№707/1019/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2025 року м.Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

представника потерпілого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Черкаси кримінальне провадження №0000513 від 23.03.2022р. про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого та зареєстрованого в АДРЕСА_1 . фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, неодруженого, працюючого водієм в ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », утриманців не має, раніше несудимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, -

в с т а н о в и в:

22 березня 2022 року о 18-45год. ОСОБА_4 , знаходячись на перехресті провул.Шевченка та вул.Шевченка в с.Слобода Черкаського району Черкаської області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в ході конфлікту з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реалізуючи раптово виниклий умисел на заподіяння останньому тілесних ушкоджень, умисно наніс ОСОБА_6 від п`яти до десяти ударів (більш точної кількості не вдалось встановити) кулаком правої руки в область обличчя, внаслідок чого спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді травми голови з крововиливом під тверду мозкову оболонку над правою півкулею головного мозку, зі здавленням речовини головного мозку, крововиливом обличчя ліворуч, які згідно з висновком експерта №02-01/177 від 28.04.2022р. відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як такі, що небезпечні для життя.

У судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав частково, а саме визнав, що він завдав одного удару кулаком в обличчя потерпілого, тому вважає, що його дії підпадають під склад ст.125 КК України. Пояснив, що він є кумом ОСОБА_8 . Це було ввечері 22.03.2022р. він був у будинку своєї куми в с.Слобода, відпочивали, вживали алкогольні напої, зокрема випили пляшку горілки. Був він, ОСОБА_8 , її сестра ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Потім ввечері вони пішли провести Орла додому. ОСОБА_11 (це дві сестри) йшли по дорозі попереду, а він йшов позаду, дістав телефон, шукав музику, щоб послухати і вів у руках велосипеда. ОСОБА_10 десь відійшов по дорозі. Дійшли до перехрестя вул.Шевченка та провулку Шевченка в с.Слобода. Він почув якийсь хлопок, підняв голову і побачив, що з ОСОБА_12 злетів шльопанець і вона впала на асфальт. Попереду стояв якийсь чоловік, як згодом з`ясувалось то був потерпілий ОСОБА_13 , лице в нього було червоне. ОСОБА_14 закричала «за що?». ОСОБА_13 почав напирати на ОСОБА_15 , почав штовхати її тулубом і махав руками. Підійшовши до них, він ( ОСОБА_16 ) вдарив потерпілого один раз в лице кулаком. ОСОБА_13 пішов на перехрестя дороги, сів на асфальт. Коли він виходив з провулку, то побачив жінку потерпілого. Він взяв свого велосипеда і відійшов в сторону, став десь за 30м. від них і просто дивився. На перехрестя вийшли якісь люди, почалась якась метушня. Потім приїхала якась машина, з неї вийшов дід, як потім з`ясувалося то був ОСОБА_17 , запитав що сталося. Потім вийшов з провулку ОСОБА_10 , до якого почав чіплятися потерпілий та чіплявся до ОСОБА_18 почав їх розбороняти. ОСОБА_19 штовхнув потерпілого руками і останній впав на асфальт, вдарився головою об асфальт і вже не шевелився. Крові на потерпілому він не бачив. Потім приїхала швидка допомога, яку хтось викликав, працівники поліції, працівники тероборони. Його і ОСОБА_19 забрала поліції, повезла на освідування і потім в райвідділок. Вважає, що це дружина потерпілого все видумала, бо таких обставин події як зазначено в обвинувальному акті не було. Пояснив, що ОСОБА_20 вбили на війні. Цивільний позов потерпілого не визнав, просив відмовити в його задоволенні.

Враховуючи суть показань обвинуваченого, його відношення до скоєного, суд вважає, що обвинувачений фактично свою вину не визнав як по суті інкримінованих йому дій, так і по кваліфікації кримінального правопорушення.

Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому обвинуваченні фактично не визнав, вина ОСОБА_21 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами:

- показаннями потерпілого ОСОБА_6 , даними у судовому засіданні, який пояснив, що 22.03.2022р. о 18-30год. він йшов зі своєю дружиною по АДРЕСА_3 , на перехресті вулиць були якісь люди. Підійшовши ближче, побачив, що це були ОСОБА_4 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 . При цьому, ОСОБА_4 сказав чого ОСОБА_13 ходить повз його двір, а ОСОБА_8 почала виривати сумку в його дружини, після чого почалась словесна перепалка із ОСОБА_21 та ОСОБА_19 . Після цього, ОСОБА_4 наніс йому удар кулаком в ліву сторону голови, після чого він впав на землю, а потім ОСОБА_16 вдарив його ногою в голову, після чого він втратив свідомість, а прийшов до свідомості вже в реанімації. Він був тверезий. Ніяких збитків йому не відшкодували. Під час конфлікту, ОСОБА_22 наносив йому удари руками по тулубу і ріках, скільки точно не пам`ятає, а від цих ударів залишились лише синці. Він захищався та лише відштовхнув ОСОБА_19 . На місці події була ще одна жінка, яка просто стояла і дивилася;

- показаннями свідка ОСОБА_24 , даними в судовому засіданні, яка пояснила, що вона є дружиною потерпілого ОСОБА_6 . Так, 22.03.2022р. вона зі своїм чоловіком йшли від своїх батьків в с.Червона Слобода Черкаського району. Попереду на дорозі стояло чотири особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_22 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Вийшла ОСОБА_8 , яка була в білій куртці, вела себе неадекватно, почала виривати в неї з рук сумку і телефон. Потім підійшов ОСОБА_4 і почав бити чоловіка руками по голові, а ОСОБА_22 вдарив її чоловіка в груди, але не сильно. ОСОБА_6 захищався, махаючи руками. ОСОБА_4 вдарив сильно кулаком її чоловіка, якай впав, а ОСОБА_16 наносив удари ногами чоловікові по голові, руках, тулубу. Вона викликала поліцію і швидку допомогу. Коли приїхала поліція, то ОСОБА_4 вже втік з місця події. Вона і чоловік були тверезі. Орел наніс її чоловікові десь від 5 до 10 ударів руками в голову, в ліву частину. Четвертою особою була ОСОБА_9 , яка не брала активної участі у конфлікті. ОСОБА_16 був в стані сп`яніння. Коли зав`язалася бійка і її чоловік ще стояв на ногах, то на місце події під`їхав на автомобілі Панімаш, який є другом Орла. ОСОБА_17 розтягував і кричав, щоб вони припинили бійку.

Суд враховує, що свідок ОСОБА_24 є дружиною потерпілого, однак з урахуванням в сукупності наявних доказів по справі, показань інших осіб, у суду відсутні підстави критично оцінювати вказані показання та відсутні підстави вважати, що свідок надала неправдиві показання в інтересах потерпілого. Вцілому, показання свідка співпадають із дослідженими судом доказами по справі щодо обставин події, в т.ч. висновком судово-медичної експертизи;

- даними відеодоогляду показань свідка ОСОБА_23 (свідок була допитана попереднім складом суду у судовому засіданні за допомогою відеофіксації. Свідок не з`явилася для нового допиту до суду на неодноразові виклики, тому на підставі ч.11 ст.615 КПК України за клопотанням учасників провадження судом ухвалено використати як докази показання свідка ОСОБА_23 , так як хід і результати такого допиту фіксувалися за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації). Свідок пояснила, що ОСОБА_4 є її кумом. Це було в 2022 році в с.Червона Слобода. ОСОБА_4 приїхав до неї в гості, потім пішли його проводжати до провулку Шевченка. Була також ОСОБА_25 . Ззаду йшли якісь люди. Вона відчула ззаду удар кулаком від когось, а чому саме їй нанесли удар, вона не знає. Її чоловік ОСОБА_10 відштовхнув потерпілого, який перечепився через асфальт і впав. Приїхав ОСОБА_17 , який сказав потерпілому, щоб той йшов додому. Потерпілий був п`яний, був із жінкою, яка стояла під парканом, у неї була сумка в якій щось світилося. Вона не намагалася забрати сумку. Вона бачила, що ОСОБА_16 вдарив рукою один раз потерпілого ОСОБА_13 . Потерпілий бігав і до всіх чіплявся. Вона казала, що викличе тероборону. Вона була в стані сп`яніння, оскільки пила горілку. Орел був в куртці темного кольору з капюшоном. Після того, як потерпілий впав, то йому більше не наносили ударів. Вона не бачила, чи втратив потерпілий свідомість. Чи наносив ще хтось комусь удари вона не бачила.

Фактично свідок ОСОБА_23 підтвердила факт нанесення ОСОБА_21 одного удару потерпілому, підтвердила факт присутності ОСОБА_21 на місці події та участі у конфлікті, а своїми показаннями про те, що вона не бачила чи наносив ще хтось комусь удари, про кількість нанесених ударів - не спростувала фактичні обставини справи щодо нанесення тілесних ушкоджень потерпілому;

- даними відеодоогляду показань свідка ОСОБА_22 (свідок був допитаний попереднім складом суду у судовому засіданні 21.02.2023р. за допомогою відеофіксації. Свідок не з`явився для нового допиту до суду на неодноразові виклики, тому на підставі ч.11 ст.615 КПК України за клопотанням учасників провадження судом ухвалено використати як докази показання свідка ОСОБА_22 , так як хід і результати такого допиту фіксувалися за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації). Свідок пояснив, що він є знайомим ОСОБА_21 . Це було десь в 2022 році, коли саме не пам`ятає. Він, його дружина ОСОБА_26 , ОСОБА_4 , ОСОБА_25 відпочивали в нього вдома в с.Ч.Слобода, вони вживали горілку. Потім, вони пішли проводити Погранічну додому, на дворі було темно, десь після 18-00год. Він йшов позаду. Підійшовши до перехрестя, побачив, що був якийсь конфлікт. ОСОБА_21 на місці події не було, він підійшов, як приїхала поліція. Він підійшов коли вже був конфлікт між потерпілим ОСОБА_13 , його дружиною та ОСОБА_26 , ОСОБА_27 . Його жінка сварилася із жінкою ОСОБА_13 . Потерпілий вів себе неадекватно, щось хотів, почав до нього чіплятися. Потім приїхав на машині ОСОБА_17 . ОСОБА_13 став кричати на ОСОБА_17 , який сказав, щоб ОСОБА_13 йшов додому. ОСОБА_13 брав забари його і ОСОБА_17 . Він відбив від себе руки ОСОБА_13 , який заточився і впав на землю, мабуть втратив свідомість. Потерпілому підклали під голову курточку, він отямився, йому викликали швидку допомогу. Приїхала швидка, забрала ОСОБА_13 . Потім прийшов ОСОБА_16 . Він не бачив, щоб потерпілому хтось наносив тілесні ушкодження, але бачив на щоці потерпілого якесь покрасніння. Пояснив, що початок конфлікту він не бачив. Він світив фонариком на потерпілого і крові не бачив.

Суд критично оцінює показання свідка ОСОБА_22 щодо тих обставин, що ОСОБА_16 прийшов на місце події як приїхала поліція, що він не бачив, хто наносив потерпілому тілесні ушкодження, та вважає, що вказаний свідок надав вибіркові показання в інтересах обвинуваченого для уникнення його від відповідальності за вчинене діяння. Показання вказаного свідка щодо цих обставин спростовуються зібраними доказами по справі, в т.ч. показаннями потерпілого, свідків ОСОБА_24 , ОСОБА_23 , протоколами проведення слідчих експериментів, протоколами пред`явлення особи для впізнання, даними висновку судово-медичної експертизи, які суд вважає належними і допустимими доказами;

- даними витягу з ЄРДР від 23.03.2022р., згідно якого зафіксовано, що 22.03.2022р. о 18-45год. ОСОБА_4 на перехресті вул.Шевченка в с.Ч.Слобода Черкаського району в стані алкогольного сп`яніння умисно наніс ОСОБА_6 від п`яти до десяти ударів кулаком в область обличчя (а.с.4 Т.2);

- даними рапорта від 22.03.2022р. про прийняття працівником поліції на лінію 102 повідомлення від ОСОБА_24 про завдання її чоловікові тілесних ушкоджень (а.с.5-7 Т.2);

- даними протоколу огляду місця події від 22.03.2022р. з фототаблицею, згідно якого працівниками поліції оглянуто місце події, зафіксовано ділянку дороги з вологою частиною діаметром 1,5метра (а.с.8-12 Т.2);

- даними виписок КНП « ІНФОРМАЦІЯ_4 » з №223, №225, №226 від 22.03.2022р. про те, що в ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_28 встановлено алкогольне сп`яніння (а.с.13-15 Т.2).

- даними виписки КНП « ІНФОРМАЦІЯ_4 » з №224 від 22.03.2022р. про те, що в ОСОБА_21 встановлено алкогольне сп`яніння (а.с.16 Т.2). Суд вважає даний доказ належним і допустимим, а доводи захисту з даного приводу щодо недоведеності стану алкогольного сп`яніння у ОСОБА_21 необгрунтованими і безпідставними. При цьому суд також констатує, що безпосередньо у судовому засіданні обвинувачений також підтвердив той факт, що перед подією він вживав алкогольні напої горілку у будинку ОСОБА_19 ;

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 08.04.2022р. із свідком ОСОБА_24 з відеозаписом до нього, згідно якого свідок пояснила та показала, як 22.03.2022р. о 18-30год. в с.Ч.Слобода чоловік на прізвище ОСОБА_4 наніс її чоловікові ОСОБА_6 від 5 до 10 ударів кулаком правої руки в область обличчя зліва. А інший чолоівк ОСОБА_19 наніс ОСОБА_6 близько 5-10 ударів кулаком в область грудної клітки. Як ОСОБА_16 наніс ОСОБА_13 один сильний удар в область обличчя, після чого потерпілий впав на землю, а ОСОБА_16 ще наніс потерпілому від 10 ударів правою ногою в ділянку тулуба справа, вище таза, нижче плечового суглобу.

Судом проглянуто в судовому засіданні відеозапис слідчого експерименту, що наданий прокурором. Відеозапис був отриманий слідчим в передбаченому КПК України порядку та відкритий учасникам провадження. Суд вважає вказаний доказ належним і допустимим, а клопотання сторони захисту про визнання вказаного відеозапису неналежним доказом суд вважає необгрунтованим і недоведеним. Суд погоджується з доводами прокурора та представника потерпілого про те, що нормами КПК України передбачено, що слідчий експеримент може бути проведений без участі понятих, якщо ведеться безперервний відеозапис (а.с.17-20, а.с.204 Т.2);

- даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 14.04.2022р., згідно якої слідчим прийнято від ОСОБА_6 заяву про отримання потерпілим тілесних ушкоджень (а.с.21 Т.2);

- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.04.2022р. з додатком, згідно яких свідок ОСОБА_24 в присутності понятих впізнала по фотознімках особу на фото №3 ОСОБА_21 , який 22.03.2022р. наносив удари потерпілому ОСОБА_13 (а.с.22-24 Т.2);

- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.04.2022р. з додатком, згідно яких потерпілий ОСОБА_6 в присутності понятих впізнав по фотознімках особу на фото №2 ОСОБА_21 , який 22.03.2022р. наносив йому удари кулаком (а.с.25-27 Т.2);

- даними висновку судово-медичної експертизи №02-01/177 від 22.04.2022р., згідно якого у ОСОБА_6 мали місце ушкодження: травма голови з крововиливом під тверду мозкову оболонку над правою півкулею головного мозку, зі здавленням речовини головного мозку, крововиливом обличчя ліворуч, садном правої потиличної ділянки, які виникли від дії тупих предметів, по давності виникнення можуть відповідати часу, вказаному в постанові про призначення експертизи. Вказані тілесні ушкодження супроводжувалися загрозливим для життя коматозним станом і носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як такі, що небезпечні для життя. Виявлені тілесні ушкодження могли виникнути за обставин, на які вказала ОСОБА_24 в протоколі проведення слідчого експерименту від 08.04.2022р. Також експертом вказано, на що суд окремо звертає увагу, що травмуючими механізмами утворення всіх наявних у ОСОБА_6 ушкоджень, явилися ударні дії тупих предметів, тертя тупими предметами, а також поєднання ударної дії цих предметів з тертям. Тілесні ушкодження у ОСОБА_6 не характерні для тих ушкоджень, які виникають внаслідок падіння з висоти власного зросту, з положення стоячи з наступним ударом об площину або травмуючий предмет (а.с.28-29 Т.2).

Суд констатує, що даний висновок судово-медичної експертизи є належним і допустимим доказом, не спростований будь-якими іншими доказами по справі. Вказаний висновок фактично повністю спростовує показання обвинуваченого щодо кількості нанесених ударів потерпілому, механізму нанесення ударів потерпілому;

- даними постанови про визнання предметів речовими доказами від 02.05.2022р. (а.с.30-31 Т.2);

- даними постанови про визнання предметів речовими доказами від 17.05.2022р. (а.с.32 Т.2);

- даними протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 22.04.2022р., згідно якого слідчим отримано медичну карту стаціонарного хворого №4451 ОСОБА_6 ;

- даними медичної карти стаціонарного хворого №4451 ОСОБА_6 .

У судовому засіданні був також допитаний свідок ОСОБА_29 , який не надав суттєвих пояснень по суті справи. Свідок пояснив, що це було в 2022 році, він їхав додому на автомобілі, в с.Червона Слобода по вул.Шевченка була купа людей, він зупинився, до нього підійшов потерпілий і вхопив його за петельки, але він відійшов назад, розвернувся і почув, що хтось впав. Він розвернувся і побачив, що потерпілий лежить на землі. Він не бачив, хто саме і кому наносив удари, не бачив хто кого штовхав. ОСОБА_4 наче був на місці події. Він був на місці події до приїзду швидкої.

Суд вважає, що долучені прокурором та захисником до справи постанова про тимчасовий доступ до речей і документів, постанова про призначення судово-медичної експертизи, супровідні, відповіді слідчого на адресу захисника, клопотання захисника на адресу слідчого - не становлять окремого доказового значення, не підтверджують та не спростовують винуватість ОСОБА_21 , а вказують на шлях отримання доказів, походження доказів, вчинення процесуальних дій під час досудового розслідування.

Доводи обвинуваченого та його захисника про невинуватість ОСОБА_21 суд вважає необгрунтованими і непереконливими. Суд критично оцінює показання обвинуваченого щодо невизнання ним своєї вини, оскільки його показання спростовуються вищевказаними доказами по справі. Такі показання суд вважає позицією захисту та намаганням обвинуваченого уникнути справедливого та законного покарання за вчинене діяння. Суд вважає необгрунтованими і недоведеними показання обвинуваченого про те, що на місці події були ще інші люди, які все бачили і яких не допитали під час досудового розслідування та у суді, оскільки такі показання не підтверджені доказами по справі, які досліджені судом. При цьому стороною захисту не заявлялись клопотання про допит інших свідків, про наявність яких стверджував обвинувачений, із указанням ОСОБА_30 , адреси, тощо. Тому, такі показання обвинуваченого суд вважає надуманими.

Оцінюючи зібрані у справі докази, суд вважає, що вина ОСОБА_21 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена повністю.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.1 ст.121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Призначаючи ОСОБА_21 покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким, особу обвинуваченого, який є неодруженим, утриманців не має, працюючий водієм в ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (а.с.38-40 Т.2); на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться (а.с.36 Т.2); за місцем роботи характеризується позитивно (а.с.37 Т.2), раніше несудимий (а.с.35 Т.2).

Обставини, що пом`якшують покарання відсутні.

Обставини, що обтяжують покарання вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Суд також враховує позицію потерпілого ОСОБА_6 , який просив призначити максимально суворе покарання для обвинуваченого, а саме позбавлення волі в максимальному розмірі. Свій цивільний позов просив задовольнити.

Також, суд враховує досудову доповідь органу пробації (а.с.74-75 Т.1), згідно висновку якої орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі можливе та не становить небезпеки для суспільства. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства оцінюється як середній.

Суд не погоджується із висновками органу пробації щодо можливості призначення обвинуваченому покарання із застосуванням ст.75 КК України, а також вважає занадто м`якою позицією прокурора по справі щодо необхідності призначення обвинуваченому покарання із застосуванням ст.75 КК України, тобто із визначенням іспитового строку, у зв`язку з наступним.

Суд враховує, що обвинувачений вчинив інкримінований йому злочин умисно, злочин є тяжким, пов`язаний з насильством щодо життя та здоров`я особи, внаслідок отриманих ушкоджень була реальна загроза для життя потерпілого (про що зазначив експерт у висновку №02-01/177 від 22.04.2022р.), свою вину обвинувачений фактично не визнав, злочин вчинив публічно, в стані алкогольного сп`яніння, на очах у мешканців села Слобода, шкоду потерпілому не відшкодував. Тому, враховуючи в сукупності всі обставини справи, дані про особу обвинуваченого, суд вважає, що перевиховання ОСОБА_21 без ізоляції від суспільства в даний час неможливе і необхідним кримінальним покаранням для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів є покарання у виді позбавлення волі на певний строк в межах санкції ч.1 ст.121 КК України. На думку суду, дане покарання відповідає інтересам суспільства в частині забезпечення принципу визначення необхідного та достатнього для виправлення особи покарання, яке в подальшому також сприятиме попередженню вчинення аналогічних кримінальних правопорушень іншими особами.

Підстав для застосування до обвинуваченого положень ст.ст.69, 75 КК України суд не вбачає.

Що стосується питання вирішення цивільного позову потерпілого ОСОБА_6 (а.с.25-28 Т.1), суд вважає наступне.

Згідно ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. У випадках, передбачених законом, цивільний позов може подати прокурор.

У судовому засіданні обвинувачений повністю заперечив щодо цивільного позову потерпілого, вважаючи його необгрунтованим і недоведеним, просив відмовити в його задоволенні.

Враховуючи обставини справи, наявні докази, суд вважає, що цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_21 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди підлягає до повного задоволення відповідно до положень ст.ст.22, 23, 1166, 1167, 1168, 1177 ЦК України, оскільки суд вважає, що потерпілому була завдана матеріальна шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого. Розмір шкоди в сумі 6481грн. 83коп. доведений належними доказами, що додані до позову. Також, суд вважає, що потерпілому була завдана моральна шкода, що виразилась в моральних стражданнях, переживаннях, порушенні нормальних життєвих зв`язків, пов`язаних із отриманням ним тяжких тілесних ушкоджень, лікуванням, втрату часу на інші життєві плани. Суд вважає, що заявлений потерпілим розмір моральної шкоди на суму 100000грн. є достатньо обгрунтованим, тому враховуючи принципи розумності і справедливості щодо стягнення моральної шкоди, судову практику, що склалася, співмірність заявленого до відшкодування розміру шкоди із наслідками, суд вважає, що моральна шкода підлягає до повного задоволення на суму 100000грн. Даний розмір моральної шкоди суд вважає достатнім і справедливим.

Згідно положень ст.ст.118, 120 КПК України з обвинуваченого підлягають стягненню на користь потерпілого процесуальні витрати за правову допомогу в сумі 15000грн., що заявлені та понесені потерпілим.

Запобіжний захід не обрано.

Питання про речові докази необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368, 370-371, 374 КПК України, суд -

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_21 рахувати з моменту взяття під варту ОСОБА_21 після набрання вироком законної сили.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 до ОСОБА_21 задовольнити повністю.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , матеріальну шкоду, пов`язану з лікуванням в розмірі 6481грн. 83коп. та моральну шкоду, завдану внаслідок вчинення кримінального правопорушення, в розмірі 100000грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_6 процесуальні витрати за правову допомогу в розмірі 15000грн.

Речові докази:

1) куртку чорного кольору, що вилучена під час ОМП та знаходиться в камері речових доказів ІНФОРМАЦІЯ_5 (квитанція №6123) знищити;

2) медичну карту стаціонарного хворого №4451 ОСОБА_6 , що знаходиться при матеріалах кримінального провадження повернути в КНП « ІНФОРМАЦІЯ_6 » за минуванням потреби.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги учасниками процесу до Черкаського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня проголошення вироку, а особою, яка перебуває під вартою протягом 30 днів з дня вручення їй копії вироку.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження за заявою можуть отримати в суді в секретаря копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1