28.08.2025 Справа № 363/3558/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2025 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Вишгороді обвинувальний акт у кримінальному проваджені №0000044, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.02.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, українець, уродженець с. Терезине Білоцерківського району Київської області, має вищу освіту, одружений, не має утриманні осіб, які відповідно до закону потребують його піклування, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 НГУ, командир 2-го взводу оперативного призначення (на бронетранспортерах) 2-го батальйону оперативного призначення (ВОС-0210003), зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 , проживає за адресою:

АДРЕСА_2 , на обліку у лікаря психіатра не перебуває, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною першою статті 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , будучи командиром 2-го взводу оперативного призначення

4-ї роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) 2-го батальйону оперативного призначення (ВОС-0210003) військової частини НОМЕР_1 у порушення вимог ст.ст. 41, 68, 92 Конституції України, ст.ст. 178, 328 Цивільного кодексу України, ст.ст. 11, 12, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 №2471 Х-ІІ, п.п. 1, 9 Положення по дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №576,

п.п. 8.1, 8.2, 8.3, 8.9 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 №622, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, але не пізніше 17.02.2025, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, з метою подальшого збуту, придбав, згідно висновків експерта від 02.04.2025: автомат Калашникова, моделі АК-74, калібру 5,45, на зовнішній поверхні якого наявне рельєфне зображення «Софія», що належить до категорії стрілецької вогнепальної зброї; автомат Калашникова моделі АК-74, калібру 5,45, на зовнішній поверхні якого наявне рельєфне зображення « ОСОБА_6 », що належить до категорії стрілецької вогнепальної зброї; двісті сімдесят дев`ять набоїв калібру 5,45*39, що належать до категорії бойових припасів до стрілецької нарізної вогнепальної зброї; дві ручні осколкові гранати дистанційної дії Ф-1 іноземного виробництва, які відносяться до категорії бойових припасів, а також споряджену ручну осколкову гранату M67, яка відноситься до категорії бойових припасів, котрі в подальшому перевіз у невстановлене слідством місце, де став їх зберігати без передбаченого законом дозволу до 02.04.2025.

Після чого, близько 07 год 00 хв 02.04.2025, ОСОБА_5 , попередньо домовившись з особою, яка діяла під контролем органу досудового розслідування, ОСОБА_7 , про збут йому зброї, діючи умисно, перевіз вказану вогнепальну зброю, бойові припаси та зберігав у багажному відсіку автомобіля марки «Кіа» д.н.з НОМЕР_2 , який перебував на паркувальному майданчику, що розташований біля контрольно-пропускного режиму військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , де переслідуючи корисливий мотив, діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, з метою особистого збагачення, збув вищевказану вогнепальну зброю та бойові припаси ОСОБА_7 за грошову винагороду 1600 доларів США.

Таким чином, своїми умисними діями, ОСОБА_5 вчинив придбання, зберігання та збут вогнепальної зброї, бойових припасів без передбаченого законом дозволу, тобто кримінальне правопорушення (злочин), передбачене частиною першою статті 263 КК України.

У судовому засіданні, під час судового розгляду, обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 263 КК України, визнав у повному обсязі, фактичні обставини справи не оспорює.

Суд, враховуючи думки учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, на підставі частини третьої статті 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою учасників процесу, судом вирішено допитати обвинуваченого та дослідити обліково-характеризуючи матеріали щодо обвинуваченого, матеріали щодо речових доказів та судових витрат.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , не оспорюючи встановлених судом фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення за викладених вище обставин, показав суду, що дійсно, будучи військовослужбовцем, під час несення служби в зоні бойових дій поблизу Краматорська та після закінчення штурмових дій, як трофей, взяв із собою зазначені в обвинувальному акті два автомати, набоїв та три гранати. Під час повернення з місця служби, 17.02.2025 вказані трофеї привіз додому, де зберіг. Зазначив, що його товариші знали про наявність у нього зброї та один із них дав йому номер телефону особи, яка мала намір придбати зброю. ОСОБА_5 , розуміючи, що вчиняє протиправно, проте з метою матеріально допомогти тещі, яка тривалий час хворіє та потребує лікування, вирішив зустрітися з особою, яка хотіла придбати зброю та продати йому за обумовленою ціною по 800 доларів США за одиницю. ОСОБА_5 розуміє, що його дії були незаконними, у скоєному щиро розкаявся, запевнив, що в подальшому нічого протиправного вчиняти не буде, просив врахувати його військову службу протягом тривалого часу, отримані нагороди за це, не беручи до уваги негативну характеристику з місця служби, яка не відповідає дійсності, та звільнити його від призначеного покарання з іспитовим строком, надавши можливість, у подальшому, продовжити військову службу та захищати територію України від агресора.

Захисник обвинуваченого просила суд врахувати, що ОСОБА_5 злочин вчинив вперше, військову службу несе з 2016 року та має відповідні нагороди та відзнаки, він визнав провину, активно сприяв у розкритті злочину та щиро кається, а також наявність причин, у зв`язку з чим у нього виник умисел продати зброю, у зв`язку з чим, просила призначити йому покарання із застосуванням статті 75 КК України.

Враховуючи викладене вище, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_5 у незаконному придбанні, зберіганні та збуті вогнепальної зброї, бойових припасів без передбаченого законом дозволу, тобто кримінальному правопорушенні, передбаченому частиною першою статті 263 КК України.

Призначаючи ОСОБА_5 покарання, суд з урахуванням положень статей 50, 65-67 КК України, бере до уваги конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, форму вини, характер та мотиви допущених ним порушень, його ставлення до цього порушення та поведінку після вчинення злочину, особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Так, суд, враховуючи положення статті 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції частини першої статті 263 КК України, ступінь тяжкості вказаного кримінального правопорушення, який у відповідності до статті 12 КК України кваліфікуються як тяжкий злочин, обставини вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який є військовослужбовцем, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, одружений, дійшов висновку, що ОСОБА_5 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі, але не в максимальних межах, передбачених санкцією частиною першою статті 263 КК України, оскільки саме таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових правопорушень.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , відповідно до статті 66 КК України, суд визнає щире каяття, визнання провини та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання відповідно до статті 67 КК України, судом не встановлено.

За змістом частини п`ятої статті 72 КК України, попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

Так, з матеріалів кримінального провадження встановлено, що на стадії досудового розслідування даного кримінального провадження ОСОБА_5 02.04.2025 було затримано у порядку статті 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва 03.04.2025 ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період часу з 23:00 год. до 06.00 год., який у подальшому продовжувався і востаннє ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 01.07.2025 до 01.09.2025, включно.

Отже, суд вважає необхідним відповідно до частини п`ятої статті 72 КК України, зарахувати обвинуваченому ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення за період часу з 02.04.2025 по 03.04.2025 включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Водночас, суд, беручи до уваги дані щодо особи обвинуваченого ОСОБА_5 , який має зареєстроване та фактичне місце проживання, злочин вчини вперше, у судовому засіданні негативно оцінив власну протиправну поведінку, каючись у вчиненому та висловивши бажання продовжити військову службу, на яку його призначено у травні

2016 року та з цього часу несе військову службу, має відзнаки у 2023 році Головнокомандувача ЗСУ «Срібний хрест», командувача НГУ «За стійкість та незламність», 23.02.2024 Президентом України нагороджений орденом «За мужність» ІІІ ступеня, при цьому, критично оцінюючи негативну характеристику, надану ОСОБА_5 у квітні 2025 року т.в.о. командира 2 батальйону оперативного призначення капітана ОСОБА_8 , посвідчену заступником командира частини по роботі з особовим складом полковником ОСОБА_9 , оскільки така характеристика унеможливлювала б отримання ОСОБА_5 відзнак та нагород на гідну тому військову службу, уважає, що виправлення ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, і тому до нього слід застосувати вимоги статей 75, 76 КК України.

Частиною першою статті 76 КК України передбачено, що у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого обов`язки, передбачені цією частиною, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Разом з тим, частиною четвертою цієї статті встановлено, що нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого, а щодо засуджених військовослужбовців командирами військових частин.

Зважаючи на наведені положення закону України про кримінальну відповідальність, враховуючи, що ОСОБА_5 є військовослужбовцем та продовжуватиме військову службу, суд позбавлений можливості покласти на нього до виконання обов`язки, передбачені частиною першою статті 76 КК України, зокрема прибувати до органу пробації, й наразі такий нагляд за ним має здійснювати командир військової частини за місцем служби.

У разі звільнення з військової служби протягом іспитового строку, тривалістю один рік від дня ухвалення вироку, обвинувачений ОСОБА_5 зобов`язаний з`явитися до органу пробації за місцем проживання й до завершення цього строку виконувати обов`язки, передбачені частиною першою статті 76 КК України.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період часу з 23:00 до 06:00 наступної доби, застосований до ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва 03.04.2025 та продовжений ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 01.07.2025, залишити до набрання вироком суду законної сили.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений, потерпілі у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог статей 100, 96-2 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення судових експертиз у загальному розмірі 9359,70 грн (2674,20 грн. за проведення судової експертизи вогнепальної зброї та бойових припасів до неї (висновок експерта від №30/11); 2674,20 грн. за проведення судової експертизи вибухових пристроїв (висновок експерта від №58/9-201/8); 1337,10 грн. за проведення судової експертизи вибухових пристроїв (висновок експерта від №57/9); 1337,10 грн. за проведення судової експертизи вибухових пристроїв (висновок експерта від №56/9); 1337,10 грн. за проведення судової експертизи вибухових пристроїв (висновок експерта від №60/9) підлягають стягненню з обвинуваченого згідно із статтею 124 КПК України.

Керуючись статтями 84-102, 124, 127-129, 318-371, 373, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною першою статті 263 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на

3 (три) роки.

На підставі частини п`ятої статті 72 КК України зарахувати у строк покарання ОСОБА_5 попереднє ув`язнення з 02.04.2025 по 03.04.2025 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком

на 1 (один) рік.

На підставі частини четвертої статті 76 КК України командиру військової частини за місцем служби здійснювати нагляд за військовослужбовцем ОСОБА_5 протягом встановленого іспитового строку тривалістю один рік.

У разі звільнення з військової служби до завершення встановленого іспитового строку тривалістю один рік, на підставі статті 76 КК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 виконання наступних обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період часу з 23:00 до 06:00 наступної доби, застосований до ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва 03.04.2025 та продовжений ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 01.07.2025, залишити до набрання вироком суду законної сили.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави процесуальні витрати за проведення експертиз у загальному розмірі 9359 грн (дев`ять тисяча триста п`ятдесят дев`ять) гривень 70 копійок.

Речові докази, які передано на відповідальне зберігання до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, а саме:

два запала УЗРГМ, що після проведення експертизи поміщено до сейф пакету №300008808;

два корпуси ручних уламкових оборонних грант типу Ф-1 іноземного виробництва, що після проведення експертизи до сейф пакету №300009180;

гранату іноземного виробництва М-67, яку поміщено разом з первинним упакуванням до сейф пакету №2085165;

предмет ззовні схожий на автомат з надписом «Софія»;

предмет ззовні схожий на автомат з надписом « ОСОБА_6 »;

два предмета схожі на магазини та предмет схожий на глушник;

предмети схожі на набої у кількості 279 штук, що поміщено до білого пакету з полімерного матеріалу на якому наявна бірка з відповідними написами експерта ОСОБА_10 , конфіскувати у дохід держави, передавши до в/ч НОМЕР_1 для використання.

Речові докази, котрі поміщені до сейф ДБР 005357 і передано на зберігання у сховище для індивідуальних сейфів банківської установи, а саме:

грошові кошти у розмірі 1600 доларів США, номіналом по 100 доларів США, серії та номери яких відповідно: НВ 96560476 I, КВ 53041973 E, KB 41455673 F, KB 41455669 F, AB 28572592 E, KD 41593266 A, KB 01243781 K, HK 94129411 B, AB 16150922 G,

HB 56194604 Q, KB 41455682 F, KB 50905002 B, HB 52330910 K, HG 57055972 B,

AE 13185392 В, КВ 51210634 І, повернути Фінансово-економічному управлінню Служби безпеки України.

Речові докази, які після проведення огляду поміщені до сейф пакету ДБР 005484 і передано на відповідальне зберігання до кімнати зберігання речових доказів Територіального управління Державного бюро розслідувань, а саме:

мобільний телефон «Iphone 12 Pro Мах» сірого кольору, ІМЕ: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 , 3 сім-карткою НОМЕР_5 ;

мобільний телефон Nokia, model 300, золотистого кольору з сім карткою Vodafone, ідентифікаційний номер НОМЕР_6 ;

сумку транспортну та сумку кольору хакі, що поміщено до сейф-пакету ДБР №008766;

контейнер від гранати, який упаковано в сейф пакету ДБР №В2022741, повернути ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1