Провадження № 1-кс/369/2296/25
УХВАЛА

31.07.2025 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання слідчого СВ Бучанського РУП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором Києво-Святошинського відділу Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000546 від 21.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Києво-Святошинського районного суду Київської області з вказаним клопотанням звернувся слідчий.

В обґрунтування вказаного клопотання слідчий посилався на те, що у провадженні слідчого відділу Бучанського РУП ГУНП в Київській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000546 від 21.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , в порушення вимог постанови Верховної Ради України від 17.06.1992 за № 2471-ХХІІ «Про право власності на окремі види майна», Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 за № 576, Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолодженої зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 за № 622, вчинив кримінальне правопорушення проти громадської безпеки, пов`язаний з незаконним поводженням з вибуховими пристроями, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 , маючи на меті незаконне поводження з вибуховими пристроями, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, при невстановлених досудовим розслідуванням часу та місця, без передбаченого законом дозволу, всупереч передбаченому законом порядку, для власного використання придбав: уніфікований запал дистанційної дії УЗРГМ-2 та корпус ручної осколкової гранати Ф-1, які переносив та зберігав у сумці чорного кольору з написом «Х-ZE99» для власного використання: уніфікований запал дистанційної дії УЗРГМ-2 та корпус ручної осколкової гранати Ф-1 до 21.07.2025.

Після чого, 21.07.2025 у період часу з 13 години 10 хвилин до 14 години 00 хвилини, під час проведення огляду сумки чорного кольору з написом «Х-ZE99» належної ОСОБА_4 , яка знаходилась на дерев`яній лавці за адресою: Київська область, Бучанський район, м. Вишневе, вул. Європейська 22 з лівої сторони перед входом до другого під`їзду, виявлено та вилучено: уніфікований запал дистанційної дії УЗРГМ-2 та корпус ручної осколкової гранати Ф-1.

Таким чином, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, тобто в придбанні, носінні та зберіганні вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

Так 30 липня 2025 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

У вчиненні вказаного злочину обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Київ, українець, громадянин України, РНОКПП НОМЕР_1 раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Підозра ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 263 КК України, обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколом допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , протоколом огляду місця події, протоколом проведення слідчого експерменту, висновком експерта №СЕ/19/111-25/45596-ВТХ.

Враховуючи вищевикладене в ході досудового розслідування задля об`єктивного його розслідування в розумні строки, виникла необхідність у обранні запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання підозрюваному ОСОБА_11 з метою покладення на нього перед органом досудового розслідування та судом процесуальних обов`язків.

У даному випадку ОСОБА_11 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке за ступенем тяжкості є тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_11 покладається необхідність запобігання спробам:

переховуватися від органів досудового розслідування та суду;

незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Зокрема, ризик переховування ОСОБА_11 від органів досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що підозрюваний, усвідомлюючи можливість реального покарання за злочин у вчиненні якого підозрюється та який за ступенем тяжкості є тяжким злочином, санкція якого у разі визнання його винним у вчиненні даного злочину, передбачає позбавлення волі на строк від трьох до семи років, буде намагатись уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявки на виклики слідчого, прокурора та суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України).

Враховуючи вказане, існує реальний ризик залишення підозрюваним ОСОБА_11 місця тимчасового проживання в будь-який час задля уникнення від кримінальної відповідальності за злочин у вчиненні якого підозрюється.

Реальним є і ризик впливу підозрюваного на свідків та потерпілого у даному провадженні. Так, ОСОБА_11 , знаючи про фактичне місце проживання свідків, може незаконно впливати на них, змушуючи із застосуванням фізичного чи психологічного примусу змінювати свої показання, давати неправдиві показання або відмовитися від дачі будь-яких показань.

У зв`язку із цим виникла необхідність у обранні щодо підозрюваного ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, який належним чином забезпечить належну процесуальну поведінку останнього.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив суд його задовольнити. Стверджував про наявність обґрунтованої підозри особи у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень та наявність ризиків, які продовжують існувати та не зменшились, строк досудового розслідування не завершився.

Підозрюваний в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши докази, подані на їх підтвердження, суд дійшов висновку про необхідність задовольнити клопотання прокурора з таких підстав.

Відповідно до ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу. Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду, - прокурор.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Судом встановлено, що до клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу щодо підозрюваного були долучені докази, які з достатньою достовірністю можуть свідчити про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбачено ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України, а отже про обґрунтованість підозри.

Суд вважає обґрунтованим посилання прокурора на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема те, що підозрюваний може переховатись від органу досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків.

Ризик переховування від органів досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що підозрюваний може переховуватися з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, в якому підозрюється, у разі, якщо суд дійде висновку про винуватість останнього у вчиненні тяжкого злочину, за які законом, передбачено покарання, у вигляді позбавлення волі на строк до 7 років, тому наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнані ним менш небезпечними, ніж кримінальне переслідування.

Про наявність ризику того, що підозрюваний може впливати на свідків та інших осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення, у кримінальному провадженні, свідчить те, що на даний час з такими особами проведені не всі необхідні слідчі дії у кримінальному провадженні, вказані особи не були допитані судом безпосередньо, тож, з урахуванням обставин вчинення злочину, підозрюваний може впливати на них з метою зміни ними своїх показань або неявки в подальшому у судові засідання.

Ураховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність застосувати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання в межах строку досудового розслідування до 30 вересня 2025 року з покладенням на нього певних обов`язків.

Керуючись ст. ст. 176 - 179, 193, 194, 196, 309 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Бучанського РУП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором Києво-Святошинського відділу Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000546 від 21.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання в межах строку досудового розслідування до 30 вересня 2025 року.

Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;

-прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду;

-утриматись від спілкування зі свідками.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Роз`яснити, що у разі невиконання покладених на підозрюваного обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід, а також накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Бучанський РУП ГУНП в Київській області.

Ухвала не може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Повний текст ухвали складений 05 серпня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1