Справа № 181/1599/25
Провадження 1-кс/185/436/25
У Х В А Л А

30 травня 2025 року м. Павлоград

Слідчий суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене начальником Межівського відділу Шахтарської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000136 від 04 червня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України,

ВСТАНОВИВ:

27 квітня 2025 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, вилучене 26 квітня 2025 року під час обшуку нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , у рамках кримінального провадження №0000136, внесеного до ЄРДР 04 червня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України (незаконне виготовлення, зберігання, збут або транспортування з метою збуту підакцизних товарів).

Відповідно до ухвали Дніпровського апеляційного суду від 14 травня 2025 року (справа №181/1599/25, провадження №11-п/803/706/25), клопотання передано до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області у зв`язку з неможливістю утворити склад суду в Межівському районному суді.

В обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, що 04 червня 2024 року на підставі рапорту начальника СП ВП №2 Синельниківського РУП ГУНП до ЄРДР внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 204 КК України. 26 квітня 2025 року на підставі ухвали слідчого судді Першотравенського міського суду від 21 квітня 2025 року (справа №181/1316/25) проведено обшук у нежитловій будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , де здійснює підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_5 . Під час обшуку вилучено: одну скляну пляшку об`ємом 0,5 л марки «Пшенична Олександрія горілка», наповнену прозорою рідиною, поміщену до спеціального пакету PSP 3037189;

одну скляну пляшку об`ємом 0,5 л марки «Пшенична Олександрія горілка», наповнену прозорою рідиною, поміщену до спеціального пакету PSP 3037187;

одну скляну пляшку об`ємом 0,5 л марки «Пшенична Олександрія горілка», наповнену прозорою рідиною, поміщену до спеціального пакету PSP 3037188;

одну скляну пляшку об`ємом 0,5 л марки «Пшенична Олександрія горілка», наповнену прозорою рідиною, поміщену до спеціального пакету PSP 3037190;

марку акцизного збору, вилучену з однієї з пляшок, наповненої прозорою рідиною, марки «Пшенична Олександрія горілка».

27 квітня 2025 року постановою слідчого зазначене майно визнано речовими доказами та передано на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП №2 Синельниківського РУП ГУНП для подальшого направлення на судові експертизи. Сторона обвинувачення вважає, що арешт майна необхідний для збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України), оскільки існує ризик їх приховування, пошкодження чи знищення.

Клопотання подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна (26 квітня 2025 року), що відповідає вимогам ч. 5 ст. 171 КПК України.

У судове засідання старший слідчий ОСОБА_3 не з`явилася, була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду клопотання, подала заяву про розгляд клопотання без її участі. Володілець майна ФОП ОСОБА_5 була повідомлена належним чином, однак до судового засідання не з`явилася, причини неявки не повідомила. Заперечення від володільця майна чи інших заінтересованих осіб до суду не надійшли. Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, неприбуття володільця майна, належним чином повідомленого про розгляд клопотання, не перешкоджає його розгляду.

Дослідивши матеріали клопотання та додані до нього документи, а саме: витяг з ЄРДР за №0000136 від 04.06.2024, протоколи допиту свідків від 19.07.2024, 20.07.2024, 28.09.2024, протокол обшуку від 26.04.2025, постанову слідчого від 27.04.2025 про визнання майна речовими доказами, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, зокрема для збереження речових доказів.

Згідно з ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення осіб, у володінні яких перебуває майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися ним до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно, щодо якого є достатні підстави вважати, що воно є предметом кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 7 ст. 237 КПК України, речі, вилучені під час обшуку, що не відносяться до предметів, вилучених законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном. У даному випадку обшук проведено на підставі ухвали слідчого судді від 21.04.2025, а вилучене майно (пляшки з горілкою та марка акцизного збору) може бути предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арешт майна є тимчасовим позбавленням за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту є запобігання приховуванню, пошкодженню, псуванню, знищенню чи відчуженню майна. У даному випадку арешт застосовується для збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України).

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були предметом кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Сторона обвинувачення обґрунтувала, що вилучене майно (чотири пляшки горілки марки «Пшенична Олександрія горілка» та марка акцизного збору) є речовими доказами, оскільки може бути предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, та містить відомості, які можуть бути використані для встановлення обставин справи, зокрема шляхом проведення судових експертиз. Постанова слідчого від 27.04.2025 підтверджує визнання цього майна речовими доказами.

На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, сторона обвинувачення довела необхідність арешту майна та наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України, зокрема можливості приховування, пошкодження чи знищення доказів. Застосування арешту у вигляді заборони на відчуження, розпорядження та користування є пропорційним заходом і відповідає завданням кримінального провадження, а також принципам розумності та пропорційності, передбаченим ст. 132 КПК України.

У даному випадку арешт майна є необхідним для забезпечення збереження речових доказів і не порушує балансу між суспільним інтересом та правами володільця майна.

Відсутність заперечень від заінтересованих осіб не звільняє суд від обов`язку оцінити пропорційність заходу. Слідчий суддя вважає, що арешт майна є необхідним для забезпечення повного та неупередженого доказування у кримінальному провадженні, а також захисту майнових прав потерпілої.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що для забезпечення завдань кримінального провадження на зазначене майно необхідно накласти арешт.

На підставі викладеного, керуючись статтями 98, 100, 131, 132, 167, 170173, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони на відчуження, розпорядження та користування на майно, вилучене в ході обшуку 26 квітня 2025 року, а саме:

одну скляну пляшку об`ємом 0,5 л марки «Пшенична Олександрія горілка», наповнену прозорою рідиною, поміщену до спеціального пакету PSP 3037189;

одну скляну пляшку об`ємом 0,5 л марки «Пшенична Олександрія горілка», наповнену прозорою рідиною, поміщену до спеціального пакету PSP 3037187;

одну скляну пляшку об`ємом 0,5 л марки «Пшенична Олександрія горілка», наповнену прозорою рідиною, поміщену до спеціального пакету PSP 3037188;

одну скляну пляшку об`ємом 0,5 л марки «Пшенична Олександрія горілка», наповнену прозорою рідиною, поміщену до спеціального пакету PSP 3037190;

марку акцизного збору, вилучену з однієї з пляшок, наповненої прозорою рідиною, марки «Пшенична Олександрія горілка»,

до скасування арешту у встановленому нормами КПК України порядку.

Вилучене майно зберігати в камері зберігання речових доказів ВП №2 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області відповідно до Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 №1104.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 КПК України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1