Справа № 761/9219/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву представника власника тимчасово вилученого майна - адвоката ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 від участі у розгляді клопотання прокурора 3-го відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000375, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 квітня 2024 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 5 ст. 191 КК України (справа № 761/9219/25 провадження 1-кс/761/6654/2025), -

в с т а н о в и в:

24.04.2025 року до судді Шевченківського районного суду м Києва надійшла заява, у якій представник власника тимчасово вилученого майна - адвокат ОСОБА_3 , посилаючись на положення п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, заявила відвід слідчому судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_4 від участі у розгляді клопотання прокурора 3-го відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000375, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 квітня 2024 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 5 ст. 191 КК України (справа № 761/9219/25 провадження 1-кс/761/6654/2025).

Свою заяву представник власника тимчасово вилученого майна - адвокат ОСОБА_3 мотивував тим, що слідчий суддя ОСОБА_4 , всупереч ч. 3 ст. 172 КПК України, не повернула клопотання про арешт прокурору, хоча воно не відповідало вимогам ст. 171 КПК України, а також не розглянула клопотання про арешт майна у строк, визначений ч. 6 ст. 173 КПК України.

Вищевикладене, на думку адвоката ОСОБА_3 , викликає сумніви у неупередженості слідчого судді ОСОБА_4 та є підставою для задоволення заяви про відвід.

У судове засідання учасники розгляду справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду заяви, не з`явились, що, однак, не перешкоджає розгляду заяви про відвід по суті.

Дослідивши заяву про відвід та додані до неї матеріали, суд дійшов наступного висновку.

Так, статтями 75 та 76 КПК України встановлено вичерпний перелік обставин, які виключають можливість участі судді у кримінальному провадженні, зокрема:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, при перегляді судових рішень Верховним Судом України або за нововиявленими обставинами.

Так, поняття «обставини, які викликають сумнів у його неупередженості» є оціночним, використання якого залежить від правосвідомості особи, яка його застосовує та з`ясовує його сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» встановлено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Як вбачається з практики Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 9 КПК України є обов`язковою для застосування під час здійснення кримінального провадження, при наданні оцінки безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспекти. Зокрема, у справах «Гаусшильдт проти Данії» та «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначено, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. При цьому, суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо нього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, його прихильностей чи уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчить про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду з прав людини підтримав і Верховний Суд України у справі № 5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01 березня 2012 року).

Однак, у заяві адвоката ОСОБА_3 про відвід відсутні об`єктивні докази фактичної наявності упередженості судді ОСОБА_4 при розгляді клопотання прокурора 3-го відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000375, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 квітня 2024 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 5 ст. 191 КК України.

У свою чергу, наведені у заяві адвоката ОСОБА_3 підстави не можна визнати такими, що виключають можливість участі слідчого судді ОСОБА_4 у розгляді зазначеної скарги, оскільки вони не містять ознак жодної з обставин, передбачених статтями 75 та 76 КПК України. При цьому, суть заявленого відводу, зводиться до нічим не мотивованих тверджень про те, що встановлений слідчим суддею порядок розгляду клопотання слідчого про арешт майна може якимось чином впливати на її неупередженість.

Такого роду твердження у будь-якому випадку не можуть слугувати достатньою підставою для відводу слідчого судді, оскільки не вказують на наявність обставин, які викликають обґрунтовані сумніви у неупередженості судді ОСОБА_4 та її особистій зацікавленості в результатах розгляду клопотання прокурора 3-го відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000375, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 квітня 2024 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 5 ст. 191 КК України.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що заява адвоката ОСОБА_3 побудована на припущеннях та зводиться виключно до її власних міркувань, оскільки нею не доведено жодної належної підстави, яка б могла вказувати на певну зацікавленість чи упередженість судді ОСОБА_4 під час розгляду клопотання прокурора 3-го відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000375, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 квітня 2024 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 5 ст. 191 КК України.

Таким чином, враховуючи те, що у судовому засіданні не були встановлені обставини, які б виключали можливість участі слідчого судді ОСОБА_4 у розгляді вказаного вище клопотання чи свідчили б про її особисту заінтересованість або викликали обґрунтовані сумніви у її неупередженості під час розгляду зазначеного клопотання, вважаю за необхідне відмовити у задоволенні заяви адвоката ОСОБА_3 про відвід слідчого судді.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 75-76, 80-81, 376, 532 КПК України, суддя -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви представника власника тимчасово вилученого майна - адвоката ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 від участі у розгляді клопотання прокурора 3-го відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000375, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 квітня 2024 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 5 ст. 191 КК України (справа № 761/9219/25 провадження 1-кс/761/6654/2025) - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1