печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора групи прокурорів Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000539,

В С Т А Н О В И В :

В провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання про арешт майна.

Мотивуючи означене клопотання прокурор у клопотанні вказує наступне.

Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000539 від 15.04.2024 за ч. 2 ст. 364 КК України.

У клопотанні вказано, що відповідно до звернення голови громадської організації «Рух територіальних громад» ОСОБА_4 підприємство комісіонер - ТОВ "ЛЕВОНТІМ" (45210945) без ознак фінансово-господарської діяльності, без найманих працівників та жодної сплати податків в бюджет, не будучи зареєстрованим платником ПДВ. імпортувало з Китаю на користь такого ж фіктивного суб`єкта - ТОВ «НЕЗЛЕЙН ТРЕЙД» (44958852) товарів споживчого призначення на суму понад 90 млн. грн.

ТОВ «НЕЗЛЕЙН ТРЕЙД» не зважаючи на рекордні обсяги імпорту понад 100 млн. грн., не володіє жодною можливостю його зберігати, транспортувати, не відображає часткову його реалізацію, що свідчить про фактичну реалізацію імпортованих товарів за готівку без її відображення та сплати відповідних податків та зборів, та подальший вивід отриманої злочинним шляхом готівки за кордон під виглядом оплат комісіонера по зовнішньо-економічних контрактах.

Ідентичну схему реалізовано наступною парою підприємств, а саме - підприємство комісіонер без будь-яких ознак фінансово-господарської діяльності ТОВ "ЗЕНРАКС"(45205699), та аналогічний суб`єкт комітент ТОВ «АМБРОМВЕЛС» (44958538), на користь якого імпортовано з Туреччини одягу та взуття за рекордно короткі строки обсягом понад 50 млн.грн.

Діяльність цих суб`єктів в 2024 році за повної бездіяльності та сприяння правоохоронних органів, податкової та митної служб, комерційних банків завдала збитків Державному бюджету України на суму понад 35 млн.грн., та дозволила вивести за кордон валютних цінностей на 150 млн. грн.

Крім того, в ході досудового розслідування кримінального провадження встановлено групу підприємств-імпортерів, які зареєстровані не встановленими особами на підставних осіб, з метою маніпулювання кількісними та якісними показниками та штучного формування податкового кредиту з ПДВ, з необхідною номенклатурою товарів, а також для конвертації безготівкових грошових коштів у готівку для підприємств користувачів.

В ході досудового розслідування допитано як свідка директора ТОВ «Столвок» () ОСОБА_5 , який у повідомив, що жодного відношення до діяльності вказаного підприємства не має, зареєстрував його за грошову винагороду. Здійснювати діяльність від імені підприємства нікого не уповноважував, угоди від імені керівника не укладав. Крім того, від імені ТОВ «Столвок» жодної зовнішньої фінансово-господарської діяльності не здійснював.

Встановлено банківські рахунки ТОВ «Столвок» () відкриті у наступних банківських установах, а саме:

1. АТ «ПУБМ» (МФО 334851):

- НОМЕР_1 (980-УКРАЇНСЬКА ГРИВНЯ);

- НОМЕР_1 (840-ДОЛАР США);

- НОМЕР_1 (978-ЄВРО).

2. АТ «ОЩАДБАНК» (МФО 322669):

- НОМЕР_2 (980-УКРАЇНСЬКА ГРИВНЯ);

- НОМЕР_2 (840-ДОЛАР США);

- НОМЕР_2 (978-ЄВРО).

Таким чином, грошові кошти, які розміщені на вищевказаних рахунках мають значення під час встановлення всіх обставин, які досліджуються під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000539, та є речовими доказами в розумінні ст. 98 КПК України, оскільки використовувалися та використовуються для вчинення злочину, як знаряддя його вчинення, а також містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі гроші та інші речі, отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Також, рух коштів по вказаних рахунках, а також їх наявність на рахунках ТОВ «Столвок» () підтверджують пов`язаність осіб причетних до вчинення вказаних протиправних дій.

Прокурором у кримінальному провадженні винесено постанову про визнання грошових коштів на банківських рахунках ТОВ «Столвок» () доказами у кримінальному провадженні відповідно до ст. 98 КПК України.

Метою накладення арешту, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, є забезпечення збереження речових доказів.

У судове засідання прокурор не з`явився.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 172 КПК України, слідчий суддя визнав за можливе розглянути клопотання про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення власника майна, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною 10 ст. 170 КПК України, передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно положень ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно частин 1 3 статті 64 2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права і обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, повідомляється про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосуються арешту майна, отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом.

Статтею 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним.

Постановою прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 від 24.03.2025 майно на арешті якого наполягає прокурор, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000539.

Таким чином, є передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Крім цього, вирішуючи питання щодо законності і обґрунтованості арешту майна враховує і сталу судову практику ЄСПЛ щодо «відповідності втручання в право володіння майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст. 1 Першого протоколу до Конвенції», згідно якої підлягають оцінці три головні критерії, а саме: а) чи є втручання законним; б) чи переслідує воно «суспільний інтерес»; в) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

Таким чином, втручання держави у право володіння майном у даному конкретному випадку є законним і обґрунтованим, оскільки таке втручання здійснено на підставі чинного КПК України, який є доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм, сумісних з принципами Конвенції.

Втручання у вказаному вище кримінальному провадженні є виправданим, так як воно здійснено з метою задоволення «суспільного інтересу» та за наявності об`єктивної необхідності в цьому у формі публічного, загального інтересу, який включає інтерес держави, громади, а також здійснено з дотриманням принципу «пропорційності» - «справедливої рівноваги (балансу)» між інтересами держави (суспільства, громади), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання, який передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. При цьому, застосовані обмеження стосовно вказаного вище майна не є надмірними або ж такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, не надано та не встановлено.

Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення ймовірною, вірогідною та достатньою певною мірою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, правильності правової кваліфікації дій особи, на майно якої накладено арешт, переваги одних доказів над іншими тощо.

Слідчий суддя, враховуючи вище викладені обставини, приходить до висновку про задоволення клопотання, оскільки застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна є співрозмірним завданням кримінального провадження, спрямоване на досягнення цілей розслідуваного кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 372, 392 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора групи прокурорів Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000539 - задовольнити.

Накласти арешт на грошові кошти, які перебувають на банківських рахунках ТОВ «Столвок» () з забороною відчуження, розпорядження та користування, а саме:

1. АТ «ПУБМ» (МФО 334851):

- НОМЕР_1 (980-УКРАЇНСЬКА ГРИВНЯ);

- НОМЕР_1 (840-ДОЛАР США);

- НОМЕР_1 (978-ЄВРО).

2. АТ «ОЩАДБАНК» (МФО 322669):

- НОМЕР_2 (980-УКРАЇНСЬКА ГРИВНЯ);

- НОМЕР_2 (840-ДОЛАР США);

- НОМЕР_2 (978-ЄВРО).

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1