ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/367/25 Справа № 219/8074/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2025 року м. Кривий Ріг

16 квітня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривий Ріг в режимі відеоконференції апеляційні скарги прокурора ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Дружківського міського суду Донецької області від 03 липня 2024 року відносно ОСОБА_7 за п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Дружківського міського суду Донецької області від 03 липня 2024 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бахмут, Донецької області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, який не працює, не одружений, на утриманні малолітніх дітей не має, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 13.12.2012 року Артемівським міськрайонним судом Донецької області за ч. 1 ст. 115 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України та призначено йому покарання у виді 12 років позбавлення волі.

Згідно до вироку суду, 09 травня 2021 року, приблизно о 11 год. 40 хв., ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебував за місцем його мешкання, за адресою: АДРЕСА_2 , в цей час до нього у гості прийшли знайомі, а саме ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Далі, компанія сіла за стіл в зальній кімнаті вказаної квартири та почала разом розпивати спиртні напої. Так, в ході спільного проведення дозвілля, приблизно о 12 год. 00 хв. (більш точний час під час досудового розслідування не встановлено) між ОСОБА_12 та ОСОБА_9 , які в цей час сиділи за столом на стільцях, виник словесний конфлікт, під час якого ОСОБА_12 , обурившись на поведінку ОСОБА_9 та діючи умисно, будучи особою, яка раніше вчиняла умисне убивство, з мотивів помсти за висловлені образи, з метою протиправного позбавлення життя останнього, усвідомлюючи небезпечний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в зальній кімнаті квартири за адресою: АДРЕСА_2 , наніс один удар кулаком правої руки по обличчю ОСОБА_9 , який не втримався на стільці та впав на підлогу.

Далі, ОСОБА_12 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на протиправне позбавлення життя людини, встав зі столу та почав наносити множинні удари лівою та правою ногами по голові та тулубу ОСОБА_9 до тих пір поки ОСОБА_9 не перестав подавати ознаки життя. В результаті протиправних дій ОСОБА_13 , потерпілий ОСОБА_9 помер на місці.

Причиною смерті ОСОБА_9 стало: «набряк стискання головного мозку, обумовленого тупою травмою голови, яка призвела до виникнення травматичного субдурального та субарахноїдальних крововиливів у праву півкулю головного мозку та мозочок».

На вказаний вирок суду захисником ОСОБА_6 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 було подано апеляційну скаргу, в якій вона просить вирок Дружківського міського суду Донецької області від 03 липня 2024 рокускасувати та постановити новий вирок, яким виправдати ОСОБА_7 за п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України. Вважає, що оскаржуваний вирок суду необґрунтований, невмотивований, який не відповідає фактичним обставинам справи та постановлений з істотним порушенням норм процесуального права. На думку захисника, суд І інстанції надав невірну правову кваліфікацію діям ОСОБА_7 .

В своїй апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_8 просить вирок Дружківського міського суду Донецької області від 03 липня 2024 рокускасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок в цій частині, яким ОСОБА_7 призначити покарання за п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України у виді 14 років позбавлення волі; в іншій частині вирок залишити без змін. Вважає, що при призначенні покарання судом І інстанції не враховано, що обвинувачений ОСОБА_7 раніше судимий 13.12.2012 року Артемівським міськрайонним судом Донецької області за ч. 1 ст. 115 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі та, інкримінований йому злочин, скоїв лише протягом 2 місяців після повного відбуття раніше призначеного судом покарання.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 , які підтримали доводи своєї апеляційної скарги, наполягали на її задоволенні та заперечували проти доводів апеляційної скарги прокурора, думку прокурора ОСОБА_5 , який підтримав доводи своєї апеляційної скарги, наполягав на її задоволенні та заперечував проти доводів апеляційної скарги захисника,дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Суд, ухвалюючи вирок, відповідно до ст. 368 КПК України, повинен вирішити, зокрема, питання чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, чи містить діяння, у якому обвинувачується особа, склад кримінального правопорушення та чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто, його має бути ухвалено компетентним судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Також суд у своєму рішенні повинен навести належні, достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На думку колегії суддів, вказані вимоги судом І інстанції виконанні в повному обсязі.

Як в судовому засіданні першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду, обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав частково та суду пояснив, що 09.05.2021 року він прийшов до ОСОБА_9 , за місцем проживання останнього, з метою залагодження конфлікту, який виник між ними на початку квітня 2021 року. Разом з ОСОБА_7 до ОСОБА_9 також прийшли ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , та почали спільно вживати спиртні напої. В подальшому між ОСОБА_9 та ОСОБА_7 виникла сварка, в процесі якої ОСОБА_9 почав ображати ОСОБА_7 , на що останній, обурившись на поведінку ОСОБА_9 наніс йому 4 удари, один з яких кулаком в обличчя та три ногами по тулубу та голові. На момент нанесення ударів ОСОБА_7 був обутий в берці. Після нанесення ударів ОСОБА_7 залишив ОСОБА_9 , який в цей час лежав на полу на спині та хрипів, та разом з ОСОБА_11 пішов у справах. Коли ОСОБА_7 повернувся в квартиру він побачив, що ОСОБА_9 знаходиться в тому ж положенні, в якому він його залишив, після чого ОСОБА_7 перевірив пульс ОСОБА_9 на руці та шиї, дійшов висновку що останній мертвий та викликав поліцію. Також ОСОБА_7 сказав, що він не хотів заподіяти смерть ОСОБА_14 та жалкує, що так сталося.

Відповідно до вимог статті 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

За змістом частини 1 статті 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

За змістом статті 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання та інше. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ для суду не має наперед встановленої сили.

Що свідчить, що стандарт доведення поза розумним сумнівом означає наявність сукупності обставин справи, встановлених під час судового розгляду, які виключають будь-яке інше розумне пояснення події, які є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Не зважаючи на часткове невизнання вини ОСОБА_7 як в суді І інстанції, так і при апеляційному розгляді, у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, на думку колегії суддів, його вина повністю підтверджується поза розумним сумнівом належними та допустимими доказами, які досліджені судом першої інстанції, яким дана відповідна правова оцінка та обґрунтовано покладені в основу вироку.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 09.05.2021 року, а саме квартири АДРЕСА_3 , труп розташовується лежачі на спині, голова повернута в право, права кінцівка відведена від тулуба, ліва кінцівка зігнута у ліктьовому суглобі, ноги витягнуті, стопи накриті фрагментом простирадла. На трупі одягнена футболка чорного кольору з написом «Adidas» та з нагрудним вирізом, чорні спортивні штани, на правій нозі в`язані панчохи дві штуки. Оглядом кімнати зали де було виявлено труп ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , встановлено, що у кімнаті безлад, речі розкидано по всій кімнаті. Труп гр. ОСОБА_9 , знаходиться по середині кімнати, на наволочці подушки маються сліди бурого кольору схожих на кров. В ході огляду з місця події будо вилучено: 1) змив речовини бурого кольору з підлоги з-під голови трупа, який було поміщено до білого паперового конверту № 1; 2) три недопалка з-під цигарок Xtyle Silver, Urta тонкі, LD тонкі, які було поміщено до паперового конверту на який було нанесено пояснювальний напис, підписано експертом, слідчим, під № 2; 3) змив речовини бурого кольору з тумби який було поміщено до паперового конверта на який було нанесено пояснювальний напис, підписано понятими, експертом, слідчим, під № 3; 4) фрагмент наволочки зеленого кольору з нашаруванням речовини бурого кольору, який було поміщено до паперового конверта на який нанесено пояснювальний напис, підписано понятими, експертом, слідчим, під № 4; 5) скляна ємкість 100 мл. «Глоду настойка» яку було поміщено до паперового конверту на який нанесено пояснювальний напис, підписано понятими, експертом, слідчим, під № 5; 6) дві скляні рюмки, які було поміщено до картонного коробу який було обмотано ниткою на вільні кінці якої було наклеєно бирку з підписами понятих, експерта, слідчого, під № 6; 7) скляна пляшка з під горілки «Златогор», яку було поміщено до картонного коробу який було обмотано ниткою на вільні кінці якої було наклеєно бирку з пояснювальним написом, підписами понятих, експерта, слідчого, під № 7; 8) Скляна пляшка з під горілки «Пшенична», яку було поміщено до картонного коробу, який було обмотано ниткою на вільні кінці якої було наклеєно бирку з підписами понятих, експерта, слідчого, під № 8.

Згідно з лікарським свідоцтвом про смерть № 253 від 10.05.2021 року , ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , причиною смерті якого став набряк мозку, травматичний субдуральний крововилив.

На думку колегії суддів, суд І інстанції обґрунтовано поклав в основу вироку висновок експерта № 197 від 07.06.2021 року, згідно якого смерть г-на ОСОБА_9 настала ІНФОРМАЦІЯ_5 в результаті набряку-стискання головного мозку, обумовленого тупою травмою голови, яка призвела виникнення травматичного субдурального та субарахноїдальних крововиливів у праву півкулю головного мозку та мозочок, про що свідчать: наявність множинних сінців, саден, осаджень та забитої рани обличчя та волосистої частини голови, множинні крововиливи в м?які тканини голови з внутрішньої поверхні, перелом кісток носу, правої виличної кістки верхньої щелепи по типу Ле Фор 2, субдуральний крововилив справа об?ємом 240 мл, численні субарахноїдальні крововиливи у праву півкулю головного мозку та мозочок, наявність крові у шлуночках головного мозку, а також дані судово-гістологічного дослідження.

При дослідженні трупа г-на ОСОБА_9 були виявлені слідуючи пошкодження: рана в проекції правої брови; осадження шкіряних покривів спинки носу з переходом в міжбрівну область, на кінчик та крила носа, в правій виличній області; садна у зовнішнього краю лівої брови, в лівій виличній області, в проекції лівого нижнє-щелепового суглобу, в проекції краю нижньої щелепи зліва, по задній поверхні правого та лівого ліктьових суглобів, по зовнішній поверхні правого кульшового суглобу, в проекції лівої ключиці, в проекції правого плечового суглобу по передній поверхні, в проекції правого колінного суглобу по передній поверхні; синці в тім?яно-лотиличній області в центрі, в лобній області в центрі та зліва, навколо правого ока, на спинці носу, в правій та лівій виличних областях, в проекції правого та лівого нижнє-щелепових суглобів, в тім?яно-скроневій області справа, на правій та лівій вушних мушлях, на підборідді на всьому протязі, в лобно-скроневій області справа; переломи кісток носу, правої виличної кістки верхньої щелепи по типу Ле Фор 2, ребер справа 5,6,7,8,9-го; множинні крововиливи в м?які тканини голови з внутрішньої поверхні; субдуральний крововилив справа, численні субарахноїдальні крововиливи у праву півкулю головного мозку та мозочок.

Пошкодження утворились від контактів з тупими предметами та з тупими предметами з шорсткою поверхнею при ковзані в строк не більш 12-24-х годин до настання смерті та мають ознаки:

- закрита черепно-мозкова травма у вигляді: множинних сінців, саден, осаджень, забитої рани обличчя та волосистої частини голови, множинних крововиливів в м?які тканини голови з внутрішньої поверхні, перелому кісток носу, правої виличної кістки, верхньої щелепи (по типу Ле Фор 2), травматичного субдурального крововиливу у праву півкулю, субарахноїдального крововиливу у праву півкулю та мозочок, як небезпечні для життя - ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень та заходиться у прямому зв?язку з настанням смерті;

- переломи ребер справа 5,6,7,8,9-го - тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОГО ступеню тяжкості;

- садна по задній поверхні правого та лівого ліктьових суглобів, по зовнішній поверхні правого кульшового суглобу, в проекції лівої ключиці, в проекції правого плечового суглобу по передній поверхні, в проекції правого колінного суглобу по передній поверхні - ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень.

Виходячи з характеру, локалізації та кількості тілесних ушкоджень виявлених при дослідженні трупа г-на ОСОБА_9 , можна вважати, що мало місце не менш 24-х (двадцяти чотирьох) контактів з предметами які травмували.

При судово-токсикологічному дослідженні крові та сечі трупа г-на ОСОБА_9 виявлено спирт етиловий: у крові - 1,39 г/л; у сечі 0,96 г/л. Виявлення такої кількості етилового спирту у крові живої людини зазвичай відповідає алкогольному сп`янінню легкого ступеню.

Вина обвинуваченого ОСОБА_7 підтверджується висновком експерта № 394/2 від 05.07.2021 року, яким встановлено, що згідно «Висновку експерта» відділення судово-медичної імунології КЗ «ДОБ СМЕ`ДОР» № 394 від 22.06.2021 року: «При дослідженні зразка крові підозрюваного гр-на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , встановлена група В з ізо-гемаглютиніном анти-А та супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВО», де основним групо специфічним антигеном є антиген В. Згідно «Висновку експерта» відділення судово-медичної імунології КЗ «ДОБ СМЕ`ДОР» № 394/1 від 14.06.2021 року: «В результаті дослідженні зразка крові потерпілого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , встановлена група 0 з ізо-гемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВО», де групо специфічним антигеном є антиген Н. На марлевому тампоні зі змивом з підлоги (об?єкт №3) встановлена наявність крові людини. При дослідженні білка крові в сліді на марлевому тампоні зі змивом з підлоги (об?єкт №3) встановлений білок людини. При серологічному дослідженні крові в сліді об?єкту №3 виявлений антиген Н ізосерологічної системи АВ0, що не виключає можливості походження сліду крові у зазначеному об?єкті від особи (осіб) з групою крові 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0. Враховуючи отримані результати дослідження та групову приналежність крові потерпілого гр-на ОСОБА_9 , а саме те, що в сліді на марлевому тампоні зі змивом з підлоги (об?єкт №3), виявлений антиген Н, який є групоспецифічним антигеном його крові, не виключена можливість походження зазначеного сліду за рахунок крові потерпілого. Враховуючи отримані результати дослідження та групову приналежність крові підозрюваного гр-на ОСОБА_7 , а саме те, що об?єкт №3) антигену В, в сліді крові марлевому тампоні зі змивом який є основним групоспецифічним антигеном його крові не виявлено, даних про присутність крові підозрюваного у вказаному сліді не отримано.

Вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого злочину поза розумних сумнівів підтверджується висновком експерта № 394/3 від 06.07.2021 року, яким встановлено, що згідно «Висновку експерта» відділення судово-медичної імунології КЗ «ДОБ СМЕ`ДОР» N?394 від 22.06.2021 року: «При дослідженні зразка крові підозрюваного гр-на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , встановлена група В з ізо-гемаглютиніном анти-А та супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВО», де основним групо специфічним антигеном є антиген В. Згідно «Висновку експерта» відділення судово-медичної імунології К «ДОБ СМЕ`ДОР» N 394/1 від 14.06.2021 року: «В результаті дослідженні зразка крові потерпілого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , встановлена група 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВО», де групо специфічним антигеном є антиген Н. На штанах чоловічих (об?єкти №№ 23-32) та на двох черевиках (об?єкти №№ 33- 39) встановлена наявність крові людини. На куртці чоловічій (об?єкти №№ 1- 22) наявність крові не встановлена. При дослідженні білка крові в слідах на штанах чоловічих (об?єкти №№ 23-32) та на двох черевиках (об?єкти №№ 33-39) встановлений білок людини. При серологічному дослідженні крові в слідах на штанах чоловічих (об?єкти №№ 23- 32) та на двох черевиках (об?єкти №№33-39) виявлений антиген Н ізосерологічної системи АВО, що не виключає можливості походження слідів крові у зазначених об?єктах від особи (осіб) з групою крові 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВО. Враховуючи отримані результати дослідження та групову приналежність крові потерпілого гр-на ОСОБА_9 , а саме те, що в слідах крові на штанах чоловічих (об?єкти №№ 23-32) та на двох черевиках (об?єкти №№33-39) виявлений антиген Н, який є групоспецифічним антигеном його крові, не виключена можливість походження зазначених слідів за рахунок крові потерпілого. Враховуючи отримані результати дослідження та групову приналежність крові підозрюваного гр-на ОСОБА_7 , а саме те, що в слідах на штанах чоловічих (об?єкти №№23-32) та на двох черевиках (об?єкти №№33-39) антигену В, який є основним групоспецифічним антигеном його крові не виявлено, даних про присутність крові підозрюваного у вказаних слідах не отримано.

Відповідно до протоколу огляду предмету від 12.05.2021 року, проведено огляд речей трупа ОСОБА_9 , 1967 року народження, які розкладені на столі, а саме: футболка чорного кольору з написом на передній частині «Adidas», задньої частини має нашарування РБК, запаковано у поліетиленовий пакет та скріплено підписами; штани чорного кольору з правого боку мають нашарування РБК, запаковано у поліетиленовий пакет та скріплено підписами; один в`язаний носок, запаковано у поліетиленовий пакет та скріплено підписами; один тапок синього кольору, запаковано у поліетиленовий пакет та скріплено підписами. Суд. мед. експерт ОСОБА_15 надав білий паперовий конверт на якому зазначено «кров на марлі» трупа ОСОБА_9 1967 р. Під час огляду вилучено футболка чорного кольору з нашаруванням РБК; штани чорного кольору з нашаруванням РБК; один в`язаний носок; один тапок синього кольору.

Колегія суддів вважає, що суд І інстанції обґрунтовано послався в своєму вироку, як на докази провини обвинуваченого ОСОБА_7 на протокол проведення слідчого експерименту від 22.06.2021 року, за участю підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 , відповідно до якого, ОСОБА_7 розказав та показав, яким чином було заподіяно тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_9 , а саме повідомив, що 09.05.2021 року близько 11 год. 00 хв. він разом з співмешканкою ОСОБА_10 та знайомим ОСОБА_16 (повних анкетних даних якого він не пам`ятає), прийшов до раніше знайомого ОСОБА_17 за адресою АДРЕСА_2 для спільного розпиття спиртних напоїв. Далі вони вчотирьох сіли за стіл у зальній кімнаті та почали розпивати спиртні напої. В ході розпиття спиртних напоїв ОСОБА_9 почав словесний конфлікт, в ході якого образив підозрюваного та його співмешканку ОСОБА_18 . В ході словесного конфлікту ОСОБА_7 наніс один удар по обличчю ОСОБА_9 . Від отриманого удару ОСОБА_9 впав зі стільця, а підозрюваний підійшов до ОСОБА_9 та наніс не менше чотирьох ударів ногами (лівою та правою), два з яких по тулубу та два по голові (зверху вниз). Також ОСОБА_7 пояснив, що після нанесення ударів, коли він виходив з квартири то потерпілий лежав на спині начебто хрипів, підкреслив, що ногами наніс чотири удари (два по обличчю, два по тулубу, обутий був у берці, після ударів обличчя потерпілого було розбите).

У зв`язку з тим, що свідок ОСОБА_11 помер на момент розгляду справи в суді І інстанції, суд І інстанції обґрунтовано послався на його показа, надані ним в ході слідчого експерименту за його участі.

Вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого злочину поза розумних сумнівів підтверджується протоколом проведення слідчого експерименту від 19.06.2021 року за участю свідка ОСОБА_11 , який розказав та показав, що 09.05.2021 року в утрішній час він разом з ОСОБА_19 та його ( ОСОБА_20 ) співмешканкою ОСОБА_18 прийшли у гості до ОСОБА_21 , який мешкав за адресою АДРЕСА_2 , де компанія сіла за стіл в зальній кімнаті та почала розпивати спиртні напої. В ході розпиття ОСОБА_20 заревнував ОСОБА_18 до ОСОБА_21 та почався конфлікт, в ході якого ОСОБА_22 наніс удар кулаком по голові ОСОБА_21 . Від чого останній впав на підлогу на спину. Далі ОСОБА_20 підійшов до ОСОБА_21 та наніс приблизно 10 ударів по голові та 3 по тулубу ОСОБА_21 . Далі ОСОБА_22 виштовхнув свідка, який намагався його відтягти від ОСОБА_21 за двері, закривши їх. При цьому, свідок почув ще 3-4 глухих звуки схожих на удари за дверима. Далі ОСОБА_22 вийшов з квартири та сказав «Пошли я убил его». Також свідок зазначив, що в час коли ОСОБА_20 почав бити ОСОБА_21 , ОСОБА_18 злякалась та вибігла з квартири, при цьому вона чула коли ОСОБА_20 сказав, що вбив ОСОБА_21 .

Згідно з висновком експерта № 197/19 від 26.07.2021 року, додаткової судово - медичної експертизи трупу ОСОБА_9 , 1967 року народження, згідно якого на підставі вивчення даних судово-медичного дослідження трупа г-на ОСОБА_9 (висновок експерта № 197 від 10.05.2021 р.), матеріалів кримінального провадження і у відповідь на поставлені питання, зроблено наступні висновки:

??? 1. Показання, дані підозрюваним ОСОБА_7 в ході його допиту від 10.06.2021 р. та в ході проведення слідчого експерименту за його участі від 22.06.2021 р. відповідають механізму утворення лише частині тілесних ушкоджень і не відповідають кількості тілесних ушкоджень виявлених при досліджені трупа г-на ОСОБА_9

??? 2. Показання, дані свідком ОСОБА_11 в ході його допитів від 09.05.2021 р. та 18.06.2021 р., а також в ході проведення слідчого експерименту за його участі від 19.06.2021 р. більш відповідають локалізації та механізму утворення тілесних ушкоджень виявлених при досліджені трупа г-на ОСОБА_9 , існує лише незначна розбіжність у кількості нанесених ударів, стосовно тулуба та кінцівок їх було дещо більше.

3. Всі тканини і органи забезпечені різними рецепторами, в тому числі і больовими. Пошкодження - це порушення анатомічної цілісності тканини або органу. Тому, при нанесенні ударів, які призводять до утворення пошкоджень, людина відчуває біль, яка може бути виражена в різному ступені. В даному випадку г-н ОСОБА_9 , при заподіянні йому тілесних ушкоджень відчував біль.

4. Враховуючи локалізацію та характер ушкоджень виявлених при досліджені трупа г-на ОСОБА_9 (Закрита черепно-мозкова травма у вигляді: переломів правої виличної кістки, верхньої щелепи (по типу Ле Фор 2), травматичного субдурального крововиливу у праву півкулю, субарахноїдального крововиливу у праву півкулю та мозочок; закрита травма грудної клітки у вигляді переломів ребер справа 5,6,7,8,9-го) можна вважати, що останній втрачав свідомість та не міг вчиняти активні дії (рухатись, ходити, здійснювати супротив, говорити та ін.).

5. Враховуючи локалізацію та характер ушкоджень виявлених при досліджені трупа г-на ОСОБА_9 (субдуральний крововилив справа об?ємом 240 мл, численні субарахноїдальні крововиливи у праву півкулю головного мозку та мозочок, наявність крові у шлуночках головного мозку), характеру розвитку трупних явищ під час огляду трупа в моргу 10.05.2021 р. (... трупне задубіння добре виражено у всіх групах досліджуваних м?язів; трупні плями синюшно-фіолетового кольору, розташовуються по задньобокових поверхнях трупа, при натисканні на них пальцем бліднуть і відновлюють своє забарвлення через 300 секунд (12.10 год., по Кононенко гниття не виражені...), характеру розвитку трупних явищ па час огляду трупа на місці події 09.05.2021 р. (... трупні плями блідо-фіолетового кольору, розташовуються по задній поверхні трупа та кінцівок, при натисканні зникають та відновлюють свій колір через 9 секунд…) можна вважати, що смерть г-на ОСОБА_9 настала ІНФОРМАЦІЯ_5 біля 14-00-15-00 годин.

Відповідно до висновку судово - психіатрічного експерта № 317 від 20.07.2021 р., ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як в момент вчинення правопорушення, так і в момент проведення експертизи, хронічними психічним захворюванням, тимчасовим розладом душевної діяльності, або недоумством не страждав і не страждає. Виявляє емоційно-нестійкий розлад особистості, ускладнений розладами психіки і поведінки внаслідок вживання алкоголю зі шкідливими наслідками, синдром залежності. В період здійснення інкримінованого діяння ОСОБА_7 виявляв емоційно-нестійкий нестійкий розлад особистості, ускладнений розладами психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю зі шкідливими наслідками, синдром залежності. В період здійснення інкримінованого правопорушення за своїм психічним станом міг повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. Під дію ст. 20 КК України (обмежена осудність) не підпадає. В період подій інкримінованого правопорушення перебував у стані простого алкогольного сп?яніння. У період здійснення інкримінованого діяння ОСОБА_7 не перебував у тимчасово-хворобливому стані, за своїм психічним станом міг повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. В даний час ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявляє емоційно-нестійкий розлад особистості, ускладнений розладами психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю зі шкідливими наслідками, синдром залежності. У застосуванні примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 не потребує.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що вищенаведені докази є належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для визнання винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 .

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника, що у обвинуваченого ОСОБА_7 , нібито, не було умислу на вбивство потерпілого, а лише мав на меті нанести йому тілесні ушкодження, про що свідчить нанесення ОСОБА_7 чотирьох ударів ОСОБА_9 , тобто на думку сторони захисту, правильною буде кваліфікація вищезазначених дій ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 19.06.2021 року за участю свідка ОСОБА_11 , який пояснив, що в ході розпиття ОСОБА_20 заревнував ОСОБА_18 до ОСОБА_21 та почався конфлікт, в ході якого ОСОБА_22 наніс удар кулаком по голові ОСОБА_21 , від чого останній впав на підлогу на спину. Далі ОСОБА_20 підійшов до ОСОБА_21 та наніс приблизно 10 ударів по голові та 3 по тулубу ОСОБА_21 . Далі ОСОБА_22 виштовхнув свідка, який намагався його відтягти від ОСОБА_21 за двері, закривши їх. При цьому, свідок почув ще 3-4 глухих звуки схожих на удари за дверима. Далі ОСОБА_22 вийшов з квартири та сказав «Пошли я убил его».

Згідно з висновком експерта № 197/19 від 26.07.2021 року, додаткової судово - медичної експертизи трупу ОСОБА_9 :

1. Показання, дані підозрюваним ОСОБА_7 в ході його допиту від 10.06.2021 р. та в ході проведення слідчого експерименту за його участі від 22.06.2021 р. відповідають механізму утворення лише частині тілесних ушкоджень і не відповідають кількості тілесних ушкоджень виявлених при досліджені трупа г-на ОСОБА_9

??? 2. Показання, дані свідком ОСОБА_11 в ході його допитів від 09.05.2021 р. та 18.06.2021 р., а також в ході проведення слідчого експерименту за його участі від 19.06.2021 р. більш відповідають локалізації та механізму утворення тілесних ушкоджень виявлених при досліджені трупа г-на ОСОБА_9 , існує лише незначна розбіжність у кількості нанесених ударів, стосовно тулуба та кінцівок їх було дещо більше.

Колегія суддів, враховуючи, що показання, надані свідком ОСОБА_11 в ході проведення слідчого експерименту від 19.06.2021 р. більш відповідають локалізації та механізму утворення тілесних ушкоджень виявлених при досліджені трупа ОСОБА_9 , існує лише незначна розбіжність у кількості нанесених ударів, стосовно тулуба та кінцівок, а саме їх було ще більше, що було підтверджено висновком експерта № 197/19 від 26.07.2021 року, критично відноситься до твердження про відсутність наміру у ОСОБА_7 заподіяти смерть потерпілому ОСОБА_9 .

Доводи апеляційної скарги захисника, що обвинувачений ОСОБА_7 не хотів вбивати потерпілого, спростовуються фактичними обставинами справи, оскільки про умисел саме на заподіяння смерті потерпілого, свідчить кількість ударів (не менше 24) та локалізація тілесних ушкоджень в життєво важливі органи, від яких настала смерть потерпілого, що було підтверджено СМЕ. Обвинувачений ОСОБА_7 не зробив ніяких дій, направлених на надання допомоги, а просто залишив місце скоєння злочину. Доводи про те, що зазначений злочин могла скоїти інша особа, нічим не підтверджуються.

Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 7 лютого 2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», за п. 13 ч. 2 ст. 115 КК кваліфікуються дії особи, яка раніше вчинила умисне вбивство, за винятком убивства, передбаченого статтями 116-118 цього Кодексу. Відповідальність за повторне умисне вбивство настає незалежно від того, чи була винна особа раніше засуджена за перший злочин, вчинила вона закінчене вбивство чи готування до нього або замах на нього, була вона виконавцем чи іншим співучасником злочину.

Колегія суддів погоджується з висновками суду І інстанції, що фактичні обставини, встановлені судом в цьому кримінальному проваджені, зумовлюють висновок, що обвинувачений ОСОБА_7 , будучи раніше засудженим за умисне вбивство, вчинив нове кримінальне правопорушення, при цьому характер і спосіб спричинених потерпілому тілесних ушкоджень свідчать про направленість умислу обвинуваченого на позбавлення життя потерпілого.

Колегія суддів вважає доведеним поза розумних сумнівів, що саме ОСОБА_7 скоїв інкримінований йому злочин, а саме за ознаками умисного вбивства, вчиненому особою, яка раніше вчинила умисне вбивство.

За таких обставин, на думку колегії суддів, вина обвинуваченого ОСОБА_7 підтверджується належними та допустимими доказами, які досліджені судом першої інстанції, яким дана відповідна правова оцінка та обґрунтовано покладені в основу вироку.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора ОСОБА_8 стосовно призначеного покарання, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з абзацом 2 пункту 1 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року (в ред. Постанови Верховного Суду №8 від 12.06.2009 року) призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

На підставі ст.ст. 50, 65 КК України особі, що скоїла злочин, повинно бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів з урахуванням ступеня тяжкості скоєного злочину, особи винного і обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

На думку колегії суддів, міра покарання ОСОБА_7 призначена у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, з урахуванням тяжкості злочину, який відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, конкретних обставин справи, даних про його особу, який вину визнав частково, не одружений, на утриманні малолітніх дітей не має, не працює, раніше судимий за умисне вбивство, вчинив злочини у стані алкогольного сп`яніння, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, з 22.03.2021 перебуває під наглядом лікаря нарколога з діагнозом вживання алкоголю з шкідливими наслідками, за місцем проживання характеризується негативно.

Оскільки за вимогами ст. 65 КК України покарання повинно бути необхідним та достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів, колегія суддів вважає, що призначене покарання судом першої інстанції у виді 12 років позбавлення волі є саме таким.

Загальні засади призначення покарання (ст. 65 КК) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду і розміру, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Доводи апеляційної скарги прокурора, що при призначенні покарання судом І інстанції не враховано, що обвинувачений ОСОБА_7 раніше судимий за ч. 1 ст. 115 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі, є необґрунтованими, оскільки його дії вже кваліфіковані як умисне вбивство, вчинене особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, а тому, визнання цієї обставини, як додатково обтяжуючою покарання обставиною, недопустимо.

З урахуванням фактичних обставин кримінального провадження, даних про особу обвинуваченого, колегією суддів не знайдено підстав для задоволення апеляційних скарг захисника та прокурора.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при розгляді справи не допущено таких суттєвих порушень КПК або КК України, які б тягли за собою скасування вироку або зміни міри покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги прокурора ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Дружківського міського суду Донецької області від 03 липня 2024 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді: