Роздільнянський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/3031/25

Номер провадження: 1-кс/511/1000/25

05.09.2025 року слідчий суддя Роздільнянського районного суду Одеської областіОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

слідчого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Роздільна Одеської області, в режимі відеоконференцзв`язку клопотання слідчого відділення №1 СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 по кримінальному провадженню №0000615 від 04.09.2025 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Нові Бутори Великомихайлівського району Одеської області, громадянина України, українця за національністю, з повною загальною середньою освітою, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого.

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 28, частини 2 статті 194 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

Зміст заявленого клопотання.

05.09.2025 року до Роздільнянського районного суду Одеської області надійшло клопотання слідчого, у якому слідчий він просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Клопотання обґрунтоване тим, що відділенням №1 СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000615, внесеному до ЄРДР від 04.09.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 Кримінального кодексу України. У вчиненні вказаного злочину підозрюється ОСОБА_7 .

На переконання слідчого, у теперішній час існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, які виправдовують обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а тому та враховуючи невідворотність та строк покарання, він може, перебуваючи на свободі переховуватися від органів досудового розслідування, продовжити злочинну дільність та вчинити інше кримніальне правопорушення, а також може незаконно впливати на свідків у даному кринміальному провадженні.

З метою запобігання встановленим ризикам та забезпечення виконання підозрюваною покладених на нього процесуальних обов`язків, сторона обвинувачення просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з одночасним визначенням розміру застави у розмірі 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать запобіганню встановленим ризикам.

Позиція учасників розгляду клопотання.

Прокурор Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 подане клопотання підтримав, просив його задовольнити. Свою позицію обгрунтував тим, що ОСОБА_7 у пред`явлено обгрунтовану підозру за ч.2 ст.28, ч.2 ст.194 КК України, даний злочин відноситься до категорії тяжких. Він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення злочин з мотивів помсти загально небезпечним способам, який міг би спричинити тяжкі наслідки для сторонніх осіб, так як злочинні дії особи, першочегово були направленені на завдання шкоди ОСОБА_8 , який є рідним братом потерпілої, а тому є ризики, що особа повторить вчинення аналогічного злочину по відношенню до останнього та не буде дотримувати процесуальних обов"язків. Перебуваючи на волі, підозрюваний може переховуватися від правоохоронних органів з метою уникнення відповідальності, а також впливати на хід розслідування у справі.

Підозрюваний ОСОБА_7 вину свою у вчиненні інкримінованого злочину визнав, просив в задоволенні клопотання відмовити та обрати більш м`який запобіжний захід.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні також заперечував проти задоволення клопотання слідчого . Просив обрати йому запобіжний засіб, не пов`язаний з позбавленням волі, так як підозрюваний тільки досяг повноліття, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, просив врахувати його роль у вчиненні злочинів, співпрацює з органами досудового розслідування, щиро кається у скоєному.

Нормативно - правове обгрунтування.

Відповідно до ст. 131 КПК України, з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення, до яких віднесені, зокрема і запобіжні заходи.

Відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам зокрема переховуватися від органів досудового розслідування та /або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

У відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа, міцність соціальних зв`язків, репутацію обвинуваченого, наявність судимостей, постійного місця роботи.

Поряд із тим, суд враховує, що у частині першій статті 183 Кодексу визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 Кодексу.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе: наявності обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (частини перша, друга статті 194 Кодексу).

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ч.2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором згідно переліку.

Обставини справи та висновки суду.

Суд, заслухавши прокурора, підозрюваного, захисника підозрюваного, прийшов до висновку, що належить відмовити в задоволенні клопотання слідчого та обрати відносно ОСОБА_7 більш м"який запобіжний захід, ніж зазначено у клопотанні слідчого у виді нічного домашнього арешту . Висновок суду обгрунтовується наступним.

Оцінка обгрунтованості підозри.

Оскільки підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, то слідчий суддя, досліджуючи дане питання та оцінюючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення за наведених у повідомленні про підозру обставин, керується стандартом доказування «обґрунтована підозра». Цей стандарт є менш суворим у порівнянні зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується під час розгляду висунутого особі обвинувачення по суті, та не передбачає оцінку доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину.

Так 04.09.2025 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.194 КК України та його дії кваліфіковані, як умисне пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу за попередньою змовою групою осіб. Згідно з повідомленням про підозру 04 вересня 2025 року ОСОБА_7 разом з ОСОБА_9 , та ОСОБА_10 , у яких напередодні виник умисел на знищення загальнонебезпечним способом, шляхом підпалу транспортного засобу марки «ВАЗ 21063» білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є ОСОБА_11 , мешканець АДРЕСА_2 та фактично вказаний автомобіль перебуває у користуванні ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканки АДРЕСА_3 прибули за вказаною адресою з метою вчинення кримінального правопорушення та реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на пошкодження чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки побачили на відкритій ділянці місцевості автомобіль марки «ВАЗ 21063», д.н.з. НОМЕР_1 . та при цьому згідно з розподілених ролей, ОСОБА_7 підійшов до вказаного автомобіля, після чого шляхом вільного доступу відчинив передні двері автомобіля з боку водія та за допомогою, заздалегідь піготовленої газової запальнички сріблястого кольору, здійснив умисний підпал переднього сидіння транспортного засобу марки «ВАЗ 21063», д.н.з. НОМЕР_1 , в результаті чого було пошкоджено передню частину цього автомобілю, після виконання злочинних дій вище вказані особі за допомогою транспорного засобу ОСОБА_10 марки ВАЗ 21110, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням останнього покинули місце вчинення злочину.

В подальшому, ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , діючи з єдиним умислом, направленим на умисне знищення загальнонебезпечним способом, шляхом підпалу транспортного засобу марки «ВАЗ 21063» білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , розуміючи всю небезпечність вказаного способу, бажаючи настання наслідків у вигляді знищення майна, яким володіє потерпіла ОСОБА_12 в повному обсязі, достовірно знаючи, що розповсюдження вогню по поверхні транспортного засобу, спричиненого останніми, було припинено діями потерпілої сторони, 04.09.2025 о 01:30 годині, більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, вище вказані особи за допомогою транспорного засобу ОСОБА_10 марки ВАЗ 21110, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням останнього повторно прибули за адресою: Одеська обл., Роздільнянський р-н, с. Новоборисівка, вул. Шкільна, буд. 29, з метою продовження виконання своїх злочинних дій, об`єднаних в єдиний план.

При цьому згідно з розподілених ролей, ОСОБА_10 запропонував ОСОБА_7 та ОСОБА_9 здійснити підпал автомобіля марки «ВАЗ 21063» білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 за допомогою просочування ганчірки паливно-мастильними матеріалами, які містяться у основних частинах та механізмах його транспортного засобу марки ВАЗ 21110, д.н.з. НОМЕР_2 , на що останні згодилися. Після чого, ОСОБА_10 дістав ганчірку, а також відчинив передній капот свого автомобіля марки ВАЗ 21110, д.н.з. НОМЕР_2 і продемонстрував ОСОБА_7 та ОСОБА_9 відповідний клапан, що розташований на топлевній рампі, при затисненні якого, відбувається витікання горючої речовини, а саме бензину, надалі ОСОБА_7 взявши до рук вказану ганчірку, здійснив її просочування відповідною рідиною-бензином та підпалив її за допомогою заздалегідь підготовленої газової запальнички сріблястого кольору, після чого передав її ОСОБА_9 , який в свою чергу, діючи з прямим умислом жбурнув її в бік транспортного засобу марки «ВАЗ 21063» білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , після чого ОСОБА_7 побачивши, що вказана ганчірка не долетіла до автомобіля продовжив дії ОСОБА_9 та підійшовши ближче до автомобіля ОСОБА_12 , взяв до рук палаючу ганчірку та здійснив її закидання до салону транспортного засобу через відчинене вікно на дверях збоку водія, внаслідок чого відбувся спалах вогню, який швидко розповсюдився по всій поверхні автомобіля, в результаті чого було пошкоджено в повному обсязі салон , бокові двері, багажник та дах цього автомобіля. В цей час, ОСОБА_9 здійснював відеозапис дій ОСОБА_7 на свій мобільний телефон марки Samsung Galaxy A15 чорного кольору, при цьому ОСОБА_10 здійснював спостереження за навколишньою обстановкою, з метою уникнення викриття співучасників сторонніми особами, після виконання злочинних дій вище вказані особі за допомогою транспорного засобу ОСОБА_10 марки ВАЗ 21110, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням останнього зникли з місця вчинення злочину у невідомому напрямку, та в подальшому були викриті працівниками поліції ВнП№1 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області.

04.09.2025 року ОСОБА_7 було затримано в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.2 ст.194 КК України.

Суд вважає, що обґрунтованість підозри підтверджується попередньо зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: -показаннями потерпілої ОСОБА_12 ; показаннями допитаних свідків; протоколами огляду місця події; актом про пожежу від 04.09.2025 року та вилученими речовими доказами, відеозаписом з камер відеоспостереження, відеозаписами вилученими під час огляду мобільних пристроїв підозрюваних, протоколом затримання в порядку ст.208 КПК України.

Відомості, які містяться у наведених матеріалах, узгоджуються з обставинами, зазначеними у повідомленні про підозру, підтверджують їх та у своїй сукупності дають вагомі підстави для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.194 КК України.

Щодо наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також суд, вирішуючи питання обрання запобіжного заходу , має встановити також існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки цієї особи та можливість запобігти цим ризикам шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу.

Так ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а тому суд вважає обґрунтованими доводи прокурора про те, що ОСОБА_7 , враховуючи тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення та невідворотність покарання може бути реальним мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який зазначав, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (п. 80 рішення у справі «Ілійков проти Болгарії»).

Відтак з метою уникнення неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого, ризиків перешкоджання розслідування кримінального провадження останньому необхідно обрати запобіжний захід.

Так відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком понад три роки.

Так підозрюваний ОСОБА_7 в 2025 року досяг повнолітнього віку, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, а відтак не є особою раніше судимою, між тим санкцією ч.2 ст.194 КК України передбачено покарання від трьох років позбавлення волі, має міцні соціальні зв"язки на території України, , зареєстрований та фактично проживає за адресою с.Гіржове Роздільнянського району Одеської області, що підтверджено відповідною довідкою, також суду надано позитивну характеристику підозрюваного по місцю проживання.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу, слідчий суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою.

З огляду на вищевикладене слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого на думку суду не містить переконливого обґрунтування припущень слідчого та прокурора про наявність у підозрюваного наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбачених статтею 177 КПК України.

Суд вважає, що запобігти поведінці підзрюваного, уникнути ризків, передбачени ст.177 КПК України можливо в даному випадку обравши стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту по місцю його фактичного проживання за АДРЕСА_1 з 21 години до 6 години .

Керуючись статтями 176-178, 183, 194, 197, 199, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання слідчого відділення №1 СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 відмовити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, заборонивши залишати житло з 21:00 години по 06:00 годину наступного дня за адресою: АДРЕСА_1 (крім випадків оголошення про повітряну тривогу на території Одеської області, стихійного лиха, отримання невідкладної медичної допомоги), на строк проведення досудового розслідування, тобто до 02 листопада 2025 року (включно), з покладенням наступних обов`язків:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатися з с. Гіржове Роздільнянського району Одеської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

- заборонити спілкування зі свідками обвинувачення ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Зобов`язати ВнП №1 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області негайно звільнити підозрюваного ОСОБА_7 з-під варти та зобов"язати останнього прибути до будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до частини п`ятої статті 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1