Справа № 159/6141/25
Провадження № 1-кп/159/556/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про продовження строків тримання обвинуваченої під вартою

11 вересня 2025 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора Ковельської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000337 від 13.03.2025 щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Заболотці Бродівського району Львівської області, громадянки України, яка одружена, офіційно не працевлаштована, з середньою освітою, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, остання адреса проживання: АДРЕСА_2 , не судима,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч.1 ст. 308, ч.2 ст. 308 КК України,

у с т а н о в и в:

У провадженні Ковельського міськрайонного суду Волинської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч.1 ст. 308, ч.2 ст. 308 КК України.

За змістом обвинувального акту, який надійшов до суду 01.09.2025, ОСОБА_4 обвинувачується у тридцяти чотирьох епізодах заволодіння наркотичними засобами шляхом шахрайства, в тому числі вчиненому повторно (ч.1 ст. 308, ч.2 ст. 308 КК України), у трьох епізодах незаконного придбання, зберігання з метою збуту та збуті наркотичного засобу, вчиненому повторно, особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 308 КК України (ч.2 ст. 307 КК України), та у незаконному зберіганні з метою збуту, вчиненому повторно, особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 308 КК України (ч.2 ст. 307 КК України).

16.06.2025 ухвалою слідчого судді ОСОБА_4 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 14.08.2025.

Слідчий суддя ухвалою від 12.08.2025 продовжив ОСОБА_4 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 13.09.2025.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання про продовження обвинуваченій ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів з метою запобігання визначених пунктами 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України ризиків та забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченої. На думку прокурора попередні судимості обвинуваченої, характер інкримінованих їй дій, суворість покарання у разі визнання вини, яка сягає до 10 років позбавлення волі, відсутність міцних соціальних зв`язків вимагають вжиття заходів постійного контролю за обвинуваченою з метою досягнення дієвості кримінального провадження.

Обвинувачена ОСОБА_4 та її захисник адвокат ОСОБА_5 клопотали про більш м`який запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту за останнім місцем проживання в АДРЕСА_2 , покликаючись на добрі відносини між власником житла і обвинуваченою.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд згідно з ч.1 ст.194 КПК України зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно із ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою вищенаведеної статті.

Відповідно до ст.183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, визначеним ч.1 ст.177 КПК України.

За приписами ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений за умови доведення прокурором в клопотанні, обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується особа, дані про особу, та з`ясувати чи зменшились раніше визначені ризики та чи не з`явились нові.

Суд не вирішує питання обґрунтованості підозри. Оскільки кримінальне провадження передано до суду з обвинувальним актом. Доведеність винуватості входить в предмет доказування за результатами судового розгляду.

Що стосується раніше визначених слідчими суддями ризиків, то слід врахувати, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки особи, має дійти висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій.

Наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Що стосується ризику впливу на свідків, то він є недоведеним, оскільки мав місце оперативний супровід, який зафіксований у процесуальних документах, проведено аудіо- та відео- фіксацію, тому вплив на легендованого свідка не є доцільним.

Однак, з огляду на зміст обвинувачення, в якому йдеться про тривалі систематичні дії щодо заборонених до обігу речовин, суворість покарання, яка сягає десяти років позбавлення волі, у сукупності з даними про особу обвинуваченої, яка позбавлення батьківських прав, не має сталого доходу і місця роботи, не має постійного місця проживання, перебуває на обліку як особа із наркозалежністю, суд вважає, що ризик втечі є високим. В умовах воєнного стану контроль за поведінкою обвинуваченої, яка має право виїзду за межі країни, набуває обмежених можливостей.

Відсутність джерел отримання законного доходу для забезпечення свого фізичного існування, а також попередня кримінальна репутація обвинуваченої також вказують на високий ризик вчинення нею інших кримінальних правопорушень.

Тому враховуючи суспільний інтерес у припиненні незаконного обігу наркотичних засобів, конкретні обставини інкримінованих кримінальних правопорушень, суд вважає необхідним продовжити утримувати обвинувачену під вартою. Інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченої. Сторона захисту всупереч вимог ст.22 КПК України не надала суду доказів згоди власника житла в АДРЕСА_2 забезпечити перебування обвинуваченої під домашнім арештом.

В силу п.4 ч.1 ст.183 КПК України до ОСОБА_4 може бути обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. ОСОБА_4 вважається не судимою, оскільки вирок Ковельського міськрайонного суду від 04.06.2025 за ч.4 ст. 185 КК України законної сили не набрав.

Також суд вважає необхідним залишити без змін визначений ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 12.08.2025 розмір застави, який буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченою ОСОБА_4 обов`язків 100 000 гривень.

Керуючись статтями 177-183, 194, 315 Кримінального процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк тримання обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою на 60 днів - до 09.11.2025 включно з правом внесення застави в розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень (реквізити для внесення застави: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26276277; банк отримувача - ДКСУ, м.Київ; код банку отримувача (МФО) 820172; рахунок отримувача - UA0002504).

У разі внесення застави у вказаній сумі обвинувачену ОСОБА_4 звільнити з-під варти, вважати, що до неї застосований запобіжний захід у виді застави, зобов`язати обвинувачену прибувати за кожною вимогою до суду та на підставі ч.5 ст.194 КПК України покласти на неї строком на 2 місяці з дня внесення застави обов`язок не відлучатися з міста Ковеля без дозволу суду.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем або обвинуваченим застава звертається в доход держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченою, яка перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

ГоловуючийОСОБА_1