печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2025 року м. Київ

Печерський районний суд міста Києва у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурорів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

представника власника майна - адвоката ОСОБА_5 ,

власника майна - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання заступника начальника другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002206 від 31 жовтня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 205? та ч. 3 ст. 209 КК України,

УСТАНОВИВ:

Короткий виклад обставин клопотання

До слідчого судді надійшло клопотання сторони кримінального провадження про накладення арешту на майно, вилучене в ході проведеного 06.05.2025 на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/18848/25-к обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_6 , що за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: мобільний телефон марки: «IPhone», ідентифікуючі дані пристрою: ІМЕІ: НОМЕР_1 , мобільний телефон марки: «IPhone», рожево-золотистого кольору, який розміщується у чохлі темного кольору, мобільний телефон марки: «IPhone», ідентифікуючі дані пристрою: ІМЕІ: НОМЕР_2 , мобільний телефон марки: «IPhone», який розміщується у прозорому чохлі, грошові кошти, купюрами схожими на долар США, номінальною вартістю 100$ у кількості 50 (п`ятдесят) купюр, всього 5 000 (п`ять тисяч) доларів США, грошові кошти зовні схожі на гривні, номіналом: 500 гривень - 292 купюри, 200 гривень - 1 купюра, 100 гривень - 1 купюра, 50 гривень - 1 купюра, 20 гривень - 1 купюра, всього 146 370 гривень, схожі на Євро, номіналом: 500 Євро - 5 купюр, 200 Євро - 36 купюр, 100 Євро - 9 купюр, 50 Євро - 174 купюр, всього 19 320 Євро, схожі на долар США, номіналом: 100$ - 400 купюр, 50$ - 14 купюр, всього 40 700 доларів США - джерело походження яких невідомо та на які не надано доказів правомірності їх походження, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заперечення сторони захисту

Від представника власників майна, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , надійшли письмові заперечення. Адвокат ОСОБА_5 вказує, що ухвалою слідчого судді було відмовлено у вилучені коштів, оскільки слідчим (прокурором) не було доведено доцільність, необхідність та законність вилучення коштів за місцем проведення обшуку. Законним власником грошових коштів, що були вилучені в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , є ФОП « ОСОБА_6 » (РНОКПП НОМЕР_3 ), загальний дохід якого за період 2019-2025 суттєво перевищує суму вилучених під час обшуку коштів.

Крім того, слідчим було вилучено робочий телефон нотаріуса ОСОБА_7 , який містить нотаріальну таємницю та інформацію з обмеженим доступом, не зважаючи на те, що ухвалою слідчого судді не було надано на це дозволу. Крім того, слідчому було надано доступ до вмісту телефону при проведенні обшуку, будь якого відношення до предмету досудового розслідування при огляді телефону нотаріуса виявлено не було. Більш того, вилучивши телефон нотаріуса ОСОБА_7 , слідчий ОСОБА_8 , повністю паралізував її діяльність як нотаріуса, оскільки нотаріус не має можливості здійснювати реєстраційні дії в реєстрі без використання аутентифікатора (Google Authenticator), який встановлений на її мобільний телефон. Нотаріусам категорично забороняється передавати доступ до створеного НАІС ідентифікатора двофакторної аутентифікації Google Authenticator третім особам або ж його експорт на інші пристрої, аніж пристрій (смартфон, планшет) нотаріуса.

Позиція сторін кримінального провадження

Прокурори ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у судовому засіданні клопотання підтримали з підстав, викладених у ньому.

Адвокат ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання з підстав, викладених у запереченні. Додатково зауважив, що під час обшуку було вилучено п`ять мобільних телефонів, тоді як у клопотанні про накладення арешту йдеться про чотири пристрої.

Власник майна, ОСОБА_6 , пояснив, що під час обшуку його мобільний телефон вилучений не був, тоді як вилученими телефонами користуються діти та його дружина ОСОБА_7 для здійснення нотаріальної діяльності. Крім того, під час проведення обшуку він надав слідчому довідку про доходи, яку напередодні отримав для оформлення візи для сина, та договір про продаж автомобіля. Вказував, що його дружина ОСОБА_7 дійсно надавала нотаріальні послуги з реєстрації юридичних осіб. Крім того, нею були надані відповідні документи на запит органу досудового розслідування.

Правове обґрунтування

Процесуальні правовідносини регулюються главою 17 «Арешт майна» розділу ІІ «Заходи забезпечення кримінального провадження» КПК України.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та (або) користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України арешт допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За загальним правилом статус тимчасового вилученого майно набуває з моменту фактичного позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких воно перебуває, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися ним до вирішення питання про арешт майна або його повернення (ч. 1 ст. 167 КПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Частиною 5 ст. 236 КПК України визначено, що обшук на підставі відповідного судового рішення, повинен проводитися в обсязі, необхідному для досягнення мети такого обшуку.

При обшуку слідчий має право оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном (ч. 7 ст. 236 КПК України).

Обставини, встановлені слідчим суддею

Офісом Генерального прокурора здійснюється нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0002206, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.10.2024 за фактом привласнення бюджетних коштів в особливо великих розмірах, легалізації (відмиванні) коштів, одержаних злочинним шляхом та внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації, завідомо неправдивих відомостей та їх подання для проведення такої реєстрації, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 205? КК України.

Досудовим розслідуванням установлено функціонування групи осіб, які діючи за попередньою змовою, організували діяльність із здійснення реєстраційних дій, пов`язаних із створенням підконтрольних суб`єктів господарської діяльності, внесенням змін до статутних документів, складу учасників, призначенням та зміною керівників таких осіб та їх припинення без наміру ведення реальної господарської діяльності. Такі дії учасників групи спрямовані на вчинення пособництва іншим особам у вчиненні кримінальних правопорушень пов`язаних із залученням підконтрольних їм та ними створених юридичних осіб, з метою їх використання для проведення вдаваних господарських операцій, підозрілих фінансових операцій, для подальшого здійснення легалізації (відмивання) доходів одержаних злочинним шляхом.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24.04.2025 у справі №757/18848/25-к клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 , задоволено частково, надано дозвіл групі слідчих у кримінальному провадженні №0002206 від 31.10.2024 року на проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінальних правопорушень, відшукування речей та предметів, зокрема: - документів (оригінали, копії, електронні примірники, проекти документів) щодо реєстрації суб`єктів господарської діяльності: ТОВ «Проскай» (), ТОВ «Тера ВВВ» (), ТОВ «Стреймаст» () інших суб`єктів господарської діяльності до функціонування яких не мають відношення наступні особи: ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та які не зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (засновницькі та статутні документи, зокрема: письмові рішення засновників (учасників) про створення СГД, письмові рішення засновників (учасників) про внесення будь-яких змін до складу та діяльності СГД, статут СГД); - документів (оригінали, копії, електронні примірники, проекти документів) щодо здійснення фінансово-господарської діяльності суб`єктами підприємницької діяльності: ТОВ «Проскай» (), ТОВ «Тера ВВВ» (), ТОВ «Стреймаст» () інших суб`єктів підприємницької діяльності до функціонування яких не мають відношення наступні особи: ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та які не зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (засновницькі та статутні документи, зокрема: документів щодо продажу, постачання товарів (договори, угоди, контракти, додаткові угоди, та додатки до них, доповнення та специфікації), видаткові накладні, податкові накладні, рахунки - фактури, платіжні доручення, банківські виписки, які підтверджують сплату за товарно-матеріальні цінності, виконані роботи, надані послуги, акти приймання-передачі, акти виконаних робіт, листування, доручення (довіреності), документів на продукцію/товар (ліцензії, дозволи, сертифікати відповідності), товарно-транспортні накладні, документів податкового обліку, податкової, фінансової та статистичної звітності, документів щодо отримання сертифікатів кваліфікованого електронного підпису та печатки товариства, чорнових записів, копій документів щодо здійснення фінансово-господарської діяльності та інші документи, які стосуються ведення господарської діяльності тими чи іншими юридичними особами; актів, документів складського обліку, зберігання товарів, договорів оренди транспортних засобів, договорів щодо надання послуг з перевезення товарів, документів щодо купівлі-продажу/оренди офісних, складських та інших приміщень (договори, додатки до них, акти приймання-передачі, платіжні доручення, акти звіряння взаєморозрахунків); документів щодо відкриття/закриття банківських рахунків, засобів доступу до банківських рахунків, що використовуються для переказу коштів, ключів доступу до систем Інтернет-банкінгу; листування з органами Державної податкової служби України, Державної казначейської служби України, Державної митної служби України та іншими органами державної влади та місцевого самоврядування - документів у яких містяться особисті відомості (дані) наступних осіб, зокрема: ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , інших третіх (сторонніх) осіб (копії, оригінали, електронні примірники);

- документи, чорнові записи, блокноти, записники, інші предмети, що містять відомості, записи, друкований текст із відомостями про обставини вчинення кримінальних правопорушень, а також містять вільні зразки почерку та підписів наступних осіб: ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ; - довіреностей кладених між: ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та третіми особами, яких уповноважено представляти інтереси перелічених вище осіб, а також довіреностей від третіх (сторонніх) осіб на укладених між третіми (сторонніми) особами на представництво інтересів та вчинення дій; - печатки/штампи суб`єктів господарської діяльності: ТОВ «Проскай» (), ТОВ «Тера ВВВ» (), ТОВ «Стреймаст» () інших суб`єктів господарської діяльності до діяльності яких не мають відношення наступні особи: ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та які не зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , факиміле особистих підписів третіх (сторонніх) осіб, кліше; - комп`ютерної техніки (персональних комп`ютерів, планшетів, моноблоків (настільні ПК), ноутбуків, носіїв електронної інформації (флеш карти, будь-якого формату, USB - носії, носії на жорстких магнітних дисках, носії на твердотілих дисках, зовнішні переносні пристрої зберігання інформації), мобільних терміналів, сім-карт та картоутримувачів у яких містяться відомості, інформація та листування про обставини вчинення розслідуваних кримінальних правопорушень, шляхом зняття копії інформації з них. В іншій частині клопотання - відмовити

06.05.2025 на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/18848/25-к проведено обшук за місцем фактичного проживання ОСОБА_6 , що за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було вилучено:

- тримач від сім карт НОМЕР_4 та НОМЕР_5 та серійний номер НОМЕР_6 та НОМЕР_7 ;

- військово-обліковий документ НОМЕР_9, виданий ОСОБА_21 ІНФОРМАЦІЯ_1 , розписка № 5367 видана ОСОБА_21 довідка №1373 від 30.12.24 ВЛК на особу ОСОБА_21 1978 рн.н.;

- наказ №2-н від 15.01.24, №7-к від 02.05.24, №7-н від 02.05.24, довідка вх. 3 від 02.05.24 видана ТОВ «Дитячий Садок та початкова школа «Па Малюк Київ» на особу ОСОБА_6 ;

- наказ №510 від 26.12.2023 р. Волинська обласна військова адміністрація на особу ОСОБА_6 , лист від 29.12.2023 р. БО «Благодійний Фонд «Разом у майбутнє ЮА» на особу ОСОБА_6 , анкета заява «Волонтера ОСОБА_6 », договір на проведення волонтерської діяльності від 06.12.2023 р.

- мобільний телефон Ipone IMEI НОМЕР_1 ;

- мобільний телефон Iphone рожево золотистого кольору з чехлом темного кольору;

- мобільний телефон Iphone IMEI НОМЕР_2 ;

- мобільний телефон Iphone в чохлі прозорого кольору - Iphone 15 PRO IMEI НОМЕР_8 (мобільний телефон).

06.05.2025 постановою слідчого вищевказане майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Клопотання про арешт майна надійшло до суду 07.05.2025, у строк, передбачений ч. 5 ст. 171 КПК України.

Слідчому доручено провести огляд вилучених речей. Відповідно до протоколу огляду від 07.05.2025 в телефоні марки та моделі: «IPhone 15 Pro» міститься переписка щодо реєстрації юридичних осіб, паспортні дані фізичних осіб, довіреності тощо.

Сторонами не заперечується, що вказаний телефон належить ОСОБА_7 , яка є дружиною ОСОБА_6 та діючим нотаріусом.

ОСОБА_6 з 18.05.2018 зареєстрований як ФОП.

Відповідно до податкової звітності ФОП « ОСОБА_6 » за період 2019-2025 роки останнім отримано такі доходи, а саме:

-за 2019 рік - 2 045 894,75 грн;

-за 2020 рік - 6 398 931 грн;

-за 2021 рік - 6 274 899 грн;

-за 1 кв. 2022 року - 4 044 200 грн;

-за липень 2022 року - 1 690 795 грн;

-за серпень 2022 року - 1 062 770 грн;

-за вересень 2022 року - 562 000 грн;

-за жовтень 2022 року - 744 766 грн;

-за листопада 2022 року - 465 000 грн;

-за грудень 2022 року - 366 385 грн;

-за січень 2023 року - 1 151 070 грн;

-за лютий 2023 року - 1 598 850 грн;

-за березень 2023 року - 2 758 582 грн;

-за 2024 рік - 2 831 800 грн;

-за 1 кв. 2025 року - 860 000 грн.

Мотиви слідчого судді

Щодо відповідності вилучених коштів та телефонів критерію речових доказів

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення, слідчий суддя, згідно зі ст. 94, 132 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Частиною 5 статті 9 КПК України, передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачено, що будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Так, згідно з усталеною практикою ЄСПЛ стаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми: перша, що виражається в першому реченні першого абзацу та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, що міститься в другому абзаці, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою (див., серед інших джерел, рішення у справах «Іммобіліаре Саффі проти Італії» (Immobiliare Saffi v. Italy) [ВП], заява № 22774/93, п. 44, ECHR 1999-V, та «Вістіньш і Препьолкінс проти Латвії» () [ВП], заява № 71243/01, п. 93, від 25 жовтня 2012 року).

ЄСПЛ наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece) [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А № 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії» (Kushoglu v. Bulgaria), заява № 48191/99, пп. 49-62, від 10 травня 2007 року).

У своєму рішенні від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України» (Заява № 19336/04) ЄСПЛ також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льон рот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden), пп. 69 і 73, Series A № 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» (James and Others v. the United Kingdom), п. 50, Series A № 98).

Відтак, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону.

В обґрунтування клопотання прокурором вказано, що під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001471 від 10.08.2023, за обвинуваченням ОСОБА_22 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 205? КК України, за обвинуваченням ОСОБА_23 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 209 КК України, за обвинуваченням ОСОБА_24 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 209 КК України та за обвинуваченням ОСОБА_25 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205? КК України встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванні час та місці, ОСОБА_22 будучи службовою особою, шляхом зловживання своїм службовим становищем, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_22 та ОСОБА_24 , незаконно заволоділа електричною енергією для врегулювання небалансів у розмірі 19280,226 МВт*год. на загальну суму 39 207 283,82 грн., яка, без розрахунку за її отримання постачалась відповідно до договору кінцевому споживачу та, у такий спосіб, привласнила грошові кошти отримані від кінцевого споживача в сумі 20 352 758,32 грн. за поставлену електричну енергію.

Внаслідок зазначених протиправних дій державі в особі ПрАТ «НЕК «Укренерго» заподіяно майнову шкоду на загальну суму 39 207 283,82 грн., що більше ніж у 600 разів перевищує встановлений, на той період законодавством України, неоподаткований мінімум доходів громадян, що відповідно до примітки 4 до ст. 185 КК України є особливо великим розміром

Для вчинення вказаних вище кримінальних правопорушень організатори зазначеного протиправного механізму використовували суб`єкт господарської діяльності - Товариство з обмеженою відповідальністю «Терра ВВВ» (код у ) (далі - ТОВ «Терра ВВВ»).

Разом із тим, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що вчинення зазначених кримінальних правопорушень супроводжувалися учиненням інших злочинів, зокрема встановлено, що з метою приховання своєї участі у вчиненні правопорушень двічі, було здійснено «вдаваний» продаж корпоративних прав ТОВ «Терра ВВВ» та «фіктивно» змінено директорів, які підбиралися із числа осіб, що фактично перебували у скрутному матеріальному становищі та не мали на меті здійснювати реальну фінансово-господарську діяльність Товариства.

Зокрема, у точно невстановлений досудовим розслідуванням день та час, однак не пізніше 30.04.2020, ОСОБА_25 перебуваючи в м. Києві (більш точного місця перебування органом досудового розслідування встановити не представилося можливим), отримала пропозицію від ОСОБА_14 , який раніше неодноразово робив такі пропозиції ОСОБА_25 та який діяв в інтересах ОСОБА_22 , за грошову винагороду у розмірі 1000 гривень стати номінальним засновником (учасником) та директором юридичної особи: ТОВ «Терра ВВВ» (код у ), без наміру здійснювати ОСОБА_25 господарську діяльність, передбачену статутом вказаного товариства, виконувати функції (обов`язки) засновника та директора товариства і займатися підприємницькою (господарською) діяльністю.

Отримавши зазначену пропозицію, ОСОБА_25 усвідомлюючи протиправний характер дій, запропонованих їй ОСОБА_14 , перебуваючи у скрутному матеріальному становищі, погодилась на відповідну пропозицію.

У подальшому, ОСОБА_25 , надала ОСОБА_14 свої дані та реквізити її особистих документів (копії), з метою їх використання під час підготовки проектів документів, необхідних для проведення державної реєстрації юридичної особи - ТОВ «Терра ВВВ», у свою чергу ОСОБА_14 , виконуючи свою роль у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, передав відповідні дані та реквізити документів (копії) ОСОБА_22 .

При цьому, ОСОБА_25 надаючи згоду передати та використати відомості та копії документів,які містять її персональні дані для складання реєстраційних документів, розуміла, що вона надає їх для внесення неправдивих відомостей у документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу: ТОВ «Терра ВВВ», що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, оскільки фактично засновником (учасником) та директором вказаної юридичної особи вона не буде, а фінансово-господарську діяльність будуть здійснювати інші особи.

Надалі, ОСОБА_25 , реалізовуючи спільний з ОСОБА_14 злочинний умисел, направлений на внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей стосовно реєстрації змін до відомостей про юридичну особу: ТОВ «Терра ВВВ», визначення ОСОБА_25 його засновником (учасником) та призначення директором, 03.05.2020 у невстановлений досудовим розслідуванням час, остання перебуваючи у м. Києві, неподалік від ТЦ «Колібріс», що за адресою: м. Київ, вул. Гната Юри, 9, за вказівкою ОСОБА_14 зустрілась з ОСОБА_22 , звідки автомобілем останньої вони попрямували до офісу за місцем здійснення діяльності приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_26 , що за адресою: 01001, м. Київ, вул. Еспланадна, буд. 32-В, де ОСОБА_25 в присутності приватного нотаріуса ОСОБА_26 , підписала отримані від ОСОБА_22 , попередньо складені за невстановлених обставин акт приймання-передачі частки у статутному капіталі юридичної особи: ТОВ «Терра ВВВ» від 03.05.2020, в якому містились відомості про те, що ОСОБА_25 прийняла частку номінальною вартістю 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок, що складає 100 (сто) % у Статутному капіталі ТОВ «Терра ВВВ».

Після перереєстрації ТОВ «Терра ВВВ» на ім`я ОСОБА_25 та призначення її на посаду директора Товариства, остання не здійснювала підприємницьку діяльність, не укладала угоди фінансово-господарського характеру, не здійснювала управління банківськими рахунками, не розпоряджалася грошовими коштами, які перебували на рахунках товариства, не користувалася печаткою підприємства, при цьому реєстраційні, установчі документи та печатку Товариства від ОСОБА_22 не отримувала, що у свою чергу надало змогу останній фактично керувати вказаною юридичною особою, вчиняти правочини та дії фінансового характеру від імені ОСОБА_25 , як директора та засновника Товариства, зокрема: складали від імені ОСОБА_25 , як директора підприємства необхідні документи фінансово-господарської діяльності (договори, додаткові угоди до договорів, акти приймання наданих послуг, податкові накладні, податкову звітність та інші документи), звітні документи та, відповідно, надало змогу перераховувати грошові кошти без фактичного здійснення господарської діяльності Товариством. Використовуючи вказані документи, ОСОБА_22 діючи від імені ОСОБА_25 , як директора ТОВ «Терра ВВВ», у подальшому, вчинила інші кримінальні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 191 та ч. 3 ст. 209 КК України.

Після вчинення всіх необхідних, на думку ОСОБА_22 , дій направлених на заволодіння чужим майном, з метою уникнення відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин 15.03.2021 забезпечила укладення договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Терра ВВВ» між ОСОБА_25 та іншою особою, яка не мала наміру займатися фінансово-господарською діяльністю вказаного підприємства - ОСОБА_27 , який відповідно до рішення єдиного учасника ТОВ «Терра ВВВ» № 9, призначив себе на посаду директора та змінив адресу реєстрації Товариства на Донецька область, м. Маріуполь, Центральний район, пр-т Будівельників, 92.

При цьому від імені покупця ОСОБА_27 виступали особи за довіреністю, а саме: ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

Враховуючи встановлені обставини вчинення розслідуваних кримінальних правопорушень, у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що ОСОБА_22 , ОСОБА_24 та ОСОБА_22 вчинили інкриміновані їм злочини діючи групою осіб за попередньою змовою із іншими невстановленими досудовим розслідуванням співучасниками.

Матеріали досудових розслідувань стосовно зазначених невстановлених осіб, які причетні до вчинення розслідуваних кримінальних правопорушень виділені в окреме кримінальне провадження за № 0002206 від 31.10.2024, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 205? та ч. 3 ст. 209 КК України.

Під час проведення досудового розслідуванням встановлено функціонування групи осіб, які діючи за попередньою змовою, організували діяльність із здійснення реєстраційних дій, пов`язаних із створенням підконтрольних суб`єктів господарської діяльності, внесенням змін до статутних документів, складу учасників, призначенням та зміною керівників таких осіб та їх припинення без наміру ведення реальної господарської діяльності. Такі дії учасників групи спрямовані на вчинення пособництва іншим особам у вчиненні кримінальних правопорушень, пов`язаних із залученням підконтрольних їм та ними створених юридичних осіб, з метою їх використання для проведення вдаваних господарських операцій, підозрілих фінансових операцій, для подальшого здійснення легалізації (відмивання) доходів одержаних злочинним шляхом

Як вбачається з клопотання прокурора, метою накладення арешту на грошові кошти та мобільні телефони є збереження речових доказів.

Норма-дефініція речових доказів (стаття 98 КПК) щодо критеріїв (умов) визнання матеріальних об`єктів речовими доказами (були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин) з одного боку дійсно, сформульована в категоричній формі, і вказані умови мають бути дотримані для визнання тих чи інших речей речовими доказами. У той же час, слід зважати на стадію кримінального провадження. Так, на стадії досудового розслідування не всі обставини, що підлягають з`ясуванню у кримінальному провадженні, можуть бути достовірно встановлені одразу ж, оскільки розслідування - це процес пізнання обставин подій минулого, пов`язаний з пошуком, виявленням та фіксацією відповідних слідів злочинного діяння.

Системний аналіз норм КПК та практики ЄСПЛ дозволяє дійти висновку, що КПК оперує поняттями, які відповідають декільком різним стандартам доказування (переконання) - стандарт «обґрунтованої підозри», переконання (доведення) «поза розумним сумнівом» та стандарти «достатніх підстав (доказів)» тощо. Стандарти «достатніх підстав (доказів)» використовуються в широкому колі різноманітних ситуацій, що виникають в ході кримінального провадження, тому вони не є сталими, а залежать від конкретної ситуації, цілі прийняття тих чи інших рішень (вчинення дій) та їх правових наслідків. При цьому, вони застосовуються як для прийняття процесуальних рішень слідчими суддями (судом) (статті 157, 163, частина 5 статті 234, 260 та інші статті КПК), так і слідчими, прокурорами (статті 134, 271, 276 КПК та інші).

З огляду на вимоги ч. 3 статті 170 КПК арешт майна на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК (тобто з метою забезпечення збереження речових доказів) передбачає дотримання стандарту «достатніх підстав» вважати, що майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК.

Стандарт «достатніх підстав (доказів)» для цілей арешту з метою забезпечення збереження речових доказів передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують певну річ з кримінальним правопорушенням (демонструють можливу приналежність до його вчинення як знаряддя або матеріального об`єкту, що містить певне відображення або інформацію про злочин), тобто наділяють її саму можливістю виконувати функцію доказу у кримінальному провадженні, і вони є достатніми, щоб виправдати її тимчасове обтяження у вигляді арешту для можливого використання в процесі доказування стороною обвинувачення у подальшому.

При виявленні та вилученні рухомих речей, що не підлягають державній реєстрації, суд має виходити з: (1) дії презумпції права власності за особою, яка володіє (реально панує, здійснює фактичний контроль над річчю - corpus possessionis); (2) спростування вказаної презумпції можливе за наявності беззаперечних доказів чи їх сукупності (зокрема, рішення суду щодо визнання права власності за іншою особою, письмові докази, дата складання яких мала місце до моменту вилучення та не викликає сумнівів, матеріали фото-, відеофіксації, речові докази тощо); (3) показання свідків та пояснення зацікавлених осіб, за умови обов`язкової письмової форми правочину, не мають братися до уваги при вирішенні питання про спростування презумпції; (4) пояснення сторін оцінюються у співставленні із фактичними обставинами та наданими доказами.

Дослідивши матеріали клопотання та додані до нього докази, слідчим суддею не встановлено причетність ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до кримінального правопорушення, що є предметом досудового розслідування, за стандартом «обґрунтованої підозри», переконання (доведення) «поза розумним сумнівом» та стандартом «достатніх підстав (доказів)» тощо матеріалами клопотання не доведено.

Слідчий суддя дійшов висновку, що прокурором на даній стадії досудового розслідування, з урахуванням долучених доказів, не доведено існування правових підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, для накладення арешту на грошові кошти, та не надано доказів, що вказані грошові кошти відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Натомість, стороною захисту надано належні та допустимі докази законності походження коштів, вилучених у ОСОБА_6 , а саме, що кошти є доходом від здійснення підприємницької діяльності. При цьому, розмір отриманого доходу в рази перевищує суму вилучених коштів.

Вказані докази узгоджуються між собою та відповідають поясненням, наданими ОСОБА_6 у судовому засіданні.

Враховуючи дію презумпції права власності ОСОБА_6 на грошові кошти, що підтверджено належними доказами, а також відсутність беззаперечних доказів щодо її спростування, клопотання прокурора в цій частині є недоведеним, а тому задоволенню не підлягає.

При вирішенні питання про наявність підстав для накладення арешту на вилучені телефони слідчий суддя враховує, що переписка, яка в ньому міститься, щодо реєстрації юридичних осіб, не доводить обставини, що є предметом досудового розслідування, оскільки такі документи відносяться до нотаріальних дій, які вчиняються нотаріусами відповідно до переліку, передбаченого ст. 34 Закону України «Про нотаріат».

Предметом досудового розслідування є здійснення реєстраційних дій, пов`язаних із створенням підконтрольних суб`єктів господарської діяльності, внесенням змін до статутних документів, складу учасників, призначенням та зміною керівників таких осіб та їх припинення без наміру ведення реальної господарської діяльності.

Документи, що подаються заявником для державної реєстрації юридичної особи, передбачені ст. 17 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань». Реєстраційна справа в паперовій формі зберігається у суб`єкта державної реєстрації за місцезнаходженням юридичної особи (ч. 3 ст. 29 цього Закону).

З урахування викладеного вище, на думку слідчого судді, вилучені мобільні телефони у даному випадку не є речовими доказами у розумінні ст. 98 КПК України, а тому в цій частині клопотання також є необґрунтованим.

Керуючись ст. 98, 131, 170, 173, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання - залишити без задовольнити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_28