільно зайняття земельної ділянки особливо цінних земель.

Представник трудового колективу Приватного акціонерного товариства «Чернігівське головне підприємство по племінній справі у тваринництві», що є директором даного товариства надав та підтримав клопотання про передачу ОСОБА_3 на поруки трудовому коллективу, з підстав викладених у ньому.

Обвинувачений ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України визнав, у вчиненому щиро розкаявся. Просив задовольнити клопотання Приватного акціонерного товариства «Чернігівське головне підприємство по племінній справі у тваринництві», звільнити його від кримінальної відповідальності. Зобов`язався виправдати довіру колективу.

Прокурор висловив думку, що ОСОБА_3 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею його на поруки трудовому колективу.

Вислухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до вимог п.2 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у справі у випадку встановлення підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Пункт 1 частини 2 статті 284 КПК України передбачає, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 197-1 КК України, є нетяжким кримінальним правопорушенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 КК України особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та щиро покаялася, може бути звільнено від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу підприємства, установи чи організації за їхнім клопотанням за умови, що вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення від кримінальної відповідальності» підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки є щире розкаяння особи, яке свідчить про її бажання спокутувати провину перед колективом підприємства, установи чи організації та виправити свою поведінку. Особу, яка не визнала себе винною у вчиненні злочину, передавати на поруки не можна. Звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 47 КК України можливе лише за клопотанням колективу підприємства, установи чи організації, членом якого є особа, про передачу її на поруки. Звернення з клопотанням, крім колективу, може ініціювати сам обвинувачений. За наявності зазначених вище обставин, а також належно оформленого клопотання суд вправі звільнити особу від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу. Згідно п. 6 даної постанови звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 47 КК України має умовний характер, а саме: ця особа протягом року з дня передачі на поруки повинна виправдати довіру колективу, не ухилятися від заходів виховного характеру та не порушувати громадський порядок.

Оскільки, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні нетяжкого кримінального правопорушення, який вчинив вперше, щиро розкаявся у вчиненому, працює у Приватному акціонерному товаристві «Чернігівське головне підприємство по племінній справі у тваринництві» з 2016 року, представник трудового колективу просить передати обвинуваченого на поруки трудовому колективу товариства, обвинувачений просить звільнити його від кримінальної відповідальності, суд керуючись ч. 3 ст. 288 КПК України, вважає за можливе кримінальне провадження стосовно ОСОБА_3 закрити та звільнити його від кримінальної відповідальності.

Цивільний позов, речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Керуючись статтями 284-286, 288, 314, 372, 376, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання Приватного акціонерного товариства «Чернігівське головне підприємство по племінній справі у тваринництві» - задовольнити.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що обвинувачуєтьсяу у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України, звільнити від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 47 КК України, з передачею його на поруки колективу Приватного акціонерного товариства «Чернігівське головне підприємство по племінній справі у тваринництві», за умови, що він протягом року з дня передачі його на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.

Кримінальне провадження за № 0000097, внесене 02.06.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України - закрити, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Роз`яснити трудовому колективу Приватного акціонерного товариства «Чернігівське головне підприємство по племінній справі у тваринництві», що відповідно до вимог ст. 289 КПК України, якщо протягом року з дня передачі особи на поруки колективу організації особа не виправдає довіру колективу, ухилятиметься від заходів виховного характеру та порушуватиме громадський порядок, загальні збори відповідного колективу можуть прийняти рішення про відмову від поручительства за взяту ними на поруки особу. Відповідне рішення направляється до суду, який прийняв рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Чернігівський районний суд Чернігівської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1