УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.08.2025 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю власника майна ОСОБА_3 , розглянув подане в кримінальному провадженні № 00000812 від 16.05.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 191 КК України, клопотання прокурора спеціалізованої прокуратури (на правах відділу) Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В :

Прокурор звернувся з клопотанням, в якому зазначив, що слідчими другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, за процесуального керівництва прокурорів Спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах відділу) Житомирської обласної прокуратури, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000812 від 16.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи Богунського лісництва Коростенського надлісництва філії «Столичний лісовий офіс» ДП «Ліси України», діючи за попередньою змовою з посадовими особами та працівниками суб`єктів господарювання, в умовах воєнного стану, вчиняють дії, направлені на привласнення, заволодіння та розтрату деревини, шляхом її необлікування та подальшого продажу за готівкові кошти.

22.08.2025 у період часу з 10 год 54 хв по 12 год 23 хв за адресою: м. Житомир, вул. Малинська, 10 проведено огляд місця, під час якого виявлено та вилучено:

- круглі лісоматеріали породи сосна, довжиною 2 м, у кількості 184 шт., загальним об`ємом 33,840 метри кубічних.;

- бирки UA ДАЛРУ 284593472, UA ДАЛРУ 284593901, UA ДАЛРУ 284593899.

Вилучені лісоматеріали належать ОСОБА_3 , згідно допиту якого, останній придбав їх у ОСОБА_5 за готівкові кошти.

22.08.2025 вказане вилучене майно було визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

На думку прокурора існує обгрунтована необхідність у накладенні арешту на вищевказане вилучене майно з огляду на необхідність запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

В судовому засіданні ОСОБА_3 просив відмовити у задоволенні клопотання, вказуючи на те, що придбав відповідну деревину за власні готівкові кошти, має намір використовувати для господарських потреб.

Звертав увагу, що об`єм та склад деревини є зафіксованим за складеними процесуальними документами, отже обмеження у використанні набутого майна недоцільне.

Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.

За змістом ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

На думку слідчого судді, обставини кримінального правопорушення свідчать про відповідність такого майна критеріям ст. 98 КПК України за ознаками предметів, що були об`єктом кримінально протиправних дій.

Так, зі змісту клопотання, доданих до нього матеріалів слідує, що службові особи Богунського лісництва Коростенського надлісництва філії «Столичний лісовий офіс» ДП «Ліси України» могли вчиняти дії, що полягають у пошуку осіб та організації оформлення завідомо недостовірних документів, а саме: відбирання заяв про необхідність придбання паливної деревини на власні потреби. В подальшому вказані заяви слугують підставою для відпуску деревини з Богунського лісництва на потреби фізичних осіб, однак під їх виглядом фігуранти провадження за допомогою власних вантажних транспортних засобів транспортують вказану паливну деревину, а також ділову деревину не на потреби місцевого населення, а до суб`єктів господарської діяльності, зокрема ОСОБА_3 та реалізовують її за готівку.

Враховуючи правову підставу для арешту майна та достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, слідчим суддею встановлена безумовна переконливість щодо застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт вищезазначеного майна, яке є речовим доказом у кримінальному провадженні.

За положеннями ч.4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

У своєму рішенні від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України" Європейський суд з прав людини наголосив на тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden), пп. 69 і 73, Series A № 52).

Приймаючи до уваги наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання, накласти арешт на майно із забороною відчуження, розпорядження та використання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 100, 170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт, з метою забезпечення збереження речових доказів, на майно, яке вилучене в ході огляду 22.08.2025, із позбавленням права на відчуження, розпоряджання та користування таким майном, а саме на:

- круглі лісоматеріали породи сосна, довжиною 2 м, у кількості 184 шт., загальним об`ємом 33,840 метри кубічних.;

- бирки UA ДАЛРУ 284593472, UA ДАЛРУ 284593901, UA ДАЛРУ 284593899.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала суду в повному обсязі буде виготовлена 02.09.2025 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1