КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/2739/2025 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
Єдиний унікальний номер: № 757/7761/25-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2025 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засіданняОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 19 лютого 2025 року, -

за участю:

представникавласника майна ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 ,

прокурора - ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 19.02.2025 року задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0001043 від 21.11.2024 року та накладено арешт, на майно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , яке вилучено під час проведення обшуку житлового будинку за місцем проживання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

- грошові кошти в сумі 20 000 доларів США,

- грошові кошти в сумі 2 400 доларів США,

- грошові кошти в сумі 600 доларів США, із забороною ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 та іншим особам, у володінні (користуванні) яких перебуває вказане майно, відчужувати та розпоряджатися ним.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, представник власника майна ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 19.02.2025 року, скасувати її, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого про арешт майна та повернути ОСОБА_6 грошові кошти у сумі 23 000 доларів США.

Мотивуючи доводи апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 19.02.2025 року постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, що з огляду на положення п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України є підставою для її скасування.

Вказує, що з протоколу обшуку вбачається, що зазначені слідчі дії здійснювалися 24 грудня 2024 року та на час проведення такого обшуку ще взагалі не було відомо, чи підозрюватиме орган досудового розслідування ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачає в тому числі конфіскацію майна, оскільки про таку підозру йому повідомили тільки наступного дня. За таких обставин, вилучення коштів під час обшуку для їх подальшого арешту з метою забезпечення конфіскації майна підозрюваного як виду покарання, суперечить вимогам абз. 2 ч. 1 ст. 170, ст. ст. 233, 234 КПК України, а тому слідчий суддя безпідставно наклав арешт на вказані кошти, хоча був зобов`язаний повернути особі, у якої вони були вилучені.

Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження апелянт зазначає, що в порушення вимог ч. 1 ст. 172 КПК України, судовий розгляд вказаного клопотання було проведено без повідомлення власника майна, про наявність судового рішення стороні захисту ОСОБА_6 стало відомо лише 19.03.2025 року, під час отримання копії ухвали у суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника, який підтримали доводи поданої апеляційної скарги та просив її задовольнити в повному обсязі, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що представником власника майна ОСОБА_6 - адвокатом ОСОБА_7 не було пропущено строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 19.02.2025 року, виходячи з положень абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, а його апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів, наданих до суду апеляційної інстанції, що слідчими Головного слідчого управляння Державного бюро розслідувань за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001043 від 21.11.2024 року, за підозрою ОСОБА_6 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 5 ст. 190 КК України.

Органом досудового розслідування зазначено, що відповідно до протоколу Львівської обласної територіальної виборчої комісії від 05.11.2020 року «Про результати виборів депутатів Львівської обласної ради», на місцевих виборах 25.10.2020 року ОСОБА_6 обрано депутатом Львівської обласної ради.

Постановою Львівської обласної територіальної виборчої комісії від 27.11.2020 року № 68 «Про призначення першої сесії новообраної Львівської обласної ради VIII скликання» (зі змінами, внесеними постановою Львівської обласної територіальної виборчої комісії від 30.11.2020 року), затверджено порядок денний першої сесії Львівської обласної ради VIII скликання, яка відкрилась 01.12.2020 року прийняттям.

Таким чином, починаючи з 01.12.2020 року, ОСОБА_6 набрав повноваження депутата місцевої ради - депутата Львівської обласної ради VIII скликання.

В свою чергу, рішенням голови Яворівської міської ради Львівської області від 07.12.2020 року № 7 затверджено ОСОБА_10 на посаду заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів.

Згідно вимог статей 8, 19, 68 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Крім того, згідно положень ч. 2 ст. 22 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» депутат місцевої ради як представник інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу зобов`язаний виражати і захищати інтереси відповідної територіальної громади та її частини - виборців свого виборчого округу, виконувати їх доручення в межах своїх повноважень, наданих законом, брати активну участь у здійсненні місцевого самоврядування.

Також, згідно положень п. 1 абз. 1 ст. 18 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» депутат місцевої ради зобов`язаний додержуватися Конституції та законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, регламенту ради та інших нормативно-правових актів, що визначають порядок діяльності ради та її органів.

Всупереч зазначених норм, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше червня 2023 року, у депутата Львівської обласної ради ОСОБА_6 , діючого за попередньою змовою групою осіб із заступником Яворівського міського голови з питань діяльності виконавчих органів ОСОБА_10 , а також працівниками правоохоронних органів Львівської області та іншими невстановленими особами, в умовах воєнного стану, виник злочинний умисел, спрямований на особисте протиправне збагачення, із заволодіння шляхом обману грошовими коштами директора ТОВ «Сапфір Інвест Плюс» ОСОБА_11 шляхом створення у останнього хибної уяви щодо сприяння у позитивному проходженні тендерних процедур під час закупівлі Замовниками у ТОВ «Сапфір Інвест Плюс» робіт з ремонту об`єктів територіальної громади, укладанні відповідних договорів та здійсненні оплати за їх виконання, а також нібито наявності у ОСОБА_11 обов`язку зі сплати винагороди за таке сприяння у вигляді відсотків у грошовому еквіваленті від загальної кількості грошових коштів, що будуть отримані товариством за виконання таких робіт.

В подальшому, 15.06.2023 року між Комунальним підприємством Яворівської міської ради «Житлокомунсервіс» та ТОВ «Сапфір Інвест Плюс» укладено договір № 1506-01 з виконання робіт: «Капітальний ремонт огорожі та тротуару по вулиці Львівська, 29 в м. Яворів, Львівської області» (ДК 021:2015:45453000-7 - Капітальний ремонт і реставрація) загальною вартістю 9 092 189,67 грн.

Також, 30.06.2023 року між Відділом культури, туризму, молоді та спорту Яворівської міської ради та ТОВ «Сапфір Інвест Плюс» укладено договір № 1 з виконання робіт: «Капітальний ремонт фасаду Народного дому с. Черчик вул. Завигін, 3 (заходи з енергозбереження)» (ДК 021:2015:45453000-7 - Капітальний ремонт і реставрація) загальною вартістю 1 414 366,57 грн.

Крім того, 26.07.2023 року між Відділом культури, туризму, молоді та спорту Яворівської міської ради та ТОВ «Сапфір Інвест Плюс» укладено договір № 2 з виконання робіт: «Капітальний ремонт системи опалення в Народному домі с. Черчик по вул. Завигін, 3 (підготовка об`єктів до опалювального сезону)» (ДК 021:2015:45450000-6 - Інші завершальні будівельні роботи) загальною вартістю 1 586 314,71 грн.

Також, 04.12.2023 року між Яворівською міською радою та ТОВ «Сапфір Інвест Плюс» укладено договір № 249 з виконання робіт: «Поточний ремонт нежитлової будівлі пожежного депо добровільної пожежної команди за адресою: Львівська область, Яворівський район, с. Бунів, майдан Шевченка, 2» (ДК 021:2015:45450000-6 - Інші завершальні будівельні роботи) загальною вартістю 513 081,60 грн.

Згідно спільного умислу на заволодіння чужим майном шляхом обману, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_10 , невстановленими досудовим розслідуванням працівниками правоохоронних органів Львівської області та іншими невстановленими особами, ввели директора ТОВ «Сапфір Інвест Плюс» ОСОБА_11 в оману шляхом повідомлення йому неправдивих відомостей щодо нібито сприяння у позитивному проходженні тендерних процедур під час закупівлі Яворівською міською радою у ТОВ «Сапфір Інвест Плюс» робіт з ремонту об`єктів територіальної громади, укладанні відповідних договорів, здійсненні оплати за їх виконання, та запевнили останнього у необхідності надання їм грошових коштів у вигляді відсотків у грошовому еквіваленті від загальної кількості грошових коштів, що будуть отримані товариством за виконання таких робіт, створивши тим самим у ОСОБА_12 переконання щодо імперативності обов`язку надання грошових коштів незалежно від фінансового результату ТОВ «Сапфір Інвест Плюс» після виконання робіт.

При цьому, укладання вищезазначених договорів здійснено з урахуванням наявності у ТОВ «Сапфір Інвест Плюс» матеріальних ресурсів та можливості виконання відповідних робіт з ремонту вказаних об`єктів територіальної громади.

Станом на початок червня 2024 року обсяги робіт за договорами «Капітального ремонту фасаду Народного дому с. Черчик вул. Завигін, 3 (заходи з енергозбереження)», «Капітального ремонту системи опалення в Народному домі с. Черчик по вул. Завигін, 3 (підготовка об`єктів до опалювального сезону)» та «Поточного ремонту нежитлової будівлі пожежного депо добровільної пожежної команди за адресою: Львівська область, Яворівський район, с. Бунів, майдан Шевченка, 2» ТОВ «Сапфір Інвест Плюс» виконані у повному обсязі, за що на розрахункові рахунки ТОВ «Сапфір Інвест Плюс» надійшли передбачені умовами договорів кошти, а за договором «Капітальний ремонт огорожі та тротуару по вулиці Львівська, 29 в м. Яворів, Львівської області» - виконано частково.

Реалізовуючи спільний злочинний умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами, приблизно у червні 2024 року, точні дата та час слідством не встановлені, під час особистої зустрічі у приміщенні закладу громадського харчування «Шпацер», розташованому за адресою: Львівська область, Львівський район, смт. Брюховичі, вул. Володимира Івасюка, 4, ОСОБА_6 , діючи за заздалегідь розробленим та узгодженим з ОСОБА_10 , невстановленими досудовим розслідуванням працівниками правоохоронних органів Львівської області та іншими невстановленими особами злочинним планом, у присутності ОСОБА_10 , повідомив ОСОБА_11 , що за нібито сприяння у позитивному проходженні тендерних процедур, укладенні ТОВ «Сапфір Інвест Плюс» договорів із Замовниками та здійснення оплати за ними, він має надати їм винагороду у вигляді відсотків у грошовому еквіваленті від загальної кількості грошових коштів, що будуть отримані товариством за виконання таких робіт. Загальна сума, яку ОСОБА_11 мав передати вказаним особам, за підрахунками ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , мала становити 31 000 доларів США.

При цьому, ОСОБА_11 повідомив ОСОБА_6 та ОСОБА_10 про те, що за результатами виконання робіт за вказаними договорами ТОВ «Сапфір Інвест Плюс» має негативний фінансовий результат у зв`язку з ненадходженням у повному обсязі грошових коштів від Яворівської міської ради та зміною проєктно-кошторисної документації під час проведення робіт.

Однак, для досягнення спільного з ОСОБА_10 , невстановленими досудовим розслідуванням працівниками правоохоронних органів Львівської області та іншими особами злочинного умислу, направленого на протиправне збагачення, діючи умисно та протиправно, ОСОБА_6 з метою введення ОСОБА_11 в оману, повідомив останньому про неможливість у майбутньому укладання з Яворівською міською радою аналогічних договорів у разі непередачі обумовленої суми грошових коштів, тим самим створивши у ОСОБА_11 уяву про несприятливі наслідки та внутрішнє переконання обов`язку передачі таких коштів.

У подальшому, 15.11.2024 року, перебуваючи у приміщенні закладу громадського харчування «Шпацер», розташованому за адресою: Львівська область, Львівський район, смт. Брюховичі, вул. Володимира Івасюка, буд. 4, продовжуючи переслідувати спільний злочинний умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, ОСОБА_6 , у присутності ОСОБА_10 , повторно повідомив ОСОБА_11 про необхідність надання грошових коштів у сумі 31 000 доларів США у вигляді відсотків від загальної кількості грошових коштів, отриманих ТОВ «Сапфір Інвест Плюс» за результатами виконання вищезазначених договорів, за нібито сприяння у позитивному проходженні тендерних процедур, укладенні договорів з Замовниками на проведення робіт з ремонту об`єктів територіальної громади, та здійснення оплати за ними.

При цьому, ОСОБА_6 також повідомив ОСОБА_11 про необхідність надання ОСОБА_10 грошових коштів у розмірі 270 000 гривень за нібито сприяння у позитивному проходженні тендерних процедур, укладенні договорів з Замовниками на проведення робіт з ремонту об`єктів територіальної громади та здійснення оплати за ними.

Поряд із цим, під час вказаної зустрічі, з метою конспірації спільної з ОСОБА_10 , невстановленими досудовим розслідуванням працівниками правоохоронних органів Львівської області та іншими невстановленими особами злочинної діяльності із заволодіння грошовими коштами, неможливості їх викриття у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, створення вигляду законності висловленим вимогам щодо надання грошових коштів у сумах 31 000 доларів США та 270 000 гривень, ОСОБА_6 , спілкуючись із ОСОБА_11 у завуальованій формі, надав вказаним сумам статусу грошових зобов`язань, який повинен сплатити ОСОБА_11 .

Надалі, 07.12.2024 року, ОСОБА_6 , продовжуючи досягнення спільного злочинного умислу, направленого на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_11 шляхом обману, перебуваючи у приміщенні закладу громадського харчування «Шпацер», розташованому за адресою: Львівська область, Львівський район, смт. Брюховичі, вул. Володимира Івасюка, буд. 4, у присутності ОСОБА_10 , повторно повідомив ОСОБА_11 про необхідність надання грошових коштів у сумі 31 000 доларів США та 270 000 гривень за нібито сприяння у позитивному проходженні тендерних процедур, укладенні договорів з Замовниками на проведення робіт з ремонту об`єктів територіальної громади, та здійснення оплати за ними.

Водночас, під час вказаної розмови, ОСОБА_6 на прохання ОСОБА_11 зменшив раніше визначену суму грошової винагороди до 25 000 доларів США.

Одночасно із цим, під час вказаної розмови ОСОБА_6 повторно нагадав ОСОБА_11 про необхідність надання ОСОБА_10 грошових коштів у раніше визначеній сумі 270 000 гривень за нібито здійснене ОСОБА_10 сприяння у позитивному проходженні тендерних процедур, укладенні договорів з Замовниками на проведення робіт з ремонту об`єктів територіальної громади, та здійснення оплати за ними.

На виконання вказівки ОСОБА_6 , 12.12.2024 року близько 18.45 години, перебуваючи на території автозаправної станції «WOG», розташованої за адресою: Львівська область, м. Новояворівськ, вул. Львівська, 2, ОСОБА_11 зустрівся з ОСОБА_10 , в ході чого останній додатково підтвердив необхідність надання грошових коштів у сумі 270 000 гривень.

У подальшому, 13.12.2024 року, приблизно о 14.30 годині, ОСОБА_6 , перебуваючи у салоні автомобіля «Jaguar I-PACE», д.н.з. НОМЕР_2 , який знаходився біля буд. 3 по вул. Ясній в смт. Брюховичі Львівської області, реалізовуючи умисел на заволодіння грошовими коштами, діючи умисно та протиправно у спільних із ОСОБА_10 та інших осіб інтересах, з корисливих мотивів, отримав від ОСОБА_11 частину раніше обумовленої суми грошових коштів у розмірі 10 000 доларів США.

В подальшому, 20.12.2024 року, перебуваючи поблизу супермаркету «Сільпо», розташованого за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 358-А, ОСОБА_6 зустрівся із ОСОБА_11 та повідомив щодо необхідності надання залишку грошових коштів у сумі 15 000 доларів США.

Також, 21.12.2024 року, приблизно о 13.30 годині, перебуваючи на території автозаправної станції «WOG», розташованої за адресою: Львівська область, м. Новояворівськ, вул. Львівська, 2, ОСОБА_11 зустрівся із ОСОБА_10 . Під час розмови, ОСОБА_10 на прохання ОСОБА_11 зменшив раніше визначену для передачі суму грошових коштів з 270 000 гривень до 190 000 гривень.

У подальшому, 24.12.2024 року, приблизно о 12.00 годині, перебуваючи у власному службовому кабінеті у приміщенні Яворівської міської ради, розташованої за адресою: Львівська область, м. Яворів, вул. Львівська, буд. 15, ОСОБА_10 , продовжуючи реалізацію спільного з ОСОБА_6 , невстановленими досудовим розслідуванням працівниками правоохоронних органів Львівської області та іншими особами злочинного умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи умисно та протиправно, одержав від ОСОБА_11 частину раніше обумовленої суми грошових коштів у сумі 190 000 гривень за нібито здійснене сприяння у позитивному проходженні тендерних процедур, укладенні договорів з Замовниками на проведення робіт з ремонту об`єктів територіальної громади, та здійснення оплати за ними.

Також, 24.12.2024 року, приблизно о 14.05 годині, перебуваючи на території власного домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію спільного з ОСОБА_10 , невстановленими досудовим розслідуванням працівниками правоохоронних органів Львівської області та іншими невстановленими особами злочинного умислу, спрямованого на заволодіння шахрайським шляхом грошовими коштами, діючи умисно, протиправно, в умовах воєнного стану, шляхом обману одержав від ОСОБА_11 останню частину раніше обумовленої суми грошових коштів у сумі 15 000 доларів США за нібито сприяння у позитивному проходженні тендерних процедур, укладенні договорів з Замовниками на проведення робіт з ремонту об`єктів територіальної громади, та здійснення оплати за ними.

З урахуванням викладеного, у період червня-грудня 2024 року заступник Яворівського міського голови з питань діяльності виконавчих органів ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою групою осіб із депутатом Львівської обласної ради ОСОБА_6 , невстановленими досудовим розслідуванням працівниками правоохоронних органів Львівської області та іншими особами, шляхом обману, в умовах воєнного стану, під приводом створення у ОСОБА_11 уявлення про необхідність передачі їм грошових коштів за сприяння у позитивному проходженні тендерних процедур під час закупівлі Замовниками робіт з ремонту об`єктів територіальної громади, укладанні відповідних договорів, здійсненні оплати за їх виконання, заволоділи чужим майном - грошовими коштами директора ТОВ «Сапфір Інвест Плюс» ОСОБА_11 у сумі 25 000 доларів США та 190 000 гривень, чим спричинили останньому матеріальну шкоду в особливо великих розмірах.

25.12.2024 року за вказаними обставинами злочинної діяльності, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України.

Санкція ч. 5 ст. 190 Кримінального Кодексу України, яка інкримінується ОСОБА_6 , передбачає додаткове обов`язкове покарання у вигляді конфіскації майна.

Так, 24.12.2024 року під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 (належить на праві приватної власності ОСОБА_13 ), серед іншого, виявлено та вилучено грошові кошти у загальній сумі 23 000 доларів США (20 000 доларів США, 2 400 доларів США, 600 доларів США), які належать підозрюваному ОСОБА_6

18.02.2025 року (клопотання датоване 17.02.2025 року) старший слідчий в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_9 за погодженням із прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 звернувся до Печерського районного суду міста Києва із клопотанням про накладення арешту у кримінальному провадженні № 0001043 від 21.11.2024 року, на майно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , яке вилучено під час проведення обшуку житлового будинку за місцем проживання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

- грошові кошти в сумі 20 000 доларів США,

- грошові кошти в сумі 2 400 доларів США,

- грошові кошти в сумі 600 доларів США, із забороною ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 та іншим особам, у володінні (користуванні) яких перебуває вказане майно, відчужувати та розпоряджатися ним.

Підставою накладення арешту на вилучені грошові кошти є можлива конфіскація майна як виду покарання.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 19.02.2025 року зазначене клопотання старшого слідчого задоволено.

Задовольняючи дане клопотання, слідчий суддя, виходив з наявності передбачених ст. 170 КПК України підстав для накладення арешту на вказане майно, з метою конфіскації майна як виду покарання.

Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді з огляду на наступне.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Виходячи зі змісту зазначеної норми закону, накладення арешту на майно з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, передбачає наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою, щодо якої такий захід застосовується, кримінального правопорушення, а у випадку застосування такого запобіжного заходу відносно юридичної особи, то застосування арешту майна з даних підстав вважатиметься законним, якщо відносно вказаної юридичної особи здійснюється кримінальне провадження.

Задовольняючи клопотання слідчого про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001043 від 21.11.2024 року, слідчий суддя дослідивши матеріали, додані до клопотання та з`ясувавши обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна прийшов до висновку про наявність передбачених п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України підстав для накладення арешту на грошові кошти ОСОБА_6 , які йому належать, з метою забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання.

При цьому, під час розгляду клопотання органу досудового розслідування слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що вищевказані грошові кошти на які сторона обвинувачення просить накласти арешт відповідають критеріям п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України.

З такими висновками слідчого судді суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції.

Так, зі змісту ст. 170 КПК України вбачається, що однією з обов`язкових умов для задоволення клопотання про накладення арешту на майно з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання є наявність обґрунтованої підозри за статтею, санкція якої передбачає конфіскацію майна як виду покарання.

Згідно клопотання про арешт майна та матеріалів, наданих стороною обвинувачення на його обґрунтування вбачається, що ця обов`язкова умова органом досудового розслідування та слідчим суддею дотримана.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вказана позиція відображена, зокрема й в рішенні Суду від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства».

З матеріалів провадження, наданих слідчому судді, які обґрунтовують клопотання, вбачається, що зазначені у клопотанні обставини підозри ОСОБА_6 могли мати місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних та певними доказами. Тобто існують обґрунтовані підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, то на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише можна визначити, що причетність ОСОБА_6 до скоєння кримінального правопорушення, підозра яка йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування слідчим суддею щодо нього такого обмежувального заходу, як арешт майна.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, при розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя дотримався вимог статей 132, 170, 172, 173 КПК України, перевіривши при цьому наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, наявність ризиків та доведеність обставин, передбачених ст. ст. 132, 170 КПК України, таким чином, взявши до уваги усі обставини, які у відповідності до ст. 173 КПК України повинні враховуватися при вирішенні питання про арешт майна.

Висновки слідчого судді про арешт майна цілком доведені матеріалами кримінального провадження, специфікою розслідування самих злочинів, що потребує проведення певних слідчих дій, та саме такого заходу, як накладення арешту на майно.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий процесуальний примус як накладення арешту на вищевказане майно та надасть змогу виконати завдання, для виконання якого слідчий звернувся із клопотанням.

З огляду на обставини вчинення кримінального правопорушення, матеріали провадження, додані до клопотання слідчого, які обґрунтовують необхідність накладення арешту на майно, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя накладаючи арешт на майно діяв у спосіб та у межах чинного законодавства, арешт застосував на засадах розумності і співмірності, оскільки незастосування арешту на вищевказане майно може призвести до подальшого незаконного його відчуження.

Таким чином, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла остаточного висновку, що рішення слідчого судді суду першої інстанції прийнято у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376,395, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 19 лютого 2025 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0001043 від 21.11.2024 року та накладено арешт, на майно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , яке вилучено під час проведення обшуку житлового будинку за місцем проживання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

- грошові кошти в сумі 20 000 доларів США,

- грошові кошти в сумі 2 400 доларів США,

- грошові кошти в сумі 600 доларів США, із забороною ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 та іншим особам, у володінні (користуванні) яких перебуває вказане майно, відчужувати та розпоряджатися ним, - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

__________________ ______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4