Єдиний унікальний номер судової справи 201/3373/25
Номер провадження 1-кс/201/1283/2025
ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2025 року слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

підозрюваної - ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваної - адвоката ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_6 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні - начальником Мангушського відділу Маріупольської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 , подане в межах кримінального провадження № 0000137, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 січня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Одеси, громадянки України, одруженої, зі слів - із вищою педагогічною освітою, має неповнолітніх дітей - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і є тимчасово переміщеною особою, офіційно не працевлаштованої, раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

яку повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, -

встановив:

Старший слідчий в ОВС слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_6 за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні - начальником Мангушського відділу Маріупольської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 в межах кримінального провадження № 0000137, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 січня 2025 року.

З клопотання та доданих до нього матеріалів, вбачається, що групою слідчих слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ІНФОРМАЦІЯ_6 розслідується кримінальне провадження № 0000137 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Подане клопотання вмотивоване тим, що після початку повномасштабного вторгнення РФ на територію України, але не пізніше 24 грудня 2024 року (точний час органом досудового розслідування не встановлений) представником іноземної держави - співробітником ФСБ РФ ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з метою завдання шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, шляхом здійснення проти неї підривної діяльності, залучено до конфіденційного спілкування громадянку України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Таким чином, ОСОБА_4 , достовірно усвідомлюючи, що військовослужбовці ЗС РФ шляхом збройної агресії, із застосуванням зброї незаконно вторглися на територію України через державні кордони України в Автономній республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській та інших областях, та здійснили напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народно-господарче та оборонне значення, житлові масиви та інші цивільні об`єкти, з метою окупації України, діючи умисно, в умовах воєнного стану, на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності України, в ході спілкування в месенджері «Telegram» з представником іноземної держави - співробітником ФСБ РФ ОСОБА_9 , який має псевдонім « ОСОБА_9 », надала останньому добровільну згоду на надання допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, шляхом збору та передачі останньому інформації про розташування, переміщення військової техніки ЗС України на території Донецької області, а також оперативної обстановки на території вказаної області.

При цьому громадянка України ОСОБА_4 усвідомлювала, що передана нею інформація буде використана іноземною державою - ФСБ РФ для проведення підривної діяльності проти України.

Так, на виконання вищевказаного плану та завдань представника іноземної організації ОСОБА_9 , 24.12.2024 в період часу з 15 год. 02 хв. до 19 год. 35 хв., ОСОБА_4 , знаходячись в місті Дружківці Краматорського району Донецької області, (точне місце під час досудового розслідування не встановлено), діючи умисно, усвідомлюючи, що вона діє на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, в умовах воєнного стану, за допомогою аккаунту в месенджері «Telegram», зареєстрованого на номер телефону НОМЕР_1 , та нікнеймом « ОСОБА_4 », надіслала у вигляді текстових повідомлень, співробітнику ФСБ РФ - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованому в месенджері «Telegram» за номером мобільного зв`язку НОМЕР_2 , під обліковим записом « ОСОБА_9 » інформацію про дислокацію військовослужбовців ЗС України в с. Яблунівка Іллінівської сільської громади Краматорського району Донецької області, чим надала йому допомогу в проведенні підривної діяльності проти України.

Далі, о 10 год. 10 хв. 25.12.2024, ОСОБА_4 , продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, знаходячись в місті Дружківці Краматорського району Донецької області (точне місце під час досудового розслідування не встановлено), діючи умисно, усвідомлюючи, що вона діє на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, в умовах воєнного стану, за допомогою аккаунту в месенджері «Telegram», зареєстрованого на номер телефону НОМЕР_1 , та нікнеймом « ОСОБА_4 », надіслала у вигляді текстових повідомлень співробітнику ФСБ РФ - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованому в меседжері «Telegram» за номером мобільного зв`язку НОМЕР_2 , під обліковим записом « ОСОБА_9 » інформацію про виїзд військовослужбовців ЗС України з селища Щербинівки Торецької міської громади Бахмутського району Донецької області, чим надала йому допомогу в проведенні підривної діяльності проти України.

Далі, в період часу з 11 год. 01 хв. до 19 год. 00 хв. 27.12.2024, ОСОБА_4 , продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, знаходячись в місті Краматорську Донецької області (точне місце під час досудового розслідування не встановлено), діючи умисно, усвідомлюючи, що вона діє на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, в умовах воєнного стану, за допомогою аккаунту в месенджері «Telegram», зареєстрованого на номер телефону НОМЕР_1 , та нікнеймом « ОСОБА_4 », надіслала у вигляді текстових повідомлень співробітнику ФСБ РФ - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованому в меседжері «Telegram» за номером мобільного зв`язку НОМЕР_2 , під обліковим записом « ОСОБА_9 », інформацію про розташування 2 одиниць військової техніки ЗС України в місті Костянтинівці Донецької області, чим надала йому допомогу в проведенні підривної діяльності проти України.

Далі, на виконання вищевказаного плану та завдань представника іноземної організації ОСОБА_9 , в період часу з 12 год. 16 хв. до 12 год. 24 хв. 06.01.2025, ОСОБА_4 , знаходячись в місті Краматорську Донецької області (точне місце під час досудового розслідування не встановлено), діючи умисно, усвідомлюючи, що вона діє на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, в умовах воєнного стану, за допомогою аккаунту в месенджері «Telegram», зареєстрованого на номер телефону НОМЕР_1 та нікнеймом « ОСОБА_4 », надіслала у вигляді текстових повідомлень співробітнику ФСБ РФ - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованому в меседжері «Telegram» за номером мобільного зв`язку НОМЕР_2 , під обліковим записом « ОСОБА_9 », інформацію про розміщення ІНФОРМАЦІЯ_7 в будинку АДРЕСА_3 , чим надала йому допомогу в проведенні підривної діяльності проти України.

Далі, на виконання вищевказаного плану та завдань представника іноземної організації ОСОБА_9 , в період часу з 05 год. 27 хв. до 12 год. 56 хв. 19.01.2025, ОСОБА_4 , знаходячись в місті Краматорську Донецької області (точне місце під час досудового розслідування не встановлено), діючи умисно, усвідомлюючи, що вона діє на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, в умовах воєнного стану, за допомогою аккаунту в месенджері «Telegram», зареєстрованого на номер телефону НОМЕР_1 та нікнеймом « ОСОБА_4 », надіслала у вигляді текстових повідомлень співробітнику ФСБ РФ - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованому в меседжері «Telegram» за номером мобільного зв`язку НОМЕР_2 , під обліковим записом « ОСОБА_9 » інформацію про розташування ІНФОРМАЦІЯ_8, та на ІНФОРМАЦІЯ_9, чим надала йому допомогу в проведенні підривної діяльності проти України.

Далі, на виконання вищевказаного плану та завдань представника іноземної організації ОСОБА_9 , в період часу з 21 год. 48 хв. до 21 год. 49 хв. 06.02.2025 ОСОБА_4 , знаходячись в місті Краматорську Донецької області (точне місце під час досудового розслідування не встановлено), діючи умисно, усвідомлюючи, що вона діє на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, в умовах воєнного стану, за допомогою аккаунту в месенджері «Telegram», зареєстрованого на номер телефону НОМЕР_1 та нікнеймом « ОСОБА_4 », надіслала у вигляді текстових повідомлень співробітнику ФСБ РФ - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованому в меседжері «Telegram» за номером мобільного зв`язку НОМЕР_2 , під обліковим записом « ОСОБА_9 » інформацію про розташування блокпосту між містом Дружківкою та містом Краматорськом Донецької області, чим надала йому допомогу в проведенні підривної діяльності проти України.

Далі, на виконання вищевказаного плану та завдань представника іноземної організації ОСОБА_9 , в період часу з 19 год. 32 хв. до 19 год. 33 хв. 11.02.2025 ОСОБА_4 , знаходячись в місті Краматорську Донецької області (точне місце під час досудового розслідування не встановлено), діючи умисно, усвідомлюючи, що вона діє на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, в умовах воєнного стану, за допомогою аккаунту в месенджері «Telegram», зареєстрованого на номер телефону НОМЕР_1 та нікнеймом « ОСОБА_4 », надіслала у вигляді текстових повідомлень співробітнику ФСБ РФ - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованому в меседжері «Telegram» за номером мобільного зв`язку НОМЕР_2 , під обліковим записом « ОСОБА_9 » інформацію про розташування військової частини ЗСУ в місті Костянтинівці Донецької області, чим надала йому допомогу в проведенні підривної діяльності проти України.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у державній зраді, вчиненій в умовах воєнного стану, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України: наданні представникам іноземної держави допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

19 березня 2025 року о 08 годині 44 хвилин ОСОБА_4 була затримана в порядку ст. 208, п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України, про що складено відповідний протокол про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 19 березня 2025 року.

19 березня 2025 року старшим слідчим в ОВС слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_6 за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні - начальником Мангушського відділу Маріупольської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 в порядку ст. 278 КПК України ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

На думку слідчого, що погоджено з прокурором, відносно підозрюваної ОСОБА_4 має бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки існують передбачені п. п. 1, 2, 3, 4 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, наявність яких у клопотанні обґрунтована наступним.

Існування передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України ризику в клопотанні обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі (п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі), а тому остання розуміючи тяжкість та невідворотність покарання, з метою ухилення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та суду шляхом зміни місця свого проживання, у тому числі, шляхом виїзду за кордон або на окуповану територію.

Тим більше, підозрювана фактично проживає в місті Краматорську Краматорського району Донецької області, поруч з яким на даний час ведуться активні бойові дії, а агресія яку здійснює Російська Федерація може призвести до окупації вказаного населеного пункту. Тож у разі застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, вона, перебуваючи за місцем проживання, може опинитися на території, окупованій державою-агресором, та уникнути відповідальності за вчинений злочин.

Наявність передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України ризику обґрунтована тим, що у разі не застосування до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, остання може знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, що стосуються обставин вчинення кримінального правопорушення, зокрема: маючи доступ до власних облікових записів в застосунку «Телеграм», остання може за допомогою іншого пристрою видалити відповідні дані, які стосуються вчинення нею протиправних дій та повідомити осіб, яким вона поширювала відповідну інформацію, які у свою чергу можуть видалити сліди переписок із нею.

Існування передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України ризику обґрунтовується тим, що підозрювана ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків та експерта у кримінальному провадженні, а також інших осіб, які на теперішній час ще не надали органу досудового розслідування показання у кримінальному провадженні, однак їм можливо відомі обставини скоєння злочину.

Тож у випадку необрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, створить передумови для продовження спілкування підозрюваній з зазначеними особами та впливу на достовірність показів свідків.

Наявність передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтована тим, що ОСОБА_4 перебуваючи на волі, фактично матиме можливість спілкуватись з фігурантом у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_9 , що, в свою чергу, унеможливить здійснення належного контролю за її поведінкою. ОСОБА_4 фактично весь свій час матиме можливість безконтрольно спілкуватися, в тому числі, за допомогою телефонних засобів зв`язку, з представником іноземної держави - співробітником ФСБ РФ - ОСОБА_9 , що об`єктивно може зашкодити встановленню істини у цій справі, оскільки останній причетний до його вчинення.

Існування передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризику обґрунтовано тим, що ОСОБА_4 залишаючись на волі за місцем свого проживання у місті Краматорську Краматорського району Донецької області, а саме у населеному пункті, де на теперішній час розміщуються підрозділи Збройних Сил України та інші утворені відповідно до законів України військові формування, у разі не обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, може продовжити вчиняти протиправну діяльність.

Неможливість та недостатність застосування до ОСОБА_4 іншого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою обґрунтована наступним:

- особисте зобов`язання не буде відповідати тяжкості вчиненого кримінального правопорушення;

- відсутність у підозрюваної осіб, які б могли взяти останню на поруки;

- проживання ОСОБА_4 у м. Краматорськ Донецької області, де відбуваються активні бойові дії, що робить неможливим здійснення належної перевірки виконання підозрюваною запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, та може призвести до ухилення останньої від кримінальної відповідальності.

Зважаючи на те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, під час дії воєнного стану за наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, з огляду на положення ч. 6 ст. 176 КПК України, до неї може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання про застосування стосовно підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави та просив його задовольнити.

Додатково надав копію постанови про призначення групи прокурорів у даному кримінальному провадженні від 14 січня 2025 року.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти застосування до його підзахисної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на недоведеність заявлених прокурором ризиків, наявність у його підзахисної на утриманні неповнолітніх дітей, відсутність відомостей про притягнення до кримінальної відповідальності, наявність місця роботи, де ОСОБА_4 працювала неофіційно та місця проживання в м. Краматорськ, Донецької області, тому просив застосувати до його підзахисної запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою її проживання.

Зазначив, що його підзахисна не погоджується із правовою кваліфікацією інкримінованих їй дій, оскільки вона не знала, що ОСОБА_9 є представником іноземної держави - співробітником ФСБ РФ.

Підозрювана ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала правову позицію захисника ОСОБА_5 та просила застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем її проживання.

Вказала, що проживає із своєю сім`єю (чоловіком та двома неповнолітніми дітьми) в квартирі, яку винаймають із грудня 2024 року. Зазначила, що до арешту працювала неофіційно водієм газелі та перевозила хліб. В сім`ї вона працювала одна, оскільки чоловік за станом здоров`я не мав змоги працювати на важких роботах.

Заперечувала обставини викладенні в повідомленні про підозру та стверджувала, що не була обізнана про те, що ОСОБА_9 є представником іноземної держави - співробітником ФСБ РФ.

Зазначивши, що із ОСОБА_9 вона вела лише переписку, повідомивши, що він із Торецька . Вказала, що жодної винагороди не отримувала за передачу повідомлень.

Вказала, що не підтримує ні владу України, ні владу держави-агресора, оскільки останні захватили її місто, внаслідок чого була вимушена переїхати.

Під час її затримання в неї був вилучений її мобільний телефон Redmi із двома сім картками з номерами телефонів НОМЕР_1 та НОМЕР_3 , під час складання протоколу її затримання був присутній адвокат.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, з`ясувавши думку учасників кримінального провадження, зокрема, доводи прокурора щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, позицію сторони захисту, проаналізувавши та зіставивши їх з вимогами кримінального процесуального закону, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про застосування підозрюваній ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Статтею 176 КПК України передбачений перелік запобіжних заходів, одним з яких є й такий запобіжний захід, як тримання під вартою.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Разом із цим, положеннями ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Окрім того, статтею 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зав`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно до ч. 2 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав, які б свідчили про обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого їй кримінального правопорушення, слідчий суддя враховує наступні обставини.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчий суддя користується практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого їй злочину, слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», відповідно до якого для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

У своїх рішеннях, зокрема, «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства», «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Під час розгляду клопотання встановлено, що групою слідчих слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ІНФОРМАЦІЯ_6 розслідується кримінальне провадження №0000137 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 січня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

19 березня 2025 року о 08 годині 44 хвилин ОСОБА_4 була затримана в порядку ст. 208, п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України, про що складено відповідний протокол про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 19 березня 2025 року.

19 березня 2025 року старшим слідчим в ОВС слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_6 за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні - начальником Мангушського відділу Маріупольської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 в порядку ст. 278 КПК України ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Сукупність зібраних органом досудового розслідування доказів поза розумним сумнівом доводить причетність ОСОБА_4 до інкримінованого їй кримінального правопорушення, що підтверджується достатніми на цьому етапі слідства доказами, які містяться у матеріалах досудового розслідування: у витягі з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000137 від 13.01.2025 року, у повідомленні про виявлення кримінального правопорушення від 13.01.2025 року за вихідним №78/2/5/2-152нт, у рапорті старшого оперуповноваженого 2 відділу ГВ ЗНД 2 управління ІНФОРМАЦІЯ_6 від 13.01.2025 року за вихідним №78/2/5/2-151нт, у повідомленні щодо виконання доручення слідчого за підписом заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 від 24.01.2025 року за вихідним №78/2/5/2-516нт, у повідомленні щодо виконання доручення слідчого за підписом заступника начальника ГВ ЗНД 2 управління ІНФОРМАЦІЯ_6 від 10.02.2025 року за вихідним №78/2/5/2-356нт, у інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотеки, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 03.02.2025 року за №411151082, у протоколі огляду речей та документів за участі спеціаліста ОСОБА_14 від 06.02.2025 року, у довідці ДІ МВС від 15.03.2025 року, у відповіді КНП «Медичний центр з профілактики та лікування залежності м. Краматорськ» у м. Слов`янськ від 28.01.2025 року за вихідним №4/136, у відповіді КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня м. Слов`янськ» від 28.01.2025 року за вихідним №209, у протоколі за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 19.02.2025 року за вихідним №78/2/5/2-310т, у відповіді за підписом заступника командира ІНФОРМАЦІЯ_10 - керівника ІНФОРМАЦІЯ_11 від 18.03.2025 року за вихідним №17/5/5-329нт, у повідомленні щодо виконання доручення слідчого за підписом заступника начальника ГВ ЗНД 2 управління ІНФОРМАЦІЯ_6 від 17.03.2025 року за вихідним №78/2/5/2-565нт, у рапорті за підписом старшого оперуповноваженого 2 відділу ГВ ЗНД 2 управління ІНФОРМАЦІЯ_6 від 19.03.2025 року, у протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 19.03.2025 року, у заяві ОСОБА_4 від 19.03.2025 року, у постанові про визнання предметів речовими доказами та долучення до матеріалі кримінального провадження від 19.03.2025 року, у протоколі допиту підозрюваної ОСОБА_4 від 19.03.2025 року, у протоколі огляду речей і документів за участі підозрюваної ОСОБА_4 та захисника ОСОБА_5 від 19.03.2025 року, у протоколі проведення слідчого експерименту за участі підозрюваної ОСОБА_4 та захисника ОСОБА_5 від 19.03.2025 року.

Отже, наведені вище обставини свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, що у достатній мірі доведено прокурором під час розгляду клопотання.

При цьому, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали свідчать про наявність обґрунтованої підозри.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на цей час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Тож, для повідомлення про підозру не потрібна така ж ступінь доведення як для визнання особи винною, достатньо щоб у стороннього спостерігача склалось враження, що злочин було вчинено і підозрювана особа причетна до його вчинення.

На переконання слідчого судді, такого ступеню доведення у цій справі було досягнуто.

Згідно ч 2 ст. 177 КПК України другою підставою для застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Оцінюючи обґрунтування прокурора на підтвердження наявності зазначених у клопотанні ризиків і докази, надані останнім на підтвердження своїх доводів, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором під час розгляду клопотання доведена наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики можливих спроб ОСОБА_4 переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити вчинення кримінального правопорушення у якому підозрюється.

На підтвердження існування передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України ризику свідчать такі обставини, як тяжкість покарання (15 років позбавлення волі або довічне позбавлення волі), що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання її винуватою та вагомість наявних доказів про вчинення останньою інкримінованого злочину проти основ національної безпеки України, що може спонукати останню переховуватися від органів досудового розслідування та суду шляхом зміни місця свого проживання, у тому числі, шляхом виїзду за кордон або на окуповану територію.

Тим більше, підозрювана фактично проживає у м. Краматорськ Краматорського району Донецької області, де на даний час ведуться активні бойові дії, а агресія, яку здійснює Російська Федерація може призвести до окупації вказаного населеного пункту, тому остання перебуваючи за місцем проживання, може опинитися на території, окупованій державою-агресором, та уникнути відповідальності за вчинений злочин.

Слідчий суддя погоджується із обґрунтуванням та доводами прокурора щодо існування ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, адже ОСОБА_4 перебуваючи на свободі, буде мати можливість знищити, сховати або спотворити листування, у тому числі, дистанційно з іншого пристрою видалити відомості, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та повідомити осіб, котрим вона поширювала відповідну інформацію, та які також можуть видалити сліди переписок із останньою.

Наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтована тим, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків та експерта у кримінальному провадженні, а також інших осіб, які на теперішній час ще не надали органу досудового розслідування показання у кримінальному провадженні, однак їм можливо відомі обставини скоєння злочину.

Тим більше, на теперішній час органом досудового слідства не встановлені всі особи, причетні до вчинення цього кримінального правопорушення (злочину), а також, свідки, покази яких мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що, у випадку не застосування до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, створить передумови для продовження спілкування останньої з зазначеними особами, впливу на достовірність показань свідків у даному кримінальному провадженні.

Існування ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтована тим, що ОСОБА_4 перебуваючи на волі, фактично матиме можливість спілкуватись з фігурантом у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_9 , що, в свою чергу, унеможливить здійснення належного контролю за її поведінкою. ОСОБА_4 фактично весь свій час матиме можливість безконтрольно спілкуватися, в тому числі, за допомогою телефонних засобів зв`язку, з представником іноземної держави - співробітником ФСБ РФ - ОСОБА_9 , що об`єктивно може зашкодити встановленню істини у цій справі, оскільки останній причетний до його вчинення.

На підтвердження існування передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризику вказують такі обставини, як проживання підозрюваної у місті Краматорську Краматорського району Донецької області, а саме у населеному пункті, де на теперішній час розміщуються підрозділи Збройних Сил України та інші утворені відповідно до законів України військові формування, у разі не застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ОСОБА_4 буде мати можливість продовжити вчиняти протиправну діяльність.

Діставшись висновку про існування наведених вище ризиків, слідчий суддя звертає увагу, що ризик не є фактом, а є ймовірністю вчинення певних дій, а тому має бути доведено в судовому засіданні саме ймовірність того, що підозрювана може їх вчинити і слідчий суддя вважає, що така ймовірність є доволі високою.

Відтак, слідчий суддя погоджується із заявленими прокурором ризиками, передбаченими п. п. 1, 2, 3, 4 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України і визнає існування цих ризиків доведеними у повній мірі.

Доводи сторони захисту щодо недоведеності заявлених стороною обвинувачення ризиків, слідчий суддя відхиляє з мотивів, наведених у цьому рішенні.

До того ж, факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Тим більше, на даній стадії слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали свідчать про наявність обґрунтованої підозри.

Тож, на переконання слідчого судді, сукупність зібраних органом досудового розслідування доказів поза розумним сумнівом доводить причетність ОСОБА_4 до інкримінованого їй злочину, що підтверджується достатніми на цьому етапі слідства доказами, які містяться у матеріалах досудового розслідування.

Вирішуючи питання про вид запобіжного заходу, слідчий суддя враховує дані про особу підозрюваної, яка має вищу педагогічну освіту, одружена, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштована, є внутрішньо переміщеною особою, раніше не судима, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки України, а також зважає на вид і ступінь встановлених ризиків, тяжкість інкримінованого злочину, обстановку в якій вчинено злочин, зокрема, у період воєнного стану в країні, вимоги ч. 6 ст. 176 КПК України, яка передбачає можливість застосування єдиного запобіжного заходу у даному випадку у виді тримання під вартою, а тому приходить до висновку про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою відносно підозрюваного.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Тож, в цьому контексті слідчий суддя вважає доводи сторони захисту щодо застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту непереконливими, адже, з урахуванням наведених вище обставин, цей запобіжний захід не зможе запобігти існуючим ризикам, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної та не буде відповідати тяжкості інкримінованого злочину та характеру наявного суспільного інтересу.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого, що погоджене із прокурором ґрунтується на вимогах кримінального процесуального закону та є таким, що підлягає задоволенню, а тому відносно підозрюваної ОСОБА_4 слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 17 травня 2025 року включно.

Відповідно до абзацу третього частини 4 статті 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, слідчий суддя не визначає розмір застави підозрюваній.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 186-187, 193-194, 196, 197, 309, 369-372, 395, 615 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_6 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні - начальником Мангушського відділу Маріупольської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 , подане в межах кримінального провадження № 0000137, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 січня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яку повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» на строк 60 (шістдесят) днів до 17 травня 2025 року включно, без визначення розміру застави.

Встановити, що датою закінчення дії цієї ухвали щодо тримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою є 17 травня 2025 року включно.

Ухвала про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а особою, що тримається під вартою - протягом того ж строку з моменту отримання нею її копії.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали - о 17 годині 30 хвилин 25 березня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1