УХВАЛА

Іменем України

01 серпня 2025 року м. Чорноморськ

Чорноморський міський суд Одеської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

номер справи № 522/12838/18 номер провадження 1-кп/501/100/25

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Чорноморського міського суду Одеської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000502 від 26 червня 2018 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Великодолинське Овідіопольського району Одеської області, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 191 Кримінального кодексу України, -

участь у справі приймали: прокурор (РВКЗ) ОСОБА_4

захисник ОСОБА_5

обвинувачена (РВКЗ) ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад клопотання.

В провадженні Чорноморського міського суду Одеської області перебуває кримінальне провадження за № 0000502 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 26 червня 2018 року відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 191 Кримінального кодексу України

Відповідно до вимог ст. 338 Кримінального процесуального кодексу України з метою зміни правової кваліфікації та обсягу обвинувачення 26 червня 2025 року прокурором Чорноморською окружною прокуратури змінено обвинувачення, 29 липня 2025 року до Суду скерований обвинувальний акт у новій редакції.

Формулювання обвинувачення.

Приблизно у червні 2015 року, більш точна дата не встановлена, організатор злочинного угруповання Особа 1 (обвинувальний акт стосовно якого розглядається судом), діючи на виконання відведеної йому ролі, з метою незаконного заволодіння бюджетними грошовими коштами, запропонував, ОСОБА_3 , надати свої персональні данні для пособництва у заволодінні грошовими коштами, які виділяються з державного бюджету у якості державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям.

При цьому, Особа 1 повідомив ОСОБА_3 про те, що у неї відсутні законні підстави для отримання соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, що визначені Постановою, однак, у разі надання її згоди на участь у даній злочинній діяльності та надання йому незаконної винагороди у розмірі 50% від нарахованих сум соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, він забезпечить оформлення та нарахування такої допомоги.

Так, ОСОБА_3 , маючи намір на отримання з державного бюджету грошових коштів у якості державної соціальної допомоги без проходження певної процедури оформлення та перевірки законності підстав для отримання такої допомоги, погодилась на співучасть з Особа 1, який є депутатом Великодолинської селищної ради VI скликання Овідіопольського району Одеської області та керівником організованої ним злочинної групи, яка здійснює заволодіння грошовими коштами, що виділяються з державного бюджету у якості державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям.

При цьому, ОСОБА_3 не була обізнана про структуру злочинного угруповання, план та функції учасників організованої групи, очолюваної Особою 1, та не входила до неї.

Разом з цим, ОСОБА_3 , достовірно знаючи про відсутність у неї законних підстав для отримання соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою пособництва у привласненні грошових коштів державного бюджету, за попередньою змовою з Особою 1, погодилась на пропозицію та умови останнього.

Далі, ОСОБА_3 у невстановлений день та час, у червні 2015 року, під час зустрічі з Особою 1, надала останньому копії паспорту, ІПН, свідоцтва про народження дітей тощо, які необхідні для проведення процедури нарахування соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, а також номер особового карточного рахунку відкритого в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Продовжуючи діяти відповідно до плану злочинної діяльності, у червні 2015 року, Особа 1, виконуючи роль керівника організованої групи, з метою створення підстав для нарахування соціальної допомоги ОСОБА_3 , передав надані нею копії особистих документів учасникам організованої групи Особі 2 та Особі 3 (обвинувальний акт стосовно яких розглядається судом), надав вказівку здійснити реєстрацію ОСОБА_3 в базі АСОПД та провести нарахування їй грошових коштів в якості державної соціальної допомоги, яка передбачена Постановою.

Відповідно до злочинного плану в електрону базу АСОПД необхідно було внести неправдиві данні про те, що ОСОБА_3 нібито здійснювала звернення 25 червня 2014 року, 12 грудня 2014 року, 08 червня 2015 року, 01 вересня 2015 року і 01 грудня 2015 року, з метою створення незаконного нарахування грошових коштів за минулий період з 01 червня 2014 року по 05 травня 2016 року, а також створення нібито законних підстав для нарахування державної соціальної допомоги.

З метою конспірації злочинної діяльності Особа 3 за погодженням з Особою 2 особову справу ОСОБА_3 не завела, необхідні процедури щодо перевірки наявності підстав для отримання ОСОБА_3 державної соціальної допомоги не виконали.

Після чого, Особа 2, Особа 3 у період з 29 червня 2015 року по 05 травня 2016 року та Особа 4 (обвинувальний акт стосовно якої розглядається судом) в період з 15 жовтня 2015 року по 05 травня 2016 року на виконання своєї злочинної ролі, достовірно знаючи, що ОСОБА_3 не має права на призначення допомоги, так як чоловік заявниці за інформацією ЦЗ на обліку не перебували, в порушення положень п. 10 Порядку, використовуючи персональні коди № 24, № 2, № 11 та унікальні паролі доступу, закріплені за працівниками управління, надані їм учасником злочинної групи Особою 3, за погодженням і у співучасті з останнім, знаходячись на своєму робочому місці у приміщенні Овідіопольської районної державної адміністрації, за адресою Одеська область, Овідіопольський район, смт Овідіополь, вул. Шевченка, буд. 169, внесли в електрону базу АСОПД неправдиві відомості щодо ОСОБА_3 , чим створили умови для призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, згідно з Порядком.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, Особа 4, Особа 3 та Особа 2, діючи умисно, з корисливих мотивів, відповідно до розробленого Особи 1 плану та розподілу ролей, зловживаючи своїм службовим становищем, знаходячись на своєму робочому місці в порушення Постанови, використовуючи персональні коди № 2, № 11, № 24 та унікальні паролі доступу, закріплені за працівниками управління, надані їм учасником злочинної групи Особою 2, за погодженням і у співучасті з останнім, увійшли до електронної бази АСОПД та безпідставно здійснили нарахування грошових коштів ОСОБА_3 в якості державної соціальної допомоги, яка передбачена Постановою, а саме:

?29 червня 2015 року за період з червня по листопад 2014 року 7 370,64 грн.;

?30 липня 2015 року за період з грудня 2014 року по травень 2015 року 804,72 грн.;

?14 вересня 2015 року за червень, липень, червень 2015 року - 4 902,36 грн.;

?18 вересня 2015 року за вересень 2015 року 1 634,12 грн.

?02 жовтня 2015 року за вересень, жовтень 2015 року 2 298,54 грн.

?02 листопада 2015 року за листопад 2015 року 1 966,33 грн.;

?13 лютого 2016 року за грудень 2015 року і січень, лютий 2016 року 7 056,39 грн.;

?29 лютого 2016 року за березень 2016 року 2 352,13 грн.

?03 квітня 2016 року за квітень 2016 року 352,13 грн.;

?05 травня 2016 року за травень 2016 року 2 352,13 грн.

Вказані грошові кошти виплачено шляхом перерахування на особистий рахунок ОСОБА_3 в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», а всього її незаконно виплачено з Державного бюджету соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям на суму 41 089 грн. 49 коп.

Після нарахування та отримання щомісячної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, ОСОБА_3 , діючи за попередньою змовою з Особою 1 у якості пособника, в невстановлених досудовим розслідуванням місцях на території Овідіопольського району Одеської області, в невстановлені досудовим розслідуванням дати та час, при зустрічах з Особою 1 передавала йому половину отриманих в якості соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям коштів.

Після чого, Особа 1, відповідно до розробленого ним плану та функцій керівника організованої групи, розподіляв між всіма учасниками організованої групи привласнені грошові кошти.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 191 Кримінального кодексу України, а саме: пособництво у привласнені чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем.

Учасникам судового процесу роз`яснені положення ч. 4 ст. 338 Кримінального процесуального кодексу України та обвинуваченому надано строк для захисту від нового обвинувачення.

Позиція учасників судового процесу.

Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_5 та ОСОБА_3 зазначили, що отримали обвинувальний акт в електронному суді, враховуючи зміну прокурором обвинувачення, заявила клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ч. 3 ст. 49 Кримінального кодексу України.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 зазначила, що зрозуміла зміст нового звинувачення її права передбачені ч. 4 ст. 377 Кримінального процесуального кодексу України, клопотання щодо закриття кримінального провадження та звільнення її від кримінальної відповідальносте за закінченням строку притягнення до відповідальності підтримав та прохав задовольнити. Наслідки закриття провадження їй зрозумілі.

Прокурор враховуючи положення ч. 3 ст. 49 Кримінального кодексу України не заперечував щодо закриття кримінального провадження та звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності.

Суд вислухав учасників судового процесу, дослідивши наявні матеріли кримінального провадження, приймає наступне рішення.

Мотивувальна частина та застосовані судом правові норми.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 22 Кримінального процесуального кодексу України Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

За приписами ч. 1, 2 ст. 338 Кримінального процесуального кодексу України з метою зміни правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення прокурор має право змінити обвинувачення, якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа.

Дійшовши до переконання, що обвинувачення потрібно змінити, прокурор після виконання вимог статті 341 цього Кодексу складає обвинувальний акт, в якому формулює змінене обвинувачення та викладає обґрунтування прийнятого рішення. Копії обвинувального акта надаються обвинуваченому, його захиснику, потерпілому, його представнику та законним представникам. Обвинувальний акт долучається до матеріалів кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Кримінального кодексу України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частина 7 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України зобов`язує суд на будь-якій стадії судового провадження у разі встановлення підстав для закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, з`ясувати та врахувати думку обвинуваченого щодо закриття кримінального провадження.

Санкція ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 191 Кримінального кодексу України (у відповідній редакції) передбачала покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, з позбавленням права займати певні посади чи займатися певною діяльність протягом 3 років.

Частина 5 ст. 27, ч. 2 ст. 191 Кримінального України (у відповідній редакції) передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років з позбавленням права займати певні посади чи займатися певною діяльність протягом 3 років.

Відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України вищезазначене кримінальне правопорушення відноситься до не тяжких злочинів.

За правовим висновком об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 06 грудня 2021 року (справа №521/8873/18), за змістом п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, частинами 1, 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 Кримінального процесуального кодексу суди першої та апеляційної інстанцій мають обов`язок відповідно роз`яснити особі, яка притягується до кримінальної відповідальності те, що на момент судового розгляду чи апеляційного перегляду закінчились строки давності притягнення цієї особи до кримінальної відповідальності, що є правовою підставою, передбаченою ст. 49 Кримінального кодексу, для звільнення особи від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому Кримінального процесуального кодексу, і таке звільнення є підставою для закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу, а також право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави та наслідки такого заперечення.

Згідно обвинувачення кримінальне правопорушення скоєне ОСОБА_3 у період 2014 - 2016 років на теперішній час строк притягнення її до відповідальності сплинув.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримала клопотання щодо звільнення її від кримінальної відповідальності за положеннями ч. 3 ст. 49 Кримінального кодексу України, прохала його задовольнити.

З аналізу ч. 3 ст. 288 Кримінального процесуального кодексу України, Суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У результаті закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 Кримінального кодексу України за згодою особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, суд не може і не повинен констатувати факт вчинення цією особою кримінально караного діяння. Адже кримінальний процесуальний закон зобов`язує суд розглянути клопотання сторони захисту про таке звільнення невідкладно.

Зазначене узгоджується з виносками викладеними у постанові Верховного Суду від 18 лютого 2025 року у справі №712/8174/23.

Висновок суду.

Таким чином, з огляду на викладене, Суд дійшов висновку про наявність правових підстав про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності та закриття цього кримінального провадження.

Інші питання що вирішувалися судом при прийнятті рішення.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_3 не обиралась.

Об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 12 вересня 2022 року (справа № 203/241/17; провадження № 51-4251кмо21) сформульовано висновок щодо застосування норм права, відповідно до якого, якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі положень ст. 49 Кримінального кодексу України у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, у тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Судові витрати на залучення експерта для проведенні експертиз в даному кримінальному провадженні з ініціативи органу досудового розслідування, необхідно віднести на рахунок держави.

Цивільний позов у кримінальному провадженні суд залишає без розгляду.

Речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст. 284, 288, 337, 338, 373 376 Кримінального процесуального кодексу України, ч. 3 ст. 49 Кримінального кодексу України, Суд. -

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 , у зв`язку із закінченням строків давності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 191 Кримінального кодексу України, на підставі ст. 49 Кримінального кодексу України, у зв`язку з закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000502 від 26 червня 2018 року на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу - закрити.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Позовні вимоги прокурора Одеської області в інтересах держави про стягнення з ОСОБА_3 41089.49 грн. залишити без розгляду.

Судові витрати залишити за рахунок держави.

Повний текст ухвали проголошений 6 серпня 2025 року о 9.00 годині.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду на протязі 7 днів з дня її проголошення.

Головуючий