печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2025 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Печерського районного суду м. Києва клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах першого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, катувань, інших видів неналежного поводження з особами, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000101 від 29.03.2019,

УСТАНОВИВ:

У провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах першого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, катувань, інших видів неналежного поводження з особами, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором другого відділу першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , про арешт майна в рамках розслідування кримінального провадження № 0000101 від 29.03.2019 щодо підозрюваного ОСОБА_7 за ч. ч. 2, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190, ч. 2, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 209 КК України, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України, а саме на транспортний засіб Mercedes-Benz Е 220, д.н.з НОМЕР_1 , vin: НОМЕР_2 , який згідно даних, які містяться у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , зареєстрований за ОСОБА_5 , та є спільною сумісною власністю подружжя: ОСОБА_7 і ОСОБА_5 , із забороною відчуження та розпорядження.

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 клопотання підтримав з викладених у ньому підстав, просив задовольнити.

Представник власника майна ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 заперечувала щодо задоволення клопотання, зазначивши, що вказане майно не має жодного відношення до кримінального провадження, власник майна не має процесуального статусу у вказаному кримінальному провадженні, вказаний автомобіль є її власністю. Крім того зазначила, що ухвалою слідчого судді вказане майно повернуто як тимчасово вилучене, тому просила відмовити у задоволенні клопотання.

Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши думку учасників судового провадження, слідчий суддя дійшов такого висновку.

З матеріалів клопотання убачається, що Головне слідче управління Державного бюро розслідувань здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000101 від 29.03.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 255, ч. 4 ст. 190, ч. ч. 3, 4 ст. 358, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 362 КК України.

05.09.2023 у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні наступних кримінальних правопорушень:

- організації заволодіння та заволодінні чужим майном шляхом обману в особливо великому розмірі, вчиненому у складі злочинної організації, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України;

- організації вчинення фінансових операцій чи правочинів з коштами або іншим майном, одержаними внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів, а також вчиненні дій, спрямованих на приховання чи маскування незаконного походження таких коштів або іншого майна чи володіння ними, прав на такі кошти або майно, джерела їх походження, місцезнаходження, переміщення, а так само набуття, володіння або використання коштів чи іншого майна, одержаних внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів, вчиненому в великих розмірах у складі злочинної організації, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 209 КК України;

- організації підроблення посвідчення або іншого офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, громадянином-підприємцем, нотаріусом, державним реєстратором, суб`єктом державної реєстрації прав, особою, яка уповноважена на виконання функцій держави щодо реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його іншою особою, а також виготовлення підроблених печаток, штампів чи бланків підприємств, установ чи організацій незалежно від форми власності, з тією самою метою, вчиненому повторно у складі злочинної організації, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 358 КК України;

- організації використання завідомо підробленого документу, вчиненому повторно у складі злочинної організації, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено, що протягом 2018 року (точна дата не установлена) ОСОБА_7 з метою особистого збагачення вирішив створити злочинну організацію для заволодіння грошовими коштами суб`єктів господарювання, тобто чужим майном, шляхом вчинення низки протиправних дій, поєднаних із обманом, втручаючись у їх господарські операції. З цією метою ОСОБА_7 розробив багатоетапний алгоритм вчинення злочину, який полягав у наступному.

Як зазначено у клопотанні, полем своєї протиправної діяльності ОСОБА_7 обрав взаємовідносини між суб`єктами господарювання в аграрній сфері економіки, а саме господарські відносини між сільськогосподарськими виробниками щодо купівлі-продажу зернових та олійних культур.

Добре усвідомлюючи, що зазвичай господарські взаємовідносини у цій сфері базуються на принципах довіри і добросовісності, а господарські договори, як правило, підписуються шляхом пересилання їх примірників поштою або електронними засобами зв`язку, без особистої присутності представників сторін, ОСОБА_7 вирішив скористатися такою ситуацією для реалізації свого злочинного плану та досягнення корисливої мети.

Під час готування до вчинення злочину ОСОБА_7 організовував збір та аналіз інформації про потенційних потерпілих, грошовими коштами яких планувалося заволодіти, вивчав дані про керівників, бухгалтерів, менеджерів цих суб`єктів господарювання, їх статистичну звітність, історію взаємовідносин, об`єми наявних зернових та місця їх зберігання, вартість товару за одиницю, умови поставки та іншу інформацію, у потребі якої могла виникнути необхідність при подальшому спілкуванні із потенційними потерпілими.

Отримавши таким чином необхідний об`єм інформації про конкретного суб`єкта господарювання, реалізація злочинного плану, розробленого ОСОБА_7 , переходила на наступний етап, який передбачав безпосереднє вчинення обманних дій шляхом психологічних маніпуляцій.

На цьому етапі, володіючи основами маркетингу і підприємницької діяльності, вивчивши кон`юнктуру і специфіку агарного ринку, ОСОБА_7 за розробленим злочинним планом здійснював втручання у переддоговірні відносини між суб`єктами господарювання щодо купівлі-продажу зернових та олійних культур.

Зокрема, один із учасників злочинної організації телефонував керівнику або представнику реального покупця і, вводячи останнього в оману різними методами психологічних маніпуляцій, відрекомендовувався керівником продавця, намагаючись у процесі розмови викликати в опонента довіру до себе. Після знайомства потенційному потерпілому висловлювалася пропозиція купити зернові або олійні культури за вигідною ціною, дещо нижчою ніж ринкова на такий вид продукції. У разі зацікавленості покупця домовлялися, що надалі всі деталі поставки повідомить помічник керівника продавця або його бухгалтер, ролі яких виконували інші учасники злочинної організації.

Одночасно той самий або інший учасник злочинної організації телефонував керівнику або представнику продавця і, вводячи останнього в оману різними методами психологічних маніпуляцій, відрекомендовувався керівником покупця, намагаючись у процесі розмови викликати в опонента довіру до себе. Після знайомства потенційному потерпілому висловлювалася пропозиція продати зернові або олійні культури за вигідною ціною, дещо вищою ніж ринкова на такий вид продукції. У разі зацікавленості продавця домовлялися, що надалі всі деталі поставки повідомить помічник керівника покупця або його бухгалтер, ролі яких виконували інші учасники злочинної організації.

Досудовим розслідуванням установлено, що надалі інші учасники злочинної організації при спілкуванні у телефонному режимі із представниками покупця і продавця, вводячи їх в оману, виманювали у них копії статутних і реєстраційних документів їх підприємств, нібито для необхідності підготовки договору поставки чи купівлі-продажу та додатків до нього. Окрім цього під приводом необхідності перевірки суб`єктів господарювання та повноважень службових осіб виманювалися фотокопії документів про призначення директорів на посади, дані про наявні об`єми зернових на елеваторах, їх аналізні картки з якісними показниками, статистичні звіти і тому подібне.

Одночасно за допомогою корупційних зв`язків у податкових органах учасники злочинної організації отримували відомості із електронних баз даних Державної податкової служби України, які також використовували для збору та аналізу конфіденційної інформації про суб`єкта господарювання та його господарську діяльність.

Заволодівши довірою службових осіб або представників покупця і продавця, отримавши всі необхідні документи учасники злочинної організації переходили до наступної стадії реалізації злочинного плану ОСОБА_7 , яка передбачала підготовку до заволодіння чужими коштами з використанням підставного банківського рахунку.

Маючи повний пакет статутних і реєстраційних документів, ОСОБА_7 за допомогою інших учасників злочинної організації підшуковував сторонніх осіб, так званих «лижників», які за винагороду погоджувалися вчинити низку протиправних дій.

На ім`я цих підставних осіб виготовлялися підроблені паспорти, печатка та інші документи суб`єкта господарювання, необхідні для відкриття банківського рахунку від імені підприємства - продавця, на який відповідно до злочинного плану мали надійти кошти за поставку продукції.

Використовуючи підроблений паспорт, печатку і пакет необхідних документів підставна особа під контролем учасників злочинної організації зверталася до банківського відділення, заздалегідь обраної банківської установи, та відкривала один чи декілька банківських рахунків від імені підприємства - продавця без відома його дійсних службових осіб.

Одночасно та ж сама або інша підставна особа відкривала у інших банківських відділеннях, заздалегідь обраних банківських установ, один чи декілька банківських рахунків від імені інших підприємств, які мали використовуватися для приховування отриманих злочинним шляхом грошових коштів.

Отримані в банку електроні ключі від системи дистанційного доступу «Клієнт-банк» підставна особа (так званий «лижник») передавала довіреній особі ОСОБА_7 , яка через віддалений доступ здійснювала банківські операції від імені підприємств, чиї особисті дані були використані.

Маючи повний контроль над підставними банківськими рахунками, злочинний план ОСОБА_7 переходив на інший етап його реалізації, який передбачав безпосереднє заволодіння грошовими коштами суб`єктів господарської діяльності.

Продовжуючи телефонні перемовини від імені службових осіб продавця і покупця та вводячи їх дійсних представників в оману, учасники злочинної організації запевняли, що готові до підписання договору поставки або купівлі-продажу та безпосереднього відвантаження товарної продукції, яка зберігалася як правило на зернових елеваторах.

Слдічий у клопотанні також зазначає, що для реалізації злочинного плану представникам покупця направлявся заздалегідь підроблений договір поставки або купівлі-продажу, у якому серед реквізитів продавця було зазначено дані підставного (фіктивного) рахунку, для можливості здійснення попередньої оплати за договором. Представникам продавця направлявся аналогічний договір поставки або купівлі-продажу, у якому зазначалися його дійсні дані, для підготовки і надання насамперед складської квитанції чи іншого документа, згідно із якими товар переходив від продавця у власність покупця.

Не підозрюючи обману, службові особи підприємства - покупця, вважаючи, що проводять переговори із реальними представниками продавця, перераховували частину грошових коштів, як правило 80 відсотків від суми договору, в якості попередньої оплати за поставлений товар, на вказаний у договорі підставний (фіктивний) рахунок підприємства - продавця.

Одночасно, будучи введеними в оману, службові особи підприємства - продавця реєстрували у Реєстрі складських документів на зерно складську квитанцію чи передавали інший документи, згідно з якими партія зерна переходила у власність покупця, очікуючи від нього грошові кошти.

Натомість, володіючи ключами електронного доступу до підставних банківських рахунків, які використовувалися в злочинній схемі, ОСОБА_7 та учасники злочинної організації отримували можливість розпорядитися ними як своїми власними.

Після цього реалізація злочинного плану переходила на наступний етап, який передбачав переведення отриманих шахрайським шляхом грошових коштів в готівку та безповоротне заволодіння ними, шляхом вчинення низки дій, спрямованих на їх легалізацію, тобто приховування протиправного джерела їх походження.

Так, підставна особа (так званий «лижник»), використовуючи підроблений паспорт на ім`я директора підприємства - продавця, зверталася до банківського відділення та отримувала у його касі визначену суму готівкових коштів, знятих із підставного (фіктивного) банківського рахунку, відкритого від імені підприємства - продавця, нібито для виплати заробітної плати найманим працівникам.

Як встановлено в ході досудового розслідування, з метою приховання злочинного походження отриманих грошових коштів інша їх частина перераховувалася за допомогою системи дистанційного доступу «Клієнт банк» на підставні (фіктивні) рахунки, відкриті від імені суб`єктів господарювання, нібито як оплата за поставлений товар чи надані послуги за господарськими договорами.

Надалі та ж сама або інша підставна особа (так званий «лижник») зверталася до банківського відділення і отримувала у його касі визначену суму готівкових коштів, знятих із підставного банківського рахунку нібито для виплати заробітної плати найманим працівникам.

Всі суми готівкових коштів підставні особи (так звані «лижники») передавали через учасників злочинної організації ОСОБА_7 , який надалі розпоряджався ними на власний розсуд.

Таким чином, реалізовуючи вищеописаний алгоритм протиправних дій, діючи шляхом обману з елементами психологічних маніпуляцій, ОСОБА_7 спільно із іншими учасниками злочинної організації заволодівав грошовими коштами суб`єктів господарської діяльності в особливо великих розмірах, які обертав на власну користь, розподіляючи між усіма учасниками злочинної організації відповідно до їх ролі, виконаних функцій та завдань.

Як убачається з клопотанні, досягнувши злочинної мети, тобто протиправно заволодівши грошовими коштами суб`єктів господарської діяльності, на певний період часу за вказівкою ОСОБА_7 учасники злочинної організації припиняли свою діяльність, побоюючись її викриття та вживаючи заходів для приховування слідів вчинення злочину, зокрема знищення підроблених паспортів, печаток, документів, використаних мобільних телефонів і карток операторів мобільного зв`язку, принтерів, інших предметів і документів, які були використані під час вчинення злочинних дій.

Через певний період часу, спостерігаючи за реакцією потерпілих осіб, у разі відсутності кримінального переслідування з боку правоохоронних органів, за вказівкою ОСОБА_7 злочинна організація відновлювала свою протиправну діяльність, розробляючи, організовуючи та вчиняючи за аналогічною схемою нові епізоди злочинних дій, спрямовані на заволодіння чужими грошовими коштами суб`єктів господарської діяльності.

Усвідомлюючи неспроможність одноособово реалізувати свій злочинний намір, ОСОБА_7 , планував досягнути поставленої мети за рахунок створення і керування стійкою ієрархічною структурою - злочинною організацією, яку він почав формувати приблизно у 2018 році (більш точний період часу стороною обвинувачення не встановлений), обравши направленістю її діяльності - незаконне власне збагачення внаслідок вчинення протиправних дій, спрямованих на заволодіння чужим майном шляхом обману, в особливо великому розмірі, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, підроблення посвідчення або іншого офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, громадянином-підприємцем, нотаріусом, державним реєстратором, суб`єктом державної реєстрації прав, особою, яка уповноважена на виконання функцій держави щодо реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його іншою особою, а також виготовлення підроблених печаток, штампів чи бланків підприємств, установ чи організацій незалежно від форми власності, з тією самою метою, вчиненому повторно у складі злочинної організації, та організації використання завідомо підробленого документу, набуття, володіння, використання, розпорядження майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, у тому числі здійснення фінансової операції з таким майном, вчиненні дій, спрямованих на приховування, маскування походження такого майна або володіння ним, джерела його походження, вчинені особою, яка знала або повинна була знати, що таке майно одержано злочинним шляхом.

Визначившись із напрямом протиправної діяльності, поклавши на себе функції організатора і керівника злочинної організації, ОСОБА_7 особисто підбирав її учасників забезпечуючи при цьому стійкість організованої групи, керованість і тривалість намічених ним злочинних дій, використовуючи для відбору кандидатів їх особисті якості - схильність до вчинення корисливих злочинів, умови та спосіб їх життя, фізичний стан, зв`язки, здатність до підпорядкування, тощо.

Так, приблизно у 2018 році перебуваючи в м. Дніпро Дніпропетровської області, більш точний час та місце досудовим розслідуванням встановити не вдалося, ОСОБА_7 , разом з іншими на даний час невстановленими особами, вирішив створити стійке ієрархічне об`єднання осіб для спільної діяльності з метою вчинення особливо тяжких, тяжких та інших злочинів, до складу насамперед якої як виконавців (співвиконавців) залучив своїх знайомих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , з якими ОСОБА_7 підтримував дружні довірливі відносини.

Кожен із вищевказаних осіб з власних мотивів, а також під керівним впливом ОСОБА_7 , погодилися на участь у злочинній організації, після чого ОСОБА_7 всім учасникам довів загальну мету розробленого плану на заволодіння грошовими коштами суб`єктів господарської діяльності, алгоритм протиправних дій на кожному із етапів реалізації злочинного плану, а також відведену роль кожному із учасників злочинної організації на виконання конкретних завдань, спрямованих на досягнення єдиного злочинного результату.

Слідством також встановлено, що в процесі діяльності злочинної організації за вказівкою ОСОБА_7 для виконання окремих завдань та етапів реалізації злочинного плану були залучені як виконавці (співвиконавці) інші особи, а саме: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , які також надали згоду на участь у злочинній організації, виконуючи із корисливих мотивів відведену їм роль та доручені завдання.

Усі вказані учасники злочинної організації усвідомлювали факт її існування під керівництвом ОСОБА_7 та підтвердили реальність своїх намірів шляхом зайняття спільною злочинною діяльністю у складі злочинної організації, спрямованої на досягнення єдиного злочинного результату.

Отримавши від вказаних осіб згоду на участь у злочинній організації, ОСОБА_7 за покладеними на себе функціями її організатора і керівника, з метою підготовки до вчинення корисливих злочинів, дотримання співучасниками заходів конспірації для протидії викриттю правоохоронними органами, підтримуючи між собою міцні внутрішні зв`язки, довів всім учасникам та узгодив з ними чіткі правила поведінки в середині ієрархічного злочинного угрупування, керівником якого визнали ОСОБА_7 .

Стійкість злочинної організації ОСОБА_7 забезпечувалась за рахунок її стабільного складу, централізованого підпорядкування учасників, єдиним для всіх правил поведінки, планування злочинної діяльності та чіткого розподілу ролей.

Таким чином, як встановлено слідством, ОСОБА_7 , починаючи із 2018 року, для вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів на території різних регіонів України з метою особистого збагачення за рахунок заволодіння чужим майном шляхом обману була створена злочинна організація, яка характеризувалась попередньою зорганізованістю в спільне об`єднання для вчинення злочинів; чіткою ієрархією; стабільністю і згуртованістю свого складу; розробкою та узгодженням планів та методів вчинення злочинів, пов`язаних із заволодінням чужими грошовими коштами; об`єднаністю злочинів єдиним планом з розподілом функції кожного із учасників групи, спрямованих на досягнення єдиної злочинної мети; обізнаністю усіх учасників групи з планом злочинних дій; наявністю загальновизнаних правил поведінки; домовленістю та готовністю до вчинення злочинів всіма членами злочинної організації у будь-який час; розподілом грошових коштів, отриманих від злочинної діяльності між всіма її учасниками; приховування наслідків вчинених протиправних дій та не притягнення учасників організації до кримінальної відповідальності за вчинені злочини.

Зокрема відповідно до розподілу ролей між учасниками створеної злочинної організації кожен з них виконував наступні ролі та завдання, а саме ОСОБА_7 , будучи організатором і керівником злочинної організації, а також організатором і виконавцем конкретних злочинних дій, виконував наступні функції: здійснював загальне керівництво та координацію діями всіх учасників злочинної організації; спільно з іншими учасниками злочинної організації розробляв плани вчинення злочинів, координував їх дії під час вчинення кримінальних правопорушень; розподіляв ролі між усіма учасниками злочинної організації, проводив інструктаж учасників безпосередньо перед вчиненням протиправних дій; встановлював визнані всіма учасниками правила поведінки та конспірації в організації та забезпечував їх дотримання; організовував отримання підроблених бланків паспортів громадян України, до яких вклеювалися фотокартки підставних осіб (так званих «лижників») та вносилися особисті дані реальних службових осіб суб`єктів господарювання; у разі необхідності особисто приймав участь у реалізації злочинного плану, телефонуючи від імені керівників підприємств службовим особам їх контрагентів, які обрані потенційними жертвами; контролював і розподіляв грошові кошти, які отримувались від вчинення противоправної діяльності, між учасниками організації; здійснював підбір виконавців злочинів.

До складу злочинної організації ОСОБА_7 входили ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_18 , ОСОБА_16 , ОСОБА_13 , ОСОБА_19 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 та інші невстановлені стороною обвинувачення особи,

Таким складом керівників та учасників злочинної організації, під керівництвом ОСОБА_7 та відповідно до розроблених ним планів, вищевказаними особами, кожен з яких виконував заздалегідь відведену йому роль і конкретно визначені завдання, у період з 2018 по 2022 роки вчинено наступні злочинні дії, що мають ознаки тяжких та особливо тяжких злочинів.

Зокрема, протягом лютого-березня 2019 року злочинна організація, діючи шляхом обману, здійснюючи підроблення офіційних документів, паспортів, печаток та штампів, використовуючи завідомо підроблені документи та дотримуючись алгоритму злочинного плану ОСОБА_7 , заволоділа грошовими коштами ТОВ «Аграрна компанія 2004Катеринопільський елеватор» на загальну суму 29 296 640,00 гривень.

Окрім того, продовжуючи свою протиправну діяльність злочинна організація, очолювана ОСОБА_7 , діючи відповідно до вищеописаного алгоритму, вчинила інші тяжкі та особливо тяжкі кримінальні правопорушення, обставини вчинення яких викладені в обвинувальному акті у кримінальному провадженні № 0000201 від 06.03.2023 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_16 , ОСОБА_19 , яке на теперішній час розглядається в Шевченківському районному суді м. Києва.

Так, у період із серпня по вересень 2019 року злочинна організація, діючи шляхом обману, здійснюючи підроблення офіційних документів, паспортів, печаток та штампів, використовуючи завідомо підроблені документи та дотримуючись алгоритму злочинного плану ОСОБА_7 , заволоділа грошовими коштами СФГ «Україна» на загальну суму 16 487 929,68 гривні.

Надалі, не будучи викритою правоохоронними органами, у період із листопада 2020 року по січень 2021 року злочинна організація, здійснюючи підроблення офіційних документів, паспортів, печаток та штампів, використовуючи завідомо підроблені документи та дотримуючись алгоритму злочинного плану ОСОБА_7 , заволоділа грошовими коштами ТОВ «Думна Агро» на загальну суму 7 800 000 гривень.

Також не будучи викритою правоохоронними органами, протягом серпня-вересня 2021 року злочинна організація, діючи шляхом обману, здійснюючи підроблення офіційних документів, паспортів, печаток та штампів, використовуючи завідомо підроблені документи та дотримуючись алгоритму злочинного плану ОСОБА_7 , заволоділа грошовими коштами ТОВ «ОККО Бізнес Партнер» на загальну суму 16 340 008,17 гривень.

У період з грудня 2021 року по січень 2022 року злочинна організація, діючи шляхом обману, здійснюючи підроблення офіційних документів, паспортів, печаток та штампів, використовуючи завідомо підроблені документи та дотримуючись алгоритму злочинного плану ОСОБА_7 , продовжила свою протиправну діяльність у вчинила замах на заволодіння грошовими коштами ТОВ «Млин Агра» на загальну суму 52 000 000 гривень, однак не довела свої злочинні наміри до завершення з причин, що не залежали від волі її учасників, оскільки їх діяльність була викрита працівниками поліції.

Після створення злочинної організації у 2018 році і протягом всього вищевказаного періоду часу ОСОБА_7 незмінно був її керівником, забезпечуючи її діяльність та приховування вчинених протиправних дій

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 користується автомобілем Mercedes-Benz Е 220, д.н.з НОМЕР_1 , vin: НОМЕР_2 , право власності на який оформлено на його дружину ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу від 28.09.2021.

Слідчий у клопотанні зазначає, що з огляду на це, а також враховучи відсутність офіційних доходів ОСОБА_22 та ОСОБА_5 , вказаний автомобіль міг придбаний за кошти, якими заволоділа злочинна організація у період 2019-2022 під керівництвом ОСОБА_7 , під час шахрайських дій.

Слідчий вказав, що необхідність арешту майна зумовлюється необхідністю забезпечення можливої конфіскації майна, у разі доведення вини ОСОБА_22 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених 4 ст. 190, ч. 3 ст. 209 КК України, за які передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з пунктом 3 частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою конфіскації майна як виду покарання.

Відповідно до частини десятої статті 171 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Стаття 60 СК України визначає, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. При тому, що не має значення за ким зареєстровано таке майно, оскільки спільна сумісна власність розповсюджується на майно і у тому випадку, коли право власності на майно зареєстровано лише за одним з подружжя.

Відповідно до частини першої статті 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно з частиною першою статті 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Як убачається з матеріалів клопотання, шлюб між подружжям ОСОБА_7 і ОСОБА_5 укладено у 2004 році відповідно до актового запису про шлюб від 31.07.2004 № 469, вищевказане майно набуте після укладення шлюбу.

У зв`язку з тим, що майно, яке належить дружині підозрюваного може бути джерелом для забезпечення можливої конфіскації майна, у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на таке майно.

З огляду на вказані законодавчі вимоги, при вирішенні питання арешту майна, обґрунтованим буде накладення такого арешту не на все спільне майно подружжя, а лише на його частину, яка утворює частку підозрюваного у ньому. Такий підхід узгоджується з правовою позицією Великої палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 24.04.2019 у справі № 2-3392/11 (провадження № 14-105цс19).

Ураховуючи зазначене, слідчий суддя дійшов висновку, що для забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання, вбачаються правові підстави для накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_7 , а саме на 1/2 транспортного засобу Mercedes-Benz Е 220, д.н.з НОМЕР_1 , vin: НОМЕР_2 , який згідно даних, які містяться у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , зареєстрований за ОСОБА_5 , та є спільною сумісною власністю подружжя: ОСОБА_7 і ОСОБА_5 , із забороною відчуження та розпорядження.

Одночасно слідчий суддя звертає увагу на те, що у вступній та резолютивній частині ухвали, постановленій під час розгляду даного клопотання, неправильно вказано номер судової справи «757/24288/25-к» та номер провадження «1-кс-21902/25» замість: номер судової справи «757/24142/25-к», номер провадження «1-кс-21756/25». Тому слід вважати написаним у вступній та резолютивній частині судового рішення номер судової справи «757/24142/25-к», номер провадження «1-кс-21756/25».

Керуючись статтями 26, 107, 117, 131, 132, 171-173, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_7 , а саме на 1/2 транспортного засобу Mercedes-Benz Е 220, д.н.з НОМЕР_1 , vin: НОМЕР_2 , який згідно даних, які містяться у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , зареєстрований за ОСОБА_5 , та є спільною сумісною власністю подружжя: ОСОБА_7 і ОСОБА_5 , із забороною відчуження та розпорядження.

У задоволенні іншої частини вимог клопотання відмовити.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Зобов`язати слідчого/прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу особі, на майно якої, накладено арешт.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1