справа № 619/4199/25
провадження № 1-кс/619/708/25
УХВАЛА

іменем України

24 липня 2025 року м. Дергачі

Слідчий суддя Дергачівського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , у кримінальному проваджненні, внесеного до ЄРДР за №0000123 від 22.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно.

Клопотання обґрунтовує тим, що у провадженні СД ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000123 від 22.07.2025, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 21.07.2025 під час проведення огляду місця події на відкритій ділянці місцевості, що розташована за точними координатами: 49.9748197, 36.1186766 по вул. Сумський шлях в с-щі Подвірки, Харківського району, Харківської області, де у військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було виявлено та вилучено речовину схожу на наркотичну та психотропну.

З метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення та відшукання предметів, знарядь та інших речових доказів, a також встановлення фактичних відомостей щодо вищевказаних протиправних дій, 21.07.2025 дізнавачем СД ВП №3 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 , проведено огляд місця події на відкритій ділянці місцевості, що знаходиться за координатами 49.9748197, 36.1186766, по вул. Сумський Шлях, в с. Подвірки, Харківського району, Харківської області, під час якого у військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 , було виявлено та вилучено: 1) полімерний зіп-пакет, всередині якого знаходиться речовина рослинного походження, зеленого кольору, у сухому стані, що було вилучено та поміщено до сейф-пакету PSP 1223697 з пояснювальними написами та підписами учасників огляду; 2) два полімерні прозорі зіп-пакети всередині яких знаходиться кристалоподібна речовина білого кольору, що було вилучено та поміщено до сейф-пакету WAR 0076723 з пояснювальними написами та підписами учасників огляду.

22.07.2025 дізнавачем СД ВП № 3. ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , винесено постанову про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання вищевказаного вилученого майна.

Відповідно до положень ст. ст. 167-169 КПК України вилучене в ході огляду місця події 21.07.2025 є тимчасово вилученим майном.

Прокурор вказує, що метою накладання арешту на вищезазначене майно є збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження, для забезпечення кримінального провадження, зокрема необхідність їх використання в ході досудового розслідування в якості доказів, для призначення судових експертиз (судової експертизи за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів») та проведення інших слідчих дій, просить накласти арешт на вилучене 21.07.2025, у ході огляду місця події майно.

Прокурор у судове засідання не з`явився, у матеріалаз клоптання міститься заява прокурора, в якій він просив клоптання задовольнити повністю, справу розглянути без його участі.

Слідчий суддя, дослідивши надані матеріали, дійшов висновку про наявність підстав для надання дозволу на арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Метою накладання арешту на вищезазначене майно є забезпеченням кримінального провадження, зокрема, необхідність долучення до матеріалів кримінального провадження в якості речових доказів, для призначення судових експертиз тощо.

Усі зазначені вище процесуальні дії направлені на здійснення швидкого, неупередженого та об`єктивного досудового розслідування з метою встановлення істини по кримінальному провадженню та виконання завдань, передбачених статтею 2 КПК України.

Крім того, відповідно до положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину та завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

На теперішній час вилучене майно відповідає критеріям речових доказів та є достатні підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, яке інкримінується, або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому існують обґрунтовані підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити даний вид забезпечення кримінального провадження, так як незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження вилученого майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Прокурор обґрунтував підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна.

Клопотання про арешт майна відповідає вимогам ст.171 КПК України.

Метою накладання арешту на вищезазначене майно є забезпечення кримінального провадження, зокрема, необхідність його використання в ході досудового розслідування в якості речових доказів, для призначення судових експертиз та проведення інших слідчих дій.

Всі зазначені вище процесуальні дії направлені на здійснення швидкого, неупередженого та об`єктивного досудового розслідування з метою встановлення істини по кримінальному провадженню.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Проаналізувавши вищенаведені обставини, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить висновку, що на час розгляду клопотання є достатньо підстав вважати, що майно, вказане у клопотанні, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України та ст. 170 КПК України.

Отже, слідчий надав достатньо доказів того, що незастосування арешту до майна може призвести до його зникнення та настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Таким чином, клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 98, 132, 167-173, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно із забороною відчуження, користування та розпорядження, у межах кримінального провадження №0000124 від 22.07.2025, за ч. 1 ст. 309 КК України, яке було вилучено 21.07.2025 у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час проведення огляду місця події на відкритій ділянці місцевості, яка розташована за точними координатами: 49.9748197, 36.1186766, по вул. Сумський Шлях, в с. Подвірки, Харківського району, Харківської області, а саме на: 1) полімерний зіп-пакет, всередині якого знаходиться речовина рослинного походження, зеленого кольору, в сухому стані, що було вилучено та поміщено до сейф-пакету PSP 1223697 з пояснювальними написами та підписами учасників огляду; 2) два полімерні прозорі зіп-пакети всередині яких знаходиться кристалоподібна речовина білого кольору, що було вилучено та поміщено до сейф-пакету WAR 0076723 з пояснювальними написами та підписами учасників огляду, що належить ОСОБА_4 .

Визначення місця зберігання вищевказаного майна доручити стороні обвинувачення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1