Справа № 526/2438/25
Провадження № 1-кс/526/284/2025
У Х В А Л А

іменем України

05 серпня 2025 року слідчий суддя Гадяцького районного суду Полтавської області ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

начальника СД ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гадячі скаргу ТОВ «Агро-Край» на бездіяльність дізнавача, стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР,

встановив :

31 липня 2025 року представник скаржника ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність дізнавача стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

На обґрунтування скарги заявник вказав, що 27.05.2025 року вони звернулися до ВП №1 із заявою про кримінальне правопорушення та аналогічне звернення було в телефонному режимі на лінію 102. 27 липня 2025 року надійшла відповідь про те, що звернення розглянуто, але в ЄРДР відомості не вносилися, оскільки відомості не містили обставин, які могли б свідчити про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 356 КК України. Ураховуючи викладене скаржник просить задовольнити клопотання.

В судове засідання представник скаржника не з`явився, у скарзі зазначив про розгляд скарги без участі представника.

Представник ВП №1 ОСОБА_3 у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечувала та наголосила, що скаржник пропустив строк на оскарження.

Слідчий суддя, зачитавши скаргу та дослідивши наявні матеріали справи, приходить до висновку:

Відповідно дост. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

В судовому засіданні було встановлено, що 23.05.2025 року ТОВ «Агро-Край» звернулося до ВП №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області в телефонному режимі із заявою про вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.194 КК України, вказана заява отримана ВП 23.05. 2025 року, проте відомості не було внесено до ЄРДР.

З 01.01.2007 року ТОВ «Агро-Край» був користувачем земельної ділянки сільськогосподарського призначення, площею 3,5482 га, кадастровий номер :00:001:0241, що належала ОСОБА_5 . Згідно додаткової угоди від 01.07.2016 року про внесення змін і доповнень до договору оренди земельної ділянки від 01.01.2007 року сторони погодили що договір укладено на строк до 31 грудня 2024 року. Проте до закінчення строку дії договору їм стало відомо про смерть ОСОБА_5 ТОВ «Агро-Край» під час весняно - польових робіт понесені витрати на загальну суму 17 888,77 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 113 КПК України процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

При цьому ч. 1 ст. 117 КПК України передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише у тому випадку, якщо його пропущено з поважних причин.

Отже, у клопотанні про поновлення строку, ініційованому учасником кримінального провадження, має бути наведено причини, через які цей строк пропущено.

Поважність причин визначається судом у разі неможливості своєчасного подання скарги або іншого документа через стихійне лихо, катастрофу, хворобу, відрядження, трагічні та інші непередбачувані події в житті людини, а також будь-які інші обставини, що не дозволили учаснику процесу завчасно подати відповідний документ.

Виходячи із усталеної практики Верховного Суду та системного аналізу норм процесуального закону, під поважними причинами необхідно розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, яка подала заяву про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами. Зазначене кореспондується з висновками Верховного Суду, викладених у постановах від 08 жовтня 2020 року у справі № 461/3021/18, від 29 вересня 2020 року у справі №265/2982/18.

Для правильного обчислення строку важливого значення набувають приписи правових норм, які стосуються визначення початкового моменту перебігу строку, обставин, що впливають на його перебіг, і встановлення моменту його закінчення.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 27 березня 2019 року у справі № 127/17092/18, особа, яка бажає подати скаргу, має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право. Хоча ст. 117 КПК містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку. Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.

Так, звертаючись з даною скаргою ініціатор вказує, що 23.05.2025 було звернення на лінію 102 у телефонному режимі та 27.05.2025 року до відділення поліції було подано заяву про вчинення кримінального правопорушення та отримано відповідь відділення поліції 24.07.2025 про невнесення заяви до ЄРДР.

В то же час, відповідно до ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Отже, вказана норма однозначно вказує на дії в разі отримання заяви про вчинене кримінальне правопорушення та часовий проміжок вирішення такого питання.

Частиною першою статті 304 КПК України визначено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Виходячи із аналізу зазначених вище норм кримінального процесуального законодавства України слідує, що на розгляд поданої заяви про вчинення кримінального правопорушення слідчому (дізнавачу) було відведено законом 24 години та саме після їх спливу почав відраховуватись десятиденний строк, передбачений ч. 1 ст. 304 КПК України, на оскарження бездіяльності слідчого, яка полягає у нездійсненні ним такої процесуальної дії.

У підпункті 1 пункту 1 Узагальнень Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12 січня 2017 року за №9-49/0/4-17 судам (слідчим суддям) надані роз`яснення, що «у судовій практиці проблемним є питання моменту, з якого починається обчислення строку звернення зі скаргою на аналізований вид бездіяльності. Беручи до уваги положення ч. 1 ст. 214 КПК, згідно з якою внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань здійснюється не пізніше 24 годин після подання заяви, а також положення ч. 5 ст. 115 КПК, відповідно до якої при обчисленні строків днями не береться до уваги той день, від якого починається строк, 10-денний строк для подання скарги на оскаржуваний вид бездіяльності починається з дня, наступного за тим, в який закінчився перебіг 24-годинного строку для реєстрації відомостей. Наприклад, якщо такий 24-годинний строк завершився о 20:00 7 жовтня, то перебіг строку оскарження починається з 8 жовтня».

За таких обставин, враховуючи що строк для подачі скарги необхідно обраховувати з 28.05.2025 року, десятиденний строк скаржником пропущено та не заявлено клопотання про його поновлення, слідчий суддя прийшов до висновку про повернення скарги заявнику на підставі пункту 3 частини 2 статті 304 КПК України.

На підставі вищевикладеного і керуючись ст. ст. 303, 306, 372 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

Скаргу ТОВ «Агро-Край» на бездіяльність дізнавача, стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР повернути скаржнику.

Роз`яснити, що за ч. 7 ст. 304 КПК України, повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена заявником до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1