Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
Справа № 490/3328/22
Провадження № 1-кп/490/229/2025
У Х В А Л А

09 липня 2025 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі : головуючого - судді ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2

- ОСОБА_3

при секретарі - ОСОБА_4

за участі прокурора - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

обвинуваченої - ОСОБА_7

захисника обвинувачених

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальне провадження № 0001226 про обвинувачення

ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Кейла Харьюського району Респбліки Естонія, є громадянином України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 114-2 Кримінального Кодексу України

та

ОСОБА_10 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Миколаєві, є громадянином України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 111 Кримінального Кодексу України

В С Т А Н О В И В :

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

І……Наразі (09 липня 2025 року) справа розглядалась з 10:35 години до 13:00 години, чим процесуальний час, протягом якого можливо забезпечити участь обвинуваченої ОСОБА_7 у залі суду, вичерпаний.

ІІ……Прокурор заявив клопотання про продовження строку застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

1. В обґрунтування послався про те, що та обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки України, а ризики, що зумовили обрання такого запобіжного заходу, наразі не зникли та не зменшились.

2. Захисник подав до суду клопотання, у якому просив змінити обраний відносно обвинуваченої ОСОБА_7 запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт або ж - визначити розмір застави у сумі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, за умови внесення якої та підлягає звільненню з-під варти.

В обґрунтування послався про те, що обвинувачена ОСОБА_7 утримується під вартою протягом тривалого проміжку часу, має на утриманні хвору мати ОСОБА_11 , яка перебуває на психіатричному обліку та стан здоров`я якої з моменту затримання ОСОБА_7 істотно погіршився.

3. Обвинувачена у суді проти задоволення клопотання прокурора заперечувала, а клопотання захисника підтримала.

До викладених ним доводів додала, що вказаного в обвинувальному акті злочину не вчиняла.

Встановлені судом обставини із посиланням на докази.

І……На розгляд суду надійшов складений 26 серпня 2022 року слідчим в особливо важливих справах Слідчого Відділу Управління Служби Безпеки України в Миколаївській області ОСОБА_12 та у той же день затверджений прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та Державної прикордонної служби Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_5 обвинувальний акт, у якому викладена версія обвинувачення щодо вчинення злочину ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

1. Як зазначив автор обвинувального акту, ОСОБА_6 вчинив злочин за таких обставин:

будучи проросійсько налаштованою особою, підтримуючим ведення агресивної війни збройних сил РФ на територію Україну, у невстановлений в ході досудового розслідування час, за допомогою власного мобільного телефону «Redmi Note 9 BVV», модель № M2003J15SG, серійний номер НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , в якому встановлена сім-картка мобільного оператора з номером - НОМЕР_4 , та використовуючи мобільний додаток «Telegram» з ідентифікатором: « ОСОБА_13 », обліковий запис - « ОСОБА_14 », зареєстрований за номером « НОМЕР_4 » вступив до телеграм-каналів « ІНФОРМАЦІЯ_3 », « ІНФОРМАЦІЯ_4 », « ІНФОРМАЦІЯ_5 », « ІНФОРМАЦІЯ_6 », « ІНФОРМАЦІЯ_5 », « ІНФОРМАЦІЯ_7 », « ІНФОРМАЦІЯ_8 », « ІНФОРМАЦІЯ_9 », « ІНФОРМАЦІЯ_10 », « ІНФОРМАЦІЯ_11 », « ІНФОРМАЦІЯ_12 », « ІНФОРМАЦІЯ_13 », « ІНФОРМАЦІЯ_14 », « ІНФОРМАЦІЯ_15 », які в свою чергу займаються збиранням та накопиченням інформації щодо переміщення, руху та розташування Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань для подальшої передачі представникам спеціальних служб РФ.

При цьому, 11.04.2022, об 19 год. 47 хв., ОСОБА_6 перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , будучи обізнаним про заборону розповсюдження інформації щодо розміщення Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, військової техніки та озброєння, являючись учасником телеграм-каналу « ІНФОРМАЦІЯ_15 », діючи умисно, усвідомлюючи настання тяжких наслідків, використовуючи свій обліковий запис (акаунт) « ОСОБА_14 », зареєстрований з абонентського номеру НОМЕР_4 в програмному забезпеченні для обміну повідомленнями через мережу Інтернет (месенджері) «Telegram», скопіював із зазначеного телеграм-каналу інформацію щодо розміщення Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, військової техніки і озброєння та здійснив несанкціоноване поширення шляхом? ? ? ? надіслання абоненту з обліковим записом (акаунтом) « ОСОБА_15 » за абонентським номером НОМЕР_5 , користувачем якого є ОСОБА_7 , інформацію наступного змісту: «Нова порція позицій ЗСУ в Миколаєві: у дворі школи № 51 в мікрорайоні Соляні стоїть техніка, у будівлі лежить велика кількість ящиків з боєприпасами. Координати - НОМЕР_7; Біля санаторію МВС на Флотській, 71 знаходиться позиція ЗСУ та склад снарядів. Координати - НОМЕР_9; На території профілакторію «Інгул» на Героїв Сталінграду, 6А помічена військова техніка. Мешканці повідомляють про присутність іноземних інструкторів або найманців: вони не говорять на російській та часто ходять в розміщений навпроти ТРЦ «Магелан» - НОМЕР_8; В корпусі Національного університету кораблебудування і розміщеної до заходу будівлі котельної також розміщенні позиції ЗСУ. Координати - НОМЕР_10; По повідомленню мешканців гіпермаркет «Метро» на Героїв Сталінграду, 9Д закритий для відвідувачів можливо його також використовують під склад зброї та боєприпасів. Координати НОМЕР_11

Вказані дії ОСОБА_6 органами досудового розслідування та публічним обвинуваченням кваліфіковані за частиною 2 статті 114-2 Кримінального Кодексу України - як поширення інформації про розташування Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості, якщо така інформація не розміщувалась у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, вчинене в умовах воєнного стану.

2. Як зазначив автор обвинувального акту, ОСОБА_7 вчинила злочин за таких обставин:

2.1. В березні 2022 року (більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено), але не раніше 02.03.2022 громадянин України ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_16 , перебуваючи на території тимчасово окупованого Збройними Силами Російської Федерації м. Херсон (більш точного місця на даний час не встановлено), не сприймаючи державну владу в Україні та сповідуючи ідеї проросійської спрямованості, з мотивів непогодження з політикою представників української державної влади, діючи умисно, на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, здійснив перехід на бік ворога в умовах воєнного стану, з метою надання допомоги державі агресору в проведенні підривної діяльності та? ? веденні агресивної війни проти України.

Зокрема, з вказаного часу ОСОБА_16 , перебуваючи у тимчасово окупованому ЗС РФ м. Херсон, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на надання допомоги ЗС РФ та спеціальних служб РФ в подальшій окупації та анексії всієї території України, в т.ч. м. Миколаєва та Миколаївської області, отримавши від невстановлених на даний час представників вказаних військових та спеціальних формувань РФ завдання та обов`язки щодо здійснення розвідувальної діяльності проти України, збору інформації військового характеру, в тому числі шляхом побудови агентурної мережі з числа громадян України, військовослужбовців ЗС України, та залучення до цього інших осіб, які б погодилися виконувати поставлені ним та його кураторами (керівниками) завдання на шкоду основам національної безпеки України, на виконання такого завдання та обов`язків, використовуючи наявні в його розпорядження загально доступні засоби дистанційної комунікації (мобільні телефони, планшети, ПК), в т.ч. з можливість обміну миттєвими повідомленнями (мессенджери «Telegram», «Viber»), здійснював пошуку, підбір та підготовку осіб, з числа місцевих мешканців м. Миколаєва, в т.ч. раніше знайомих йому, які також сповідують ідеї проросійської спрямованості та не сприймають державну владу в Україні з метою їх залучення до надання допомоги державі агресору у веденні агресивної війни проти України.

2.2. Однією з осіб, яких ОСОБА_16 залучив до надання допомоги РФ? ? в проведенні підривної діяльності проти України, а саме для здійснення збору інформації щодо місць дислокації особового складу та військової техніки ЗС України на території м. Миколаєва та області та подальшої передачі йому такої інформаціє, а також інших завдань на шкоду основам національної безпеки України, є мешканка м. Миколаєва ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_17 , яка в березні 2022 року (більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено), однак не раніше 02.03.2022, усвідомлюючи що ОСОБА_16 перейшов на бік ворога, безпосередньо причетний та діє за завданнями спеціальних органів РФ, у невстановлений спосіб, надала згоду на співпрацю з таким представником РФ на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України.

В березні 2022 року (більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено), але не пізніше 19.03.2022 ОСОБА_16 , діючи умисно, на виконання завдання та своїх обов`язків щодо збору інформації військового характеру та залучення до цього інших осіб, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на здійснення розвідувальної діяльності в інтересах РФ, у невстановлений на даний час спосіб поставив ОСОБА_7 , завдання, яке полягало у зборі інформації щодо місць дислокації та передислокації особового складу та військової техніки ЗС України на території м. Миколаєва. При цьому, ОСОБА_16 провів з ОСОБА_7 інструктажі щодо дотримання правил конспірації та правил безпеки у проведенні підривної діяльності проти України, зокрема, щодо необхідності постійного видалення з телефонів та мессенджерів зібраної та переданої інформації, використання під час спілкування слів, прихованого для необізнаних про їх злочинну діяльність осіб змісту, тощо.

2.3. В свою чергу ОСОБА_7 , перебуваючи в м. Миколаєві Миколаївської області, в період щонайменше з 19.03.2022 по 16.05.2022, усвідомлюючи, що починаючи з 24.02.2022, в умовах агресивної війни Російської Федерації проти України, її розвідувальні органи та спеціальні служби ведуть проти України розвідувальну та підривну діяльність, передбачаючи, що її дії можуть завдати шкоди суверенітетові, територіальній цілісності, недоторканності обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України та бажаючи настання таких суспільно небезпечних наслідків, тобто діючи умисно , будучи достовірно обізнаною про перехід ОСОБА_16 на бік РФ, на виконання його завдання, збирала та використовуючи свій власний мобільний телефон з номером НОМЕР_5 , в т.ч. програми для обміну миттєвими повідомленнями через мережу Інтернет «Telegram» та «Viber», передавала останньому, на регулярній основі, інформацію про місця дислокації, пересування, особового складу та військової техніки ЗС України на території м. Миколаєва, інформацію про результати та наслідки обстрілів ЗС РФ військових та цивільних об`єктів на території м. Миколаєва, а також іншу інформацію щодо військової обстановки в місті Миколаєві Миколаївської області.

(а) Зокрема, ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на збір та передачу інформації щодо місць дислокації підрозділів ЗС України на території м. Миколаєва та Миколаївської області, діючи умисно, на виконання поставленого їй ОСОБА_16 завдання, у ході візуального спостереження зібрала інформацію щодо місця дислокації систем залпового вогню РСЗВ «Град» ЗС України в районі Варварівського мосту міста Миколаєва, яку 26.03.2022, о 09 год. 45 хв., використовуючи належний їй мобільний телефон з номером НОМЕР_5 , під час телефонної розмови з ОСОБА_16 , який використовував номер телефону НОМЕР_6 , надала йому для її подальшої передачі представникам іноземної організації - ЗС РФ.? ?

(б) Крім цього, ОСОБА_7 , продовжуючи свою злочинну діяльність, не раніше 26.03.2022, перебуваючи в м. Миколаєві, з вище наведених мотиву та метою, продовжуючи вести підривну діяльність проти України, діючи умисно, на виконання поставленого їй 26.03.2022 ОСОБА_16 завдання, зібрала інформацію щодо місця дислокації військовослужбовців ЗС України, а саме в Будинку культури «Будівельників», за адресою: м. Миколаїв, вул. Робоча, 2А, яку 28.03.2022, о 10 год. 00 хв., використовуючи належний їй мобільний телефон з номером НОМЕР_5 , під час телефонної розмови з ОСОБА_16 , який використовував номер телефону НОМЕР_6 , із забезпеченням правил конспірації в завуальованій формі, замаскованій під побутові розмови, надала йому для її подальшої передачі представникам іноземної організації - ЗС РФ.

(в)? ? Поряд з цим 12.05.2022 ОСОБА_7 , продовжуючи свою злочинну діяльність використовуючи належний їй мобільний телефон з номером НОМЕР_5 , під час телефонної розмови з ОСОБА_16 , який використовував номер телефону НОМЕР_6 повідомила про розташування підрозділів та з`єднань ЗСУ поряд із Центральним міським стадіоном «Евіс», що розташований за адресою: м. Миколаїв, вул. Спортивна 1/1 та біля Варварівського мосту міста Миколаєва праворуч зі сторони вул. Велика Морська в бік виїзду з міста Миколаєва до міста Одеси.

(г) Автор обвинувального акту також підкреслює, що: "Вказана вище інформація, що повідомлялась ОСОБА_7 в зазначені вище періоди, у відкритому доступі уповноваженими державними органами та у засобах масової інформації не висвітлювалась."

2.4. Вказані дії ОСОБА_7 органами досудового розслідування та публічним обвинуваченням кваліфіковані за частиною 2 статті 111 Кримінального Кодексу України - як вчинення державної зради, тобто як діяння, яке умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України шляхом надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинена в умовах воєнного стану.

ІІ……Під час здійснення цього кримінального провадження відносно ОСОБА_7 запобіжні заходи застосовувались таким чином.

1. Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду міста Миколаєва ОСОБА_17 від 18 травня 2022 року відносно ОСОБА_7 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 14 липня 2022 року.

2. Подальшою ухвалою слідчого судді Центрального районного суду міста Миколаєва ОСОБА_18 від 13 липня 2022 року строк тримання ОСОБА_7 під вартою був продовжений до 12 вересня 2022 року включно.

3. Подальшими ухвалами Центрального районного суду міста Миколаєва строк тримання ОСОБА_7 під вартою продовжувався неодноразово, востаннє - ухвалою від 26 травня 2025 року - до 25 липня 2025 року включно.

4. Під час обрання цього запобіжного заходу та продовження строку його дії слідчі судді та суд виходили з наявності ризиків того, що обвинувачена може вдатись до дій щодо переховування від слідства та суду, а також - вчинення нею іншого кримінального правопорушення або продовження раніше розпочатої ним злочинної діяльності.

IІІ……Хід розгляду справи у суді може бути охарактеризований таким чином.

1. Суд завершив підготовче провадження.

2. Далі, протягом періоду до 13 червня 2024 року справа розглядалась колегією суддів у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_19 Та ОСОБА_20 .

Протягом цього періоду суд розпочав судовий розгляд та дослідив низку наданих стороною обвинувачення документів.

3. Далі, в зв`язку із тим, що під час розгляду цього кримінального провадження з`ясувалось, що його матеріали містять відомості, що становлять державну таємницю, а члени колегії суддів ОСОБА_19 . Та ОСОБА_20 не мають ані - доступу, ані - допуску до такої таємниці, судом ухвалено про їх заміну на суддів, які мають такі доступ та допуск.

Та на виконання цієї ухвали 02 липня 2024 року була здійснена заміна членів колегії суддів, для її розгляду була визначена колегія суддів у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_18 та ОСОБА_2 .

4. Оскільки суддя ОСОБА_18 брав участь під час досудового розслідування цього кримінального провадження, 12 вересня 2024 року судом було ухвалено про його відвід від розгляду цього кримінального провадження.

На виконання цієї ухвали 30 жовтня 2024 року була здійснена його заміна, як члена колегії суддів.

Таким чином, наразі справа розглядається колегією суддів у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

5. Після цього відповідно до приписів статті 319 Кримінального Процесуального Кодексу України та з огляду на позицію обвинуваченого ОСОБА_6 , суд розпочав судовий розгляд з початку.

6. Перебіг нового судового розгляду наразі є таким.

6.1. Прокурор повторно оголосив обвинувальний акт.

6.2. Далі, суд повторно встановив особу кожного з обвинувачених та з`ясував ставлення кожного з них до скоєного.

При цьому кожен з обвинувачених зазначив, що свою вину у вчиненому злочині він не визнає.

6.3. Далі, суд встановив обсяг та порядок дослідження доказів.

Відповідно до встановленого порядку дослідження доказів має відбуватись у таких обсягу та порядку:

1)дослідження документів;

2)допит обвинувачених

6.4. Далі, відповідно до встановленого порядку суд дослідив документи, що характеризують застосовану до обвинувачених правову процедуру, а також - документи, складені під час проведення обшуку за місцем проживання обвинувачених.

6.5. Далі, суд дослідив відомості, отримані під час контр розвідувальної діяльності.

Поруч з таким суд відзначає, що матеріали кримінального провадження наразі не містять документів щодо правових підстав для здійснення контр розвідувальних заходів; за пропозицією прокурора суд вживатиме заходів задля отримання таких документів.

6.6. Далі, суд дослідив відомості, отримані під час здійснення негласних слідчих (розшукових) дій відносно обвинувачених, а також - відомості, отримані внаслідок огляду їх мобільних телефонів.

6.7. На теперішній час суд має завершити дослідження документів; недосліджені документи не є значними за своїм обсягом.

Проте, наразі подальше ефективне дослідження доказів не є можливим; сторони не заперечували проти оголошення перерви у судовому засіданні.

ІV…… Відповідно до статті 1 Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року (затвердженого Законом України № 2102- ІХ від 24 лютого 2022 року) /із змінами, внесеними Указами: від 14 березня 2022 року № 133/2022 (затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ); від 18 квітня 2022 року № 259/2022 (затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ), від 17 травня 2022 року № 341/2022 (затвердженим Законом України від 23 травня 2022 року № 2263-ІХ), від 12 серпня 2022 року № 573/2022 (затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-ІХ), від 07 листопада 2022 року № 757/2022 (затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738 - ІХ), від 06 лютого 2023 року № 58/2023 (затвердженим Законом України від 07 лютого 2023 року № 2915-ІХ), від 01 травня 2023 року (затвердженим Законом України від 02 травня 2023 року № 3057-ІХ), від 26 липня 2023 року № 451/2023 (затвердженим Законом України від 27 липня 2023 року № 3275-ІХ), від 06 листопада 2023 року № 734/2023 (затвердженим Законом України від 07 листопада 2023 року № 3429-IX), від 05 лютого 2024 року № 49/2024 (затвердженим Законом України від 06 лютого 2024 року № 3564-ІХ), від 06 травня 2024 року № 271/2024 (затвердженим Законом України від 08 травня 2024 року № 3684-ІХ), від 23 липня 2024 року № 469/2024 (затвердженим Законом України від 23 липня 2024 року № 3891-ІХ), від 28 жовтня 2024 року (затвердженим Законом України від 29 жовтня 2024 року № 4024-ІХ), від 14 січня 2025 року № 26/2025 (затвердженим Законом України від 15 січня 2025 року № 4220-ІХ), від 06 травня 2024 року № 271/2024 (затвердженим Законом України від 08 травня 2024 року № 3684-IX) / з 24 лютого 2022 року й до теперішнього часу в Україні безперервно діє військовий стан.

Положення закону, якими керувався суд при постановленні ухвали.

Щодо подальшого руху цього кримінального провадження.

1. Відповідно до частини 6 статті 9 Кримінального Процесуального Кодексу України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, суд, керуючись загальними засадами кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу, застосовує, зокрема, процесуальний закон, що регулює аналогічні правовідносини.

2. Велика Палата Верховного Суду сформулювала правову позицію щодо визначення подібності правовідносин, визначивши, що подібність правовідносин означає тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). /пункт 32 постанови від 27.03.2018 року у справі № 910/17999/16; пункт 38 постанови від 25.04.2018 року у справі № 925/3/7; пункт 40 постанови від 25.04.2018 року у справі № 910/24257/16.

3. Відповідно до статті 240 Цивільного Процесуального Кодексу України

…

Якщо спір, розгляд якого по суті розпочато, не може бути вирішено в даному судовому засіданні, судом може бути оголошено перерву в межах встановлених цим Кодексом строків розгляду справи, тривалість якої визначається відповідно до обставин, що її викликали, з наступною вказівкою про це в рішенні або ухвалі.

/частина 2/

Якщо в судовому засіданні було оголошено перерву, провадження у справі після її закінчення продовжується зі стадії, на якій було оголошено перерву.

/частина 6/

Щодо застосування запобіжного заходу до обвинуваченої ОСОБА_7 ..

1. Відповідно до частини 1 статті 331 Кримінального Процесуального Кодексу України

Під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.? ?

2. Відповідно до частини 1 статті 5 Кримінального Процесуального Кодексу України

Процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

При цьому відповідно до частини 3 статті 22 Конституції України: "При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод".

3. Відповідно до статті 177 Кримінального Процесуального Кодексу України

метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

-переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

-знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

-незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

-перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

-вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити перелічені дії.

4. Норми статті 176 Кримінального Процесуального Кодексу України приписують таке.

4.1. Відповідно до приписів цієї статті /в редакції Закону від 13 квітня 2012 року, що діяла на момент початку застосування запобіжних заходів відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 / відносно кожного з них могли бути застосовані такі запобіжні заходи:

1)особисте зобов`язання;

2)особиста порука;

3)застава;

4)домашній арешт;

5)тримання під вартою.

4.2. Відповідно до приписів цієї статті в редакції Закону від 16 серпня 2022 року, що діє на момент розгляду цього кримінального провадження судом:

Запобіжними заходами є:

-особисте зобов`язання;

-особиста порука;

-застава;

-домашній арешт;

-тримання під вартою.

/частина 1/

Під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-1142 ... Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

/частина 6/

5. Порядок застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є врегульованим таким чином.

5.1. Відповідно до приписів статті 183 Кримінального Процесуального Кодексу України /в редакції Закону від 27 квітня 2021 року, що діяла на момент початку застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 /

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу

/частина 1/

Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

/частина 3/

Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1)щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2)щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3)щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;

4)щодо злочину, передбаченого статтями 255 - 255-3 Кримінального кодексу України;

5)щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

/частина 4/

5.2. Відповідно до приписів статті 183 Кримінального Процесуального Кодексу України /в редакції Закону від 16 серпня 2022 року, що діє на момент розгляду цього кримінального провадження судом/

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою ...статті 176 цього Кодексу.

/частина 1/

Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

/частина 3/

Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

6)щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

7)щодо злочину, який спричинив загибель людини;

8)щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;

9)щодо злочину, передбаченого статтями 255 - 255-3 Кримінального кодексу України;

10)щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

...

Під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109 - 114-2 Кримінального кодексу України.

/частина 4/

5.3. Зі змісту статті 7 Закону України "Про попереднє ув`язнення" сутність запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою полягає у триманні осіб у встановлених для цього місцях, які забезпечують їх ізоляцію, постійний нагляд за ними і роздільне тримання їх у порядку, передбаченому статтею 8 цього Закону.

6. Конституційний Суд України у своєму рішенні № 7-р(ІІ)/2024 від 19 червня 2024 року зазначив, зокрема, таке

Відповідно до [Кримінального Процесуального] Кодексу „завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура" (стаття 2); „під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом" (частина перша статті 12).

Конституційний Суд України з урахуванням наведеного та з огляду на приписи статті 131, частин першої, третьої статті 176, статті 177, частини першої

статті 183 Кодексу наголошує, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні використовують для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного або обвинуваченого, тримання під вартою є винятковим і найбільш суворим серед таких запобіжних заходів, як особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, оскільки під час його застосування особу позбавляють свободи. Водночас такий запобіжний захід порівняно з указаними більш м`якими запобіжними заходами за певних умов може стати єдиним дійсно дієвим й обґрунтованим запобіжним заходом для виконання завдань кримінального провадження, зокрема, в умовах воєнного стану, коли забезпечення правопорядку в державі ускладнено, а масові загрози життю і здоров`ю людей, іншим їхнім засадничим правам і свободам надвисокі. За таких умов без тримання особи під вартою, особливо якщо така потреба зумовлена тяжкістю й характером злочинів, у яких підозрюють або обвинувачують особу, наявністю ризиків, визначених статтею 177 Кодексу, практично неможливо буде забезпечити виконання цією особою процесуальних обов`язків, запобігти її спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, іншій неналежній процесуальній поведінці, що перешкоджатиме здійсненню кримінального провадження або й зовсім унеможливить його й створюватиме у зв`язку із цим загрози низці публічних інтересів.

Конституційний Суд України зауважує, що застосування за

частиною шостою статті 176 Кодексу під час дії воєнного стану запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до особи, яку підозрюють або обвинувачують у вчиненні злочинів проти основ національної безпеки України ... , за наявності ризиків, визначених статтею 177 Кодексу, є потрібним засобом для забезпечення ефективності розслідування цих злочинів і виконання завдань кримінального провадження в умовах воєнного стану, що обумовлено потребою посиленого захисту суверенітету, територіальної цілісності, недоторканності, обороноздатності, державної, економічної й інформаційної безпеки України.

/пункт 6.2/

[Відповідно до частини 6 статті 176 Кримінального Процесуального Кодексу України] застосування до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залежить не лише від тяжкості злочину, у якому її підозрюють або обвинувачують, а й від наявності ризиків, що їх визначено статтею 177 Кодексу.

За статтею 177 Кодексу метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; учинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому його підозрюють, обвинувачують (частина перша); підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, що їх визначено частиною першою статті 177 Кодексу (частина друга). До того ж під час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за частиною шостою статті 176 Кодексу не встановлено винятків щодо дотримання приписів статей 178, 194 Кодексу, які визначають обставини, з`ясування яких є обов`язком слідчого судді, суду як для застосування цього запобіжного заходу, так і для його продовження.

[Такі критерії] для застосування слідчим суддею, судом до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, [мають застосовуватись під час застосування частини 6 статті 176 Кримінального Процесуального Кодексу України]

...

Аналізуючи частину першу статті 183 Кодексу, Конституційний Суд України звертає увагу, що законодавець визначив застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за частиною шостою статті 176 Кодексу без доведення прокурором, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, визначеним статтею 177 Кодексу. Однак це не позбавляє можливості слідчого суддю, суд застосувати інший, більш м`який, запобіжний захід, визначений Кодексом.

Відповідно до Кодексу можливість застосування застави до особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, визначених частиною третьою або четвертою статті 183 Кодексу (друге речення частини першої статті 182); „під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-1142, 258-2586, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України" (абзац восьмий частини четвертої статті 183). Тобто із наведених приписів Кодексу випливає, що законодавець закріпив дискрецію слідчого судді, суду під час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за частиною шостою статті 176 Кодексу не визначати або визначати розмір застави з урахуванням підстав та обставин, установлених статтями 177, 178 Кодексу.

Виходячи зі змісту приписів статей 3, 8, частин першої, другої статті 29, частини першої статті 55, частини першої статті 62, частини першої статті 64 Конституції України Конституційний Суд України вважає, що відповідно до вказаних приписів Кодексу під час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за частиною шостою статті 176 Кодексу є можливість, за певних підстав та обставин, визначених статтями 177, 178 Кодексу, застосувати заставу як більш м`який запобіжний захід. Отже, за частиною шостою статті 176 Кодексу запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не визначено як безальтернативний винятковий запобіжний захід.

/пункт 6.3/

7. Відповідно до статті 182 Кримінального Процесуального Кодексу України

Застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

/частина 1/

При застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному, обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.

У разі внесення застави згідно з ухвалою слідчого судді, суду щодо особи, стосовно якої раніше було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, передбачені цією частиною роз`яснення здійснюються уповноваженою службовою особою місця ув`язнення.

/частина 3/

Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

/частина 4/

Розмір застави визначається у таких межах:

…

3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

/частина 5/

… з моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

/частина 6/

У випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

/частина 7/

8. Відповідно до статті 199 Кримінального Процесуального Кодексу України строк тримання під вартою може бути продовженим у разі наявності підстав для застосування такого запобіжного заходу та додаткового доведення того, що завершити досудове розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали не є можливим, а раніше заявлені ризики не зменшились або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

9. Відповідно до статті 8 Кримінального Процесуального Кодексу України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави; принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім того, відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року Конвенція про захист прав та основоположних свобод /далі - Конвенція/ та практика Європейського суду з прав людини визнаються в Україні джерелом права.

9.1. Відповідно до визначеного Європейським судом з прав людини поняттям під час вирішення питання щодо запобіжного заходу під обґрунтованою підозрою слід розуміти добросовісне припущення про вчинення особою певного діяння, яке ґрунтується на об`єктивних відомостях, які:

-можна перевірити у судовому розгляді;

-спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.

Добросовісним можна вважати припущення, яке висунуте компетентним органом у встановленому законом порядку та ґрунтується на підході до справи, що характеризується правдивістю, сумлінністю та ретельністю.

9.2. У рішенні від 19 березня 2024 року у справі «Parildak v. Turkey»1 Європейський Суд з Прав Людини, ґрунтуючись на своїй попередній практиці, виснував таке

Стаття 5 Конвенції гарантує фундаментальне право на свободу та безпеку. Це право має велике значення в «демократичному суспільстві» за духом Конвенції.

Кожен має право на захист цього права, тобто - не бути та не залишатись позбавленим свободи інакше, як відповідно до вимог пункту 1 статті 5. Перелік виключень, наведений у пункті 1 статті 5, є виключним та лише його вузьке тлумачення відповідає меті та завданням цього положення, гарантуючи, що ніхто не буде свавільно позбавленим волі.

Підпункт (с) пункту 1 статті 5 не вимагає, щоб слідчі органи зібрали достатні докази для висунення обвинувачення ані - під час арешту, ані - під час утримання під вартою в поліції. Метою допиту при затриманні відповідно до цього пункту є завершення розслідування шляхом підтвердження чи виключення конкретних підозр, що обґрунтовували арешт. отже, факти що є підставами для підозри, не мають бути того ж рівня, що ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку та навіть - для висунення обвинувачення

Менше з тим, «правдоподібність» підозр, якими має бути обґрунтований арешт, являє собою суттєвий елемент захисту, передбачений статтею 5 § 1 (с) Конвенції від свавільного позбавлення волі. Ось чому самої по собі «добросовісної» підозри недостатньо.

Слова «правдоподібні підстави» означають, що повинні існувати факти чи інформація, здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити правопорушення. Те, що є «правдоподібним», залежить від сукупності обставин. …Таким чином, уряд-відповідач зобов`язаний повідомити Суду принаймні певні факти чи інформацію, здатну переконати його в тому, що існували вірогідні підстави підозрювати заарештовану особу у вчиненні передбачуваного злочину.

Термін «правдоподібність» також стосується порогу, якого має досягти підозра, щоби переконати об`єктивного спостерігача в правдоподібності звинувачень. Як правило, проблеми в цій сфері виникають на рівні фактів. Додатково до фактичного аспекту існування «імовірних підстав для підозри» у значенні статті 5 § 1 c) вимагає, щоб факти, на які посилаються, могли обґрунтовано вважатися такими, що підпадають під дію одного з розділів Кримінального кодексу, який стосується кримінальної поведінки. Таким чином, вочевидь не може бути «розумної підозри», якщо дії або факти, висунуті затриманому, не утворювали складу злочину в момент їх вчинення.

/пункти 55 - 62/

При цьому у пункті 63 цього ж рішення наголошується на тому, що

Якщо «правдоподібна підозра» має існувати на момент арешту та первісного затримання, то у разі продовження тримання під вартою також має бути продемонстровано, що підозра зберігається та що вона, так само, як і раніше, ґрунтується на «правдоподібних підставах».

При цьому у тому ж пункті Суд, посилаючись на свою прецеденту практику зазначає, що самого факту, що підозра є добросовісною, недостатньо. Словосполучення "обґрунтована підозра" означає наявність фактів або інформації, що здатні переконати об`єктивного спостерігача, що особо, можливо, вчинила злочин.

9.3. У пункті 48 рішення у справі "Чеботарь проти Молдови" Європейський Суд з Прав Людини зазначив таке.

"Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання

Щодо організації наступного судового засідання.

Відповідно до статті 336 Кримінального Процесуального Кодексу України

Судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі:

1) неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження в судовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин;

…

4-1) введення воєнного стану або під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України;

5) наявності інших підстав, визначених судом достатніми.

/частина 1/

Суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження. У разі якщо сторона кримінального провадження чи потерпілий заперечує проти здійснення дистанційного судового провадження, суд може ухвалити рішення про його здійснення лише вмотивованою ухвалою, обґрунтувавши в ній прийняте рішення. Суд не має права прийняти рішення про здійснення дистанційного судового провадження, в якому поза межами приміщення суду перебуває обвинувачений, якщо він проти цього заперечує, крім випадків здійснення дистанційного судового провадження в умовах воєнного стану.

/частина 2/

Застосовувані в дистанційному судовому провадженні технічні засоби і технології мають забезпечувати належну якість зображення і звуку, дотримання принципу гласності та відкритості судового провадження, а також інформаційну безпеку. Учасникам кримінального провадження має бути забезпечена можливість чути та бачити хід судового провадження, ставити запитання і отримувати відповіді, реалізовувати інші надані їм процесуальні права та виконувати процесуальні обов`язки, передбачені цим Кодексом.

/частина 3/

…

Суд може постановити ухвалу про участь учасника кримінального провадження у судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні суду…

Якщо особа, яка братиме участь у судовому провадженні дистанційно, знаходиться у приміщенні, розташованому на території, яка перебуває під юрисдикцією суду, або на території міста, в якому розташований суд, судовий розпорядник або секретар судового засідання цього суду зобов`язаний вручити такій особі пам`ятку про її процесуальні права, перевірити її документи, що посвідчують особу, та перебувати поряд з нею до закінчення судового засідання.

/частина 7/

…

Якщо особа, яка братиме участь у судовому провадженні дистанційно, тримається в установі попереднього ув`язнення або установі виконання покарань, дії, передбачені абзацом другим частини сьомої цієї статті, здійснюються службовою особою такої установи.

Особа, яка тримається в установі попереднього ув`язнення або установі виконання покарань, може брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні такої установи за допомогою її технічних засобів та з використанням власного кваліфікованого електронного підпису.

У разі відсутності власного кваліфікованого електронного підпису участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції здійснюється з використанням електронного кабінету установи або кабінету її службової особи.

Технічну можливість участі у відеоконференції, належну якість зображення та звуку, інформаційну безпеку тощо забезпечує така установа.

/частина 9/

Хід і результати процесуальних дій, проведених у режимі відеоконференції, фіксуються за допомогою технічних засобів відео- та звукозапису. Відео- та звукозапис відеоконференції зберігаються в матеріалах кримінального провадження в порядку, передбаченому Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи.

/частина 10/

…

Дистанційне судове провадження згідно з правилами цієї статті може здійснюватися в судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій під час здійснення судового провадження з будь-яких питань, розгляд яких віднесено до компетенції суду.

/частина 12/

Мотиви, з яких виходив суд при постановленні ухвали.

Щодо подальшого руху кримінального провадження.

1. Наразі подальший ефективний розгляд цього кримінального провадження не є можливими.

Відносини, що виникли в зв`язку із таким, та ті, що врегульовані у статті 240 Цивільного Процесуального Кодексу України, є повністю подібними, адже мають тотожні суб`єктний склад учасників відносин, об`єкт та предмет правового регулювання, а також умов застосування правових норм.

Таке доводить, що за обставин, що склались в межах цього кримінального провадження, у судовому засіданні слід оголосити перерву.

2. Далі, суд має визначити дату та час наступного судового засідання.

З урахуванням навантаження суду та сторін у справі, суд вважає за необхідне оголосити перерву до 18 серпня 2025 року до 11:00 години.

Стосовно визначеного процитованими вище нормами права порядку застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченої ОСОБА_7 .

Системний аналіз процитованих вище приписів статей 176, 183 Кримінального Процесуального Кодексу України /в редакції Закону від 16 серпня 2022 року доводить, що під час дії військового стану до осіб, які обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 111 Кримінального Кодексу України, можуть бути застосованими такі запобіжні заходи, як тримання під вартою та застава.

Стосовно наявності обґрунтованої підозри у вчиненні злочину.

1. Оскільки по справі здійснюється судовий розгляд, наявність обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_7 у вчиненні злочину, що інкримінується їй, на даній стадії судового розгляду не перевіряється, а встановлення її вини/невинуватості можливо лише під час ухвалення вироку по суті пред`явленого обвинувачення.

Метою ж застосування запобіжного заходу відносно неї наразі є забезпечення можливості подальшого розслідування кримінальної справи, яке /подальше розслідування/ повинно підтвердити або розвіяти підозру.

2. Суд також відзначає, що обставини, здатні поставити під сумнів саму «правдоподібність» версій, що викладена в обвинувальному акті, наразі є відсутніми.

Враховуючи наведене, для мети застосування запобіжного заходу висунуту ОСОБА_7 «підозру» слід вважати «правдоподібною».

Стосовно застосування запобіжного заходу.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його не можливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суду з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

І……Стосовно наявності передбачених законом ризиків суд відзначає таке.

1. Попередніми ухвалами слідчого судді та суду встановлена наявність ризику того, що обвинувачена, перебуваючи на волі, може переховуватись від суду.

1.1. Наявність цього ризику підтверджується тим, що вона обґрунтовано підозрюється у злочині вчиненогов умовах воєнного стану, суспільну небезпечність злочину, що підриває національну безпеку України та становить безпосередню загрозу державному суверенітету, конституційному ладу та іншим національним інтересам України та у разі підтвердження вини у якому до неї може бути застосоване безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк 15 років або довічного позбавлення волі, що цілком здатне спонукати її до вчинення дій щодо втечі.

1.2. Заперечення захисту проти наявності цього ризику посилань, що його обґрунтовують, не спростовують.

Отже, ці посилання не є здатними повністю спростувати наявність ризику, який аналізується

Наведене у сукупності доводить, що ризик втечі з боку ОСОБА_7 наразі не зник.

2. Попередніми ухвалами слідчого судді та суду встановлена наявність ризику того, що ОСОБА_7 може продовжити свою злочинну поведінку.

2.1. Наявність такого ризику узгоджується зі змістом висунутої їй підозри, а саме - із вказаними в обвинувальному акті мотивами її дій та обставинами їх вчинення.

Крім того, вік та стан здоров`я обвинуваченої та її мати, не завадили та навряд чи завадять обвинуваченій продовжити вчиняти кримінальне правопорушення.

2.2. Що ж стосується посилань захисту, то вони не можуть слугувати підставою для спростування «правдоподібності» висунутої підозри.

Отже, ці заперечення не є здатними спростувати посилання, що обґрунтовують такий ризик, а за такого - повністю спростувати його наявність.

Отже, наявність ризику вчинення ОСОБА_7 нового злочину суд вважає доведеною.

ІІ……З огляду на наявність таких ризиків суд, доходе такого.

1. Оскільки, як доведено вище, наразі відносно ОСОБА_7 існує обґрунтована підозра у вчиненні злочину та декілька передбачених законом ризиків, задля запобігання яким застосовується запобіжні заходи, підстави для скасування обраного відносно неї запобіжного заходу наразі є відсутніми.

2. Захист просить про визначення суми застави, за умови внесення якої обвинувачена підлягає звільненню з-під варти.

При цьому таку заставу захист просить визначити у сумі 150 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З приводу цих посилань захисту суд відзначає таке.

2.1. З огляду на характер висунутої ОСОБА_7 підозри саме її подальше тримання в умовах обмеження свободи (під вартою) поза розумним сумнівом відповідає вимогам суспільного інтересу, а її звільнення, зокрема - у разі внесення застави - є цілком здатним порушити публічний порядок, який наразі дійсно перебуває під загрозою.

2.2. Окрім того, запобіжний захід у вигляді застави за загальним правилом застосовується у випадкунаявності підстав вважати, що корисливий мотив в діях обвинуваченого є як не головним, то - таким, що суттєво впливає на його поведінку. За такого він є більш застосовним до корисливих злочинів, адже у випадку вчинення таких злочинів доведеним є те, що особа корегує свою поведінку головним чином з огляду на корисливий мотив.

В цьому ж випадку жодних відомостей про те, що мотивом дій обвинуваченої є користь, матеріали кримінального провадження не містять та сторони про наявність відомостей про таке не посилаються.

2.3. Суд також відзначає, що запропонована захистом сума застави не домірною обставинам стверджуваного злочину.

3. Зміна обраного відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу на інший запобіжний діючим законодавством не передбачена.

4. Стосовно ж інших посилань захисту суд відзначає, що відомостей, спроможних спростувати наведені вище висновки суду, вони не містять.

Отже, клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_7 підлягає задоволенню, а у задоволенні клопотання захисту про визначення розміру застави слід відмовити.

Стосовно організації наступного судового засідання.

Враховуючи, що обвинувачена постійно перебуває у місцях попереднього ув`язнення, на території України запроваджений військовий стан, а ситуація на території міста Миколаєва не дозволяє забезпечувати стабільність процесу у разі її доставки до зали судових засідань, суд вважає за необхідне на підставі статті 336 Кримінального Процесуального Кодексу України забезпечити її участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Керуючись ст.ст. 369-372; 376 Кримінального Процесуального Кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

1.У судовому засіданні оголосити перерву до 18 серпня 2025 року до 11:00 години.

2.Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_10 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 - до 07 вересня 2025 року включно.

3.У задоволенні клопотання захисту про визначення суми застави, за умови якої ОСОБА_7 підлягає звільненню з-під варти - відмовити..

4.Забезпечити участь обвинуваченої ОСОБА_7 у наступному засіданні в режимі відеоконференції.

Доручити адміністрації Державної Установи "Миколаївський слідчий ізолятор" забезпечити 18 серпня 2025 року об 11:00 годині участь обвинуваченої ОСОБА_10 у судовому засіданні у режимі відео конференції, а також виконати дії, передбачені частиною 1 статті 345 КПК України.

Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою може бути оскарженою безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів, в решті ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя = ОСОБА_1 =

Суддя = ОСОБА_2 =

Суддя = ОСОБА_3 =

1 - https://hudoc.echr.coe.int/eng#%22sort%22:[%22kpdate%20Descending%22],%22itemid%22:[%22001-231602%22]\