Провадження № 1-кп/501/85/25
УХВАЛА

20 травня 2025 року м. Чорноморськ

Чорноморський міський суд Одеської області, суддя ОСОБА_1

Секретар судового засідання ОСОБА_2

Кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 000790 від 22 вересня 2017 року.

Прокурор ОСОБА_3

Захисник ОСОБА_4

Обвинувачена:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка смт Овідіополь Одеської області, громадянка України, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

Обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України.

Суть питання, що вирішується

В підготовчому судовому засіданні підлягають вирішенню питання відповідно до вимог ст. ст. 314 315 КПК України.

Захисник ОСОБА_4 заявила про неможливість затвердження судом угоди про визнання винуватості, про необхідність повернути обвинувальний акт прокурору, як такий, що не відповідає вимогам КПК через зазначення у формулюванні обвинувачення відомостей про вчинення кримінального правопорушення іншою особою, яка в реєстрі матеріалів досудового розслідування зазначена як свідок.

Прокурор в судовому засіданні просив відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості та призначити судовий розгляд кримінального провадження.

Встановлені судом обставини

На розгляді Чорноморського міського суду Одеської області перебуває обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості, укладеною 22 вересня 2017 між прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 та підозрюваною ОСОБА_5 , за обвинуваченням її у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України.

Приморський районний суд м. Одеси вироком від 23.10.2017 р. затвердив угоду про визнання винуватості (т. 1 а.с. 47 48).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 25.10.2019 р. зазначений вирок скасований та призначений новий розгляд за територіальною підсудністю в Овідіопольському районному суді Одеської області зі стадії підготовчого судового засідання (т. 1 а.с. 110112).

28 грудня 2019 року Одеський апеляційний суд направив матеріали кримінального провадження для розгляду до Іллічівського міського суду Одеської області (т. 1 а.с. 140).

Відповідно до обвинувального акту дії обвинуваченої кваліфіковані за ознаками ч. 3 ст. 191 КК України привласнення чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Формулювання обвинувачення містить відомості про осіб, за попередньою змовою спільно з якими вчинено злочин, зазначені прізвище, ім`я та по батькові осіб та займані посади, однак обвинувальний акт не містить формулювання обвинувачення цих осіб.

Мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали

Обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України (п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим, у тому числі, у ст. 291 КПК України.

Відповідно до положень п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Ч. 3 ст. 475 КПК України вимагає, що мотивувальна частина вироку на підставі угоди має містити: формулювання обвинувачення та статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачувалася особа.

Тобто, у вироку суд повинен викласти формулювання обвинувачення, яке зазначене в обвинувальному акті та в угоді про визнання винуватості.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Кожен, кого обвинувачено у вчинені кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку, відповідно до частини 2 статі 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, частини 2 статі 14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, частини 1 статті 11 Загальної декларації прав людини.

Оскільки, відсутні відомості, що особа, прізвище, ім`я та по батькові якої зазначені в обвинувальному акті, засуджена за вчинення цього діяння та вирок відносно неї набрав законної сили, то зазначення анкетних відомостей цієї особи у формулюванні обвинувачення, та, відповідно, у вироку суду є порушенням презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини особи, яка не є стороною угоди про визнання винуватості та яка не є учасником судового провадження.

Здійснення судового провадження за обвинувальним актом за наявності вказаних порушень презумпції невинуватості суперечить вимогам ст. 2 КПК України, яка регламентує обов`язок застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.

Більше того, відповідно до п. 50 реєстру матеріалів досудового розслідування, ОСОБА_7 був допитаний як свідок, тобто є учасником кримінального провадження (п. 25 ч. 1 ст. 3 КПК), однак ця ж особа зазначена в обвинувальному акті як співучасник вчинення злочину, водночас, обвинувальний акт не містить зазначення про висунення йому обвинувачення, тобто він штучно виключений з переліку учасників судового провадження (п. 26 ч. 1 ст. 3 КПК), наслідком чого є неможливість мати права учасника судового провадження у даному кримінальному провадженні та реалізовувати їх.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Вказані недоліки обвинувального акту можуть бути усунуті на стадії підготовчого провадження тільки шляхом повернення обвинувального акта відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК, оскільки на стадії підготовчого провадження відповідно до Глави 27 КПК суд має виключний перелік повноважень, передбачених цією главою, і виправляти недоліки обвинувального акту на цій стадії шляхом зміни обвинувачення в порядку, передбаченому ст. 338 КПК України, КПК не передбачено.

Керуючись ст. ст. 314 316, 371 372 КПК України, суд

постановив:

Повернути обвинувальний акт з додатками та з угодою про визнання винуватості, укладеною 22 вересня 2017 між прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 та підозрюваною ОСОБА_5 , за обвинуваченням її у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України.

Повернути прокурору разом з обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості також і матеріали кримінального провадження, передані прокурором через канцелярію суду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Іллічівський міський суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1