Справа № 308/9481/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника власника майна адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ужгород клопотання прокурора Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні за №0000077 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.06.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням у кримінальному провадженні за №0000077 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.06.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, про арешт майна.

Клопотання надійшло на адресу суду 09.07.2025 року поштовими засобами зв`язку. Згідно відмітки на поштовому конверті клопотання здано на пошту 04.07.2025 року.

Клопотання обґрунтовує тим, що слідчими Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000077 від 15.03.2025, за фактом вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Під час досудового розслідування, 27.06.2025, на підставі ухвали суду 1-кс/304/563/2025 від 19.06.2025, проведено обшук адміністративного приміщення філії «Карпатський лісовий офіс» ДП «Ліси України», за адресою: Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. Собранецька, 156, в ході якого виявлено та вилучено в копії: положення філії «Карпатський лісовий офіс» ДП «Ліси України», станом на 2025 рік; наказ № 148/39.6.1.2 від 20.01.2025; положення про Берегівське надлісництво; наказ № 602-к від 30.09.2024; трудовий договір ОСОБА_5 ; наказ 18-к від 30.12.2024; наказ 19-к від 30.12.2024; наказ 21-к від 30.12.2024; наказ 287/39.6.1 від 13.02.2025; посадова інструкція начальника управління виробництва філії «Карпатський лісовий офіс» ДП «Ліси України»; мобільний телефон Айфон 14 Про; мобільний телефон Айфон 14 Про Макс; договір UTP-721-7 від 17.02.2025 з додатками; договір UTP-796-14 від 13.03.2025 з додатками; договір UTP-558-8 від 12.12.2024 з додатками; договір UTP-796-10 від 13.03.2025 з додатками; наказ №579/39.3.2 від 19.05.2025 з додатками; довідка № 508 від 26.06.2025. Вказані речі, предмети, документи упаковано, опечатано та вилучено.

Постановою слідчого від 27.06.2025, вилучені речі і документи визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

На даний час органом досудового розслідування, за наслідками проведення слідчих (розшукових) дій встановлено, що вказані речі, предмети, документи мають значення речового доказу для кримінального провадження, зберегли на собі сліди злочину та є необхідний для проведення у подальшому ряду судових експертиз та проведення процесуальних дій.

Враховуючи викладене, є обґрунтована необхідність застосування на цій стадії досудового розслідування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт.

Таким чином, під час досудового розслідування у кримінальному провадженні виникла необхідність у накладені арешту на вказані предмети/товар, оскільки в сукупності з іншими документами кримінального провадження мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у вказаному кримінальному провадженні, зокрема необхідності проведення ряду експертиз, у тому числі відео записів, інженерно-транспортної тощо, для виконання яких необхідно надати експерту доступ до вказаних предметів/товарів.

27.06.2025 слідчим, за погодженням з прокурором, подано до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду клопотання про накладення арешту на вказані речі і документи.

Ухвалою слідчого судді від 02.07.2025 вказане клопотання повернуто для доопрацювання на підставі ч.3 ст. 172 КПК України.

Прокурор в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату,час і місце розгляду справи, при цьому, 10.07.2025 року подав заяву, відповідно до змісту якої просить провести розгляд клопотання про арешт майна без його участі, клопотання підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

Представник власника майна ДСГП "Ліси України" в судовому засіданні не заперечив щодо накладення арешту на вилучені в ході обшуку документи, щодо накладення арешту на телефони залишив на розсуд суду, оскільки такі належать іншим фізичним особам.

Інші власники майна в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду поданого клопотання повідомлені належним чином, при цьому, згідно ч. 1 ст. 172 КПК України їх неприбуття не перешкоджає розгляду клопотання.

Заслухавши представника власника майна, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Слідчим суддею встановлено, що Шостим слідчим відділом (з дислокацією в м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові проводиться досудове розслідування за №0000077 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.06.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Ухвалою слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 19.06.2025 року справа №304/1378/25 (1-кс/304/563/2025) надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: Закарпатська область, місто Ужгород, вулиця Собранецька, будинок 156, що є власністю територіальної громади міста Ужгорода в особі Ужгородської міської ради, та де розташовується адміністративне приміщення філії «Карпатський лісовий офіс» Державного підприємства «Ліси України», з метою відшукання та вилучення договорів на відпуск лісоматеріалів, укладених між філією «Карпатський лісовий офіс» та Товариствами з обмеженою відповідальністю «ДІП-РУТС», «Євро Холдинг» і «Самвер», фізичними особами-підприємцями ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , за 2025 рік; інформації та документів щодо відпуску лісоматеріалів філією «Карпатський лісовий офіс» Товариствам з обмеженою відповідальністю «ДІП-РУТС», «Євро Холдинг» і «Самвер», а також фізичним особам-підприємцям ОСОБА_6 і ОСОБА_7 за 2025 рік; копії положення філії «Карпатський лісовий офіс» ДП «Ліси України» станом на 2025 рік; наказів про призначення на посаду, переведення, звільнення, посадових інструкцій (контрактів) директора філії «Карпатський лісовий офіс» ОСОБА_5 , головного інженера ОСОБА_8 , головного лісничого ОСОБА_9 , начальника Закарпатського відділення ОСОБА_10 ; мобільних телефонів та інших засобів зв?язку, які використовують директор філії «Карпатський лісовий офіс» ОСОБА_5 , головний інженер ОСОБА_8 , головний лісничий ОСОБА_9 , начальник Закарпатського відділення ОСОБА_10 та інші особи для організації, забезпечення незаконної рубки лісопродукції породи дуб, її незаконного відпуску поза обліком та вжиття заходів для приховування вчинення вказаних кримінальних правопорушень; чорнових записів, блокнотів, щоденників, нотаток та інших рукописних чи друкованих носіїв інформації, електронних носіїв інформації, що можуть містити інформацію щодо організації, забезпечення незаконної рубки лісопродукції породи дуб та її незаконного транспортування.

Із протоколу обшуку від 26.06.2025 року вбачається, що такий був проведений старшим слідчим Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_11 , на підставі ухвали слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 19.06.2025 року справа №304/1378/25 (1-кс/304/563/2025) за адресою: Закарпатська область, місто Ужгород, вулиця Собранецька, будинок 156, адміністративного приміщення філії «Карпатський лісовий офіс» Державного підприємства «Ліси України». В ході обшуку було виявлено та вилучено в копії: положення філії «Карпатський лісовий офіс» ДП «Ліси України», станом на 2025 рік; наказ № 148/39.6.1.2 від 20.01.2025; положення про Берегівське надлісництво; наказ № 602-к від 30.09.2024; трудовий договір ОСОБА_5 ; наказ 18-к від 30.12.2024; наказ 19-к від 30.12.2024; наказ 21-к від 30.12.2024; наказ 287/39.6.1 від 13.02.2025; посадова інструкція начальника управління виробництва філії «Карпатський лісовий офіс» ДП «Ліси України»; мобільний телефон Айфон 14 Про; мобільний телефон Айфон 14 Про Макс; договір UTP-721-7 від 17.02.2025 з додатками; договір UTP-796-14 від 13.03.2025 з додатками; договір UTP-558-8 від 12.12.2024 з додатками; договір UTP-796-10 від 13.03.2025 з додатками; наказ №579/39.3.2 від 19.05.2025 з додатками; довідка № 508 від 26.06.2025.

Постановою старшого слідчого Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_11 від 27.06.2025 2024 року вищевказані вилучені речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні за №0000077 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.06.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Відповідно до ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Зазначене майно відповідає критеріям, визначеним ч.2 ст.167 КПК України, тобто є тимчасово вилученим майном.

Згідно ч.2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.

Відповідно до положень ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Внесене прокурором в межах кримінального провадження за №0000077 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.06.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, клопотання про арешт майна відповідає вимогам ч.2 ст. 171 КПК України та подано у визначений КПК України строк.

Частиною 10 ст.170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Метою поданого клопотання про арешт майна прокурор визначив збереження речових доказів у відповідності до п.1 ч.2 ст.170 КПК України.

Речовими доказами, відповідно до ст. 98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

У ч.2 ст.173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Як вбачається з матеріалів клопотання досудове розслідування у даному кримінальному провадженні здійснюється за попередньою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч.4 ст. 191 КПК України.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження. Водночас наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що право власності є непорушним, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Дослідивши матеріали клопотання, оцінивши надані сторонами докази, встановивши обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту з потребами кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт, а саме на копії: положення філії «Карпатський лісовий офіс» ДП «Ліси України», станом на 2025 рік; наказ № 148/39.6.1.2 від 20.01.2025; положення про Берегівське надлісництво; наказ № 602-к від 30.09.2024; трудовий договір ОСОБА_5 ; наказ 18-к від 30.12.2024; наказ 19-к від 30.12.2024; наказ 21-к від 30.12.2024; наказ 287/39.6.1 від 13.02.2025; посадова інструкція начальника управління виробництва філії «Карпатський лісовий офіс» ДП «Ліси України»; мобільний телефон Айфон 14 Про; мобільний телефон Айфон 14 Про Макс; договір UTP-721-7 від 17.02.2025 з додатками; договір UTP-796-14 від 13.03.2025 з додатками; договір UTP-558-8 від 12.12.2024 з додатками; договір UTP-796-10 від 13.03.2025 з додатками; наказ №579/39.3.2 від 19.05.2025 з додатками; довідка № 508 від 26.06.2025, відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, зберегло на собі сліди злочинної діяльності та може містити інформацію щодо обставин вчинення кримінального правопорушення. Прокурор довів можливість використання зазначеного вище майна як доказу у кримінальному провадженні. Завданням арешту майна у даному кримінальному провадженні є забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливості їх використання, перетворення, передачі, відчуження, оскільки існують відповідні ризики.

На цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна з метою забезпечення кримінального провадження, оскільки не застосування такого заходу може призвести до настання негативних наслідків.

Доказів настання негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна для власника такого майна під час розгляду клопотання слідчим суддею не встановлено.

Слідчий суддя вважає, що накладення арешту на вказане майно на даному етапі кримінального провадження є виправданим і необхідним, оскільки сприятиме досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування, а відсутність такого арешту може сприяти втраті доказів.

При цьому, слідчим суддею враховано, що відповідно до положень ч. 2 статті 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, після проведення певних процесуальних та слідчих дій, буде встановлена належність або неналежність вилученого майна до обставин, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженню, що не позбавляє права зацікавлених осіб ставити питання про скасування арешту в порядку статті 174 КПК України.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке виявлено та вилучено 26.06.2025 під час обшуку адміністративного приміщенні філії «Карпатський лісовий офіс» ДП «Ліси України», за адресою: Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. Собранецька, 156, а саме копії:

1.положення філії «Карпатський лісовий офіс» ДП «Ліси України», станом на 2025 рік;

2.наказ № 148/39.6.1.2 від 20.01.2025;

3.положення про Берегівське надлісництво;

4.наказ № 602-к від 30.09.2024;

5.трудовий договір ОСОБА_5 ;

6.наказ 18-к від 30.12.2024;

7.наказ 19-к від 30.12.2024;

8.наказ 21-к від 30.12.2024;

9.наказ 287/39.6.1 від 13.02.2025;

10.посадова інструкція начальника управління виробництва філії «Карпатський лісовий офіс» ДП «Ліси України»;

11.мобільний телефон Айфон 14 Про;

12.мобільний телефон Айфон 14 Про Макс;

13.договір UTP-721-7 від 17.02.2025 з додатками;

14.договір UTP-796-14 від 13.03.2025 з додатками;

15.договір UTP-558-8 від 12.12.2024 з додатками;

16.договір UTP-796-10 від 13.03.2025 з додатками;

17.наказ №579/39.3.2 від 19.05.2025 з додатками;

18.довідка № 508 від 26.06.2025.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області ОСОБА_1