ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1972/25 Справа № 242/4916/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2025 року м. Кривий Ріг колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Кривому Розі в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000204 від 29.08.2021 року за апеляційною скаргою начальника Авдіївського відділу Костянтинівської окружної прокуратури Донецької обласної ОСОБА_8 на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 08.04.2025 року, якою

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Авдіївка Донецької області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, маючого на утриманні ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-06 вересня 2022 Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 07.10.2022.

-22 листопада 2022 Авдіївським міським судом Донецької області за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 70 КК України до 6 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання за вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 06.09.2022 більш суворим покаранням за даним вироком остаточно призначено 6 років позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 23.12.2022.

-03 квітня 2023 року Селидівським міським судом Донецької області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 6 (шести) років позбавлення волі без конфіскації майна (злочин вчинено 10.01.2021 року);

ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, кримінальне провадження закрито на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000204 від 29.08.2021 року стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України, закрито у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Вирішено питання щодо речових доказів.

в с т а н о в и л а :

на розгляд Кіровського районного суду міста Дніпропетровська надійшов обвинувальний акт стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

04.04.2025 у відповідності до положень ст. 338 КПК України прокурором змінено обвинувачення з ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаної з проникненням у житло, на ч. 1 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до житла особи.

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_7 25 серпня 2021 року приблизно о 13 годині 00 хвилин, більш точного часу в ході досудового слідства не встановлено, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючись раптово виниклим наміром на викрадення чужого майна, прийшов на вулицю Красна у м. Авдіївка, Донецької області та об`єктом своїх злочинних намірів вибрав домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_10 .

Після чого, ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного отримання доступу до вищезазначеного домоволодіння, пройшов через зламаний паркан на територію домоволодіння, після чого, шляхом пошкодження вікна, порушуючи положення статті 30 Конституції України, яка гарантує кожному громадянину недоторканість житла чи іншого володіння особи, всупереч волі володільця, протиправно, таємно, проник до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 , фактичним володільцем якого є ОСОБА_10 .

Суд першої інстанції обґрунтував свої рішення про можливість звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, тим що відповідно до зміненого обвинувального акта ОСОБА_7 вчинив умисні дії, які виразилися у незаконному проникненні до житла особи, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України. Згідно вимог ст. 12 КК України визначено, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 162 КК України, за ступенем тяжкості є кримінальним проступком.

Як вбачається із обвинувального акту, подія кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 162 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 мала місце 25.08.2021 року, тобто на даний час минуло більше 3 років, що є підставою для застосування положень п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

Підстав для зупинення чи переривання перебігу строку давності суд не вбачає, оскільки будь-яких доказів, які би вказували на переховування обвинуваченого від органу досудового розслідування або суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, прокурором надано не було.

Із вказаним судовим рішенням не погодилась начальник Авдіївського відділу Костянтинівської окружної прокуратури Донецької обласної ОСОБА_8 та подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, а кримінальне провадження направити на новий судовий розгляд.

На обґрунтування своїх вимог вказує, що місцевий суд належним чином не прийняв до уваги, документи, які надані прокурором, що характеризують особу обвинуваченого, зокрема вирок Селидівського міського суду Донецької області від 03.04.2023 року, яким ОСОБА_7 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України, в якому містяться посилання на інші вироки щодо ОСОБА_7 , зокрема Авдіївським міським судом від 22.11.2022 року, за яким злочин передбачений ч. 4 ст. 185 КК України вчинений в ніч з 30.06.2022 року на 01.07.2022 року, а злочин передбачений ч. 2 ст. 289 КК України вчинений на початку липня 2022 року.

За вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 06.09.2022 року злочин передбачений ч.4 ст.185 КК України, ОСОБА_7 вчинений на початку червня 2022 року.

Зауважує, що у зв`язку із наявними вироками суду щодо ОСОБА_7 перебіг давності переривався, що регламентовано вимогами ч. 3 ст. 49 КК України, а тому на момент прийняття оскаржуваного рішення, строки давності не сплили, строк давності переривався та почав обліковуватися з дати вчинення останнього злочину, а саме з початку липня 2022 року.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу начальника Авдіївського відділу Костянтинівської окружної прокуратури Донецької обласної ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_7 , який просив апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши наявні матеріали кримінального провадження, суд апеляційної інстанції дійшов до таких висновків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ч. 1 ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вказаних вимог закону судом першої інстанції дотримано не було.

Апеляційним судом встановлено, що в судовому засіданні, в суді першої інстанції, прокурор заявив клопотання про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, встановлених ст. 49 КК України.

ОСОБА_7 підтримав клопотання прокурора, просив його задовольнити, зазначив, що наслідки звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України йому зрозумілі.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Пунктом другим частини першої статті 49 КК України встановлено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до набрання вироком законної сили минуло: три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків і відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч. ч. 2-4 ст. 49 КК України).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є виключно згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

З матеріалів кримінального провадження слідує, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, яке згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком, та подія злочину мала місце 25 серпня 2021 року.

Отже, на час розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції, пройшло більше ніж три роки.

Водночас, місцевий суд прийшов до помилкового висновку про відсутність підстав для зупинення чи переривання перебігу строку давності.

Так, апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_7 засуджений іншими вироками, злочини за якими, вчинені після вчинення кримінального правопорушення у даному провадженні.

Зокрема, вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 06 вересня 2022 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України, злочин за яким вчинено на початку червня 2022 року.

В подальшому вироком Авдіївського міського суду Донецької області від 22 листопада 2022 року, ОСОБА_7 засудженого за ч. 4 ст. 185 та ч. 2 ст. 289 КК України, злочини за якими скоєно в ніч з 30 червня 2022 року на 01 липня 2022 року та на початку липня 2022 року відповідно.

Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області негайно звільнено ОСОБА_7 від покарання, призначеного вироком Авдіївського міського суду Донецької області від 22 листопада 2022 року за ч. 4 ст. 185КК України за одним епізодом крадіжки майна на початку липня 2022 року близько 09 год 00 хв на суму 283,77 грн, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 49 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Кримінальні правопорушення за якими засуджено ОСОБА_7 , вчинені ним після кримінального правопорушення за даним провадженням, тобто після 25 серпня 2021 року, є тяжкими, а тому перебіг давності кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України переривався.

При цьому, після вчинення нового злочину, строк давності починає відраховуватися знову, з дати скоєння цього нового злочину.

Отже, як слушно зазначила прокурор, перебіг строку давності переривався у зв`язку із вчиненням ОСОБА_7 нових злочинів, останній з яких вчинено на початку липня 2022 року, а тому строк давності за кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 162 КК України почав відраховуватися з початку липня 2022 року та на момент постановлення оскаржуваної ухвали, не сплив.

Виходячи з викладеного, місцевий суд застосував закон України, який не підлягав застосуванню та передчасно прийняв рішення про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

За таких обставин, судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження щодо ОСОБА_7 не дотримано вищевказаних вимог КК України, що потягло за собою неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є застосування закону, який не підлягає застосуванню.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 407 КПК України передбачено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

У зв`язку із тим, що суд першої інстанції не встановлював вину ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 162 КК України та не досліджував докази, які прокурор вважає достатніми для доведеності вини останнього, не здійснював їх перевірку на предмет належності та допустимості, апеляційний суд позбавлений можливості надати оцінку діям ОСОБА_7 , перевірити правильність кваліфікації його дій та ухвалити свій вирок.

Отже, ухвала суду першої інстанції про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, на підставі ч. 1 ст. 49 КК України, та закриття кримінального провадження, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, а тому підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 370, 404, 405, 407, 412, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу начальника Авдіївського відділу Костянтинівської окружної прокуратури Донецької обласної ОСОБА_8 , - задовольнити.

Ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 08.04.2025 року, якою ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, на підставі ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закрито кримінальне провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: