Справа № 545/2795/25
Провадження № 1-в/545/285/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2025 Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представників УВП ОСОБА_4 , ОСОБА_5

засудженого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Полтавського районного суду Полтавської області в режимі відеоконференції подання начальника державної установи «Божковська виправна колонія (№ 16)», про звільнення від покарання за хворобою

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Фрунзе, Киргизстан, неодруженого, раніше судимого 11.11.2021 Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч.2 ст. 309, ч.1 ст. 310, ст. 70, ст. 75 КК України до 3 років позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , засудженого вироком Подільського районного суду міста Києва від 01.06.2023 за ч. 2 ст. 309, ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі,

в с т а н о в и в:

начальник державної установи «Божковська виправна колонія (№ 16)» звернувся до суду з поданням про звільнення від покарання за хворобою щодо засудженого ОСОБА_6 , обґрунтувавши його тим, що під час відбування покарання засуджений захворів на тяжку хворобу, що перешкоджає подальшому відбуванню покарання, подальше утримання засудженого ОСОБА_6 в місцях позбавлення волі загрожує його життю.

Представник УВП ОСОБА_4 підтримав подання, просив його задовольнити, зазначив, що хвороба, яка наявна у засудженого перешкоджає подальшому відбуванню ним покарання, його перебування у місцях позбавлення волі загрожує життю.

Представник УВП ОСОБА_5 вказала, що вона є лікуючим лікарем засудженого, який захворів під час перебування в установі. Діагноз: Ca vesicae urinariae T3b-4 N1 M0, клінічна група ІІ. Prolongatio morbi в малий таз, 4А стадія. Хвороба прогресує. Застосоване до нього лікування позитивних зрушень не дало. Подальше перебування засудженого в умовах установи загрожує його життю.

Засуджений ОСОБА_6 просив звільнити його від подальшого відбуття покарання у зв`язку із хворобою. Продовжує лікування у медичному закладі.

Прокурор проти задоволення подання не заперечував, зазначив про наявність підстав для звільнення засудженого від покарання за хворобою.

Вислухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Згідно ч. 2 ст. 84 КК України, особа, яка після вчинення кримінального правопорушення або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.

Відповідно до Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого спільним Наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України від 15.08.2014 № 1348/5/572 «Про затвердження Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі» медичному обстеженню з метою підготовки та подання до суду матеріалів для вирішення питання про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання підлягають засуджені, які захворіли в УВП, а також особи, які захворіли до засудження, але їх хвороби внаслідок прогресування набули характеру, зазначеного в Переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, згідно з додатком 12 до цього Порядку (надалі - Перелік хвороб).

Згідно пунктів 2, 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбуття покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу» від 28 вересня 1973 року №8 (в редакції від 03.12.1997) вирішуючи питання про звільнення від подальшого відбуття покарання осіб, які захворіли на тяжку хворобу, суд має виходити не тільки з висновку лікарської комісії, а й враховувати тяжкість вчиненого злочину, поведінку засудженого під час відбуття покарання, ставлення до праці, ступінь його виправлення, чи не ухилявся він від призначеного лікування, а також інші обставини.

Факт захворювання засудженого на тяжку хворобу сам по собі не тягне обов`язкового звільнення від відбуття покарання. Звільнення від відбуття покарання через хворобу з місць позбавлення волі може бути застосоване судом до тих засуджених, які захворіли під час відбуття покарання і ця хвороба перешкоджає відбувати покарання, тобто у випадках, коли подальше утримання в місцях позбавлення волі загрожує їх життю або може призвести до серйозного погіршення здоров`я чи інших тяжких наслідків. Це стосується й тих осіб, які захворіли до засудження, але під час відбуття покарання їхня хвороба внаслідок прогресування набула характеру, зазначеного в Переліку захворювань.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 засуджений 01.06.2023 вироком Подільського районного суду міста Києва за ч. 2 ст. 309, ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Початок строку покарання 26.12.2023, кінець строку покарання 26.06.2027.

Засуджений відбуває покарання у ДУ «Божковська виправна колонія (№ 16)». Невідбутий строк покарання становить 02 роки.

Згідно висновку лікарсько-консультативної комісії КП «2-А Міської клінічної лікарні Полтавської міської ради» від 24.06.2025 про медичний огляд засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо наявності захворювання, визначеного Переліком захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування, останньому встановлено заключний діагноз: Ca vesicae urinariae T3b-4 N1 M0, клінічна група ІІ. Prolongatio morbi в малий таз, 4А стадія, прогресування хвороби, гематурія, тампонада сечового міхура (14.06.2025 Цистотомія, лаваж згортків сечового міхура. Цистостомія). Постгеморагічна анемія тяжкого ступеня.

Дане захворювання входить до пункту 1 розділу IV «Переліку хвороб, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання», затвердженого спільним Наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України від 15.08.2014 №1348/5/572 «Про затвердження Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі», зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 20 серпня 2014 року за №990/25767 зі змінами від 01.07.2020 №2256/5/1491.

Подальше утримання засудженого ОСОБА_6 загрожує його життю та перешкоджає подальшому відбуванню покарання.

Отже, судом встановлено, що засуджений ОСОБА_6 захворів на тяжку хворобу і ця хвороба перешкоджає подальшому відбуванню покарання засудженим, що підтверджено висновком лікарсько-консультативної комісії.

При вирішенні подання суд враховує характер захворювання, висновок лікарської комісії, який сумнівів не викликає, те, що від призначеного лікування засуджений не відмовлявся, стан його здоров`я погіршується, а також те, що ОСОБА_6 , засуджений за вчинення нетяжкого злочину, за період відбування покарання до дисциплінарної відповідальності не притягувався, має 3 заохочення.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що засудженого ОСОБА_6 , слід звільнити від подальшого відбування покарання у зв`язку з хворобою, оскільки тяжка хвороба перешкоджає подальшому відбуванню покарання.

Стосовно встановлення відносно ОСОБА_6 адміністративного нагляду суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» адміністративний нагляд встановлюється з метою запобігання вчиненню кримінальних правопорушень окремими особами, звільненими з місць позбавлення волі, і здійснення виховного впливу на них.

На підставі пункту «г» статті 3 закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» адміністративний нагляд встановлюється щодо засуджених до позбавлення волі за один із злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів психотропних речовин і прекурсорів.

До осіб, щодо яких встановлено адміністративний нагляд, за постановою суду можуть бути застосовані частково або у повному обсязі обмеження, визначені ст. 10 наведеного Закону.

Отже, враховуючи, що ОСОБА_6 засуджений до позбавлення волі за злочин, пов`язаний з незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів, а також, мету, визначену ст. 2 згаданого Закону, суд дійшов висновку про наявність підстав для встановлення щодо засудженого адміністративного нагляду із застосуванням обмежень.

Керуючись ст. 84 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, п. «г» ст. 3, ст. 10 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» суд,

у х в а л и в:

подання задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_6 , від подальшого відбування покарання за вироком Подільського районного суду міста Києва від 01.06.2023 у зв`язку із хворобою, на невідбутий строк 02 роки.

Встановити адміністративний нагляд щодо засудженого ОСОБА_6 терміном на один рік та застосувати обмеження:

- заборона виходу з будинку (квартири) з 22 години до 5 години ранку;

- заборона перебування в ресторанах, кафе, барах району (міста) з метою придбання та вживання алкогольних напоїв.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1