Справа № 463/3030/25 Провадження № 1-кп/450/435/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2025 року Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.03.2025 за № 0000278 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Нижня Білка, Пустомитівського району, Львівської області, громадянину України, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 366 КК України,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , відповідно до наказу №1 від 01.04.2000, згідно рішення загальних зборів уповноважених (протокол №3 від 10.03.2000) та на виконання розпорядження АС «НИВА» №30 від 29.03.2000, приступив до виконання обов`язків директора Приватної Агрофірми «НИВА» (далі - ПАФ «НИВА») з 01.04.2000.

Відповідно до п. 1.1. Статуту зі змінами та доповненнями (в редакції від 14.06.2000) Приватна Агрофірма «НИВА» створена та діє відповідно до Законів України «Про підприємництво», «Про підприємництва в Україні», «Про власність», Указу Президента України від 03.12.1999 «Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектору економіки», земельного законодавства інших законодавчих актів України.

Згідно п. 1.2. Статуту, власником Агрофірми є ОСОБА_4 , паспорт серія НОМЕР_1 виданий Пустомитівським РВВС 25.08.1981 р., проживає в с. Підбірці, Пустомитівського р-ну, Львівської обл.

Відповідно до п.1.3. Статуту, юридична адреса Агрофірми: Україна Львівська обл., Пустомитівський р-н., с. Лисиничі.

Згідно п.3.1. Статуту, Агрофірма є юридичною особою згідно із законодавством України, має самостійний баланс, власні основні і обороти кошти, розрахунковий та інші рахунки в установах банків, круглу печатку та кутовий штамп із своїм найменуванням, фірмовий і товарний знак, інші реквізити.

Згідно п.7.1. Статуту, Керівництво Агрофірмою здійснює Власник (директор) Агрофірми, який самостійно вирішує всі питання виробничо господарської діяльності та соціального розвитку, керуючись у своїй діяльності Статутом, законами та іншими нормативними актами України.

Відповідно до п.7.2. Статуту, власник організовує роботу Агрофірмі представляє інтереси в усіх установах, організаціях, підприємствах, в т.ч. за кордоном, розпоряджається майном та коштами, укладає договори.

Згідно п.7.3. Власник здійснює прийом на роботу і звільнення працівників Агрофірми та накладає стягнення відповідно до чинного законодавства представляє Агрофірму в суді, арбітражному суді.

Таким чином, з огляду на службові повноваження, визначені Статутом з змінами та доповненнями (в редакції від 14.06.2000), ОСОБА_4 (далі - ОСОБА_4 ), перебуваючи на посаді директора ПАФ «НИВА», обіймає на підприємстві посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, тобто службовою особою.

Так, ОСОБА_4 , обіймаючи посаду директора ПАФ «НИВА», будучи службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими та адміністративно господарськими функціями, використовуючи надані йому Статутом ПАФ «НИВА» повноваження директора, маючи умисел на видачу завідомо неправдивого документу, достовірно знаючи, що загальних зборів пайовика ПАФ «НИВА» не було, рішення від 18.08.2002 про передачу пайового фонду від правонаступника (користувача) ПАФ «НИВА» спілці пайовиків-співвласників не приймалось, в період часу з 10 жовтня по 20 жовтня 2002 року, перебуваючи в приміщенні ПАФ «НИВА», що за адресою: Україна, Львівська обл. Пустомитівський р-н., с. Лисиничі, за відсутності всіх членів комісії по врегулюванню майнових відносин та членів комітету співвласників майна, видав завідомо неправдивий офіційний документ - акт про передачу пайового фонду від правонаступника (користувача) ПАФ «НИВА» в особі ОСОБА_4 спілці пайовиків-співвласників в особі ОСОБА_6 , датований 28 вересня 2001 року, із внесеними завідомо недостовірними відомостями, підписавши його та скріпивши свій підпис відтиском мастичної печатки ПАФ «НИВА», внаслідок чого з пайового фонду ПАФ «НИВА» вибуло майно загальною вартістю 3 217 472, 00 гривень, що спричинило тяжкі наслідки.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 366 КК України, а саме видача службовою особою неправдивого офіційного документу, що спричинило тяжкі наслідки тобто у скоєнні кримінального правопорушення із правовою кваліфікацією, передбаченою ч. 2 ст. 366 КК України.

У підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5 заявив клопотання про закриття кримінального провадження на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності. У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявлене клопотання підтримав, просив звільнити його від кримінальної відповідальності.

Прокурор в судовому засіданні щодо заявленого клопотання не заперечив.

Суд, вислухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника обвинуваченого, роз`яснивши наслідки закриття провадження за вказаних обставин, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Крім того, ст. 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст.49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його зупинення та переривання.

Строк давності - це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення - передбачене ч. 2 ст. 366 КК України, подія мала місце 28.09.2002 року.

Судом встановлено, що злочин передбачений ч. 2 ст. 366 КК України в редакції чинній на час вчинення злочину, згідно ч. 3 ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, а згідно ч. 4 ст. 12 КК України чинній на час вирішення клопотання судом є нетяжким злочином.

Згідно п.3 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

З огляду на наведене, на час судового розгляду у даному кримінальному провадженні і розгляду клопотання обвинуваченого, закінчився 5-х річний строк давності, передбачений п.3 ч.1 ст.49 КК України щодо вчинення кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 366 КК України.

Згідно з ч.2 ст.49 КК України перебіг строків давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.

Відповідно до ч.3 ст.49 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину. При цьому строки давності обчислюються окремо за кожний злочин.

Згідно з висновком, який міститься в постанові Верховного Суду України від 19 березня 2015 року №5-1кс15, під ухиленням від слідства або суду з погляду застосування ст. 49 КК слід розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин, що змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника (нез`явлення без поважних причин за викликом до слідчого або суду, недотримання умов запобіжного заходу, зміна документів, які посвідчують особу, зміна зовнішності, перехід на нелегальне становище, перебування в тайнику, імітація своєї смерті тощо).

Судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч.ч. 2, 3 ст.49 КК України.

Встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 на обліку у лікарів нарколога, лікаря психіатра не перебуває, має постійне місце проживання та місце реєстрації, раніше не притягався до кримінальної відповідальності.

Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч.8 ст.284 КПК України).

Із наведеного слідує, що минув строк притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, що є підставою для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження за ч. 2 ст. 366 КК України внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.03.2025 за № 0000278 стосовно ОСОБА_4 підлягає закриттю.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Підстави обирати обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід відсутні.

Керуючись ст.ст. 100, 128, 284, 288, 369-372 КПК України, ст.49 КК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження і звільнення його від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 366 КК України в зв`язку із закінченням строків давності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 366 КК України на підставі п.3 ч.1 ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000278 від 28.03.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 366 КК України, - закрити.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирати.

Ухвала може бути оскарженою до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом семи діб з дня її проголошення. Особою, яка була відсутня при проголошенні ухвали суду, у той же строк, з дня отримання копії ухвали суду.

Ухвала суду, якщо інше не встановлено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

СуддяОСОБА_1