490/5096/24 24.07.2025
н/п 1-кп/490/517/2025
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/5096/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2025 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції в залі суду м.Миколаєва кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000260 від 11.06.2024 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Миколаєві, є громадянином України, має вищу освіту, неодружений, має на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , працює на посаді старшого майстра аварійно-диспетчерської дільниці м.Миколаєва Миколаївського управління експлуатації газового господарства Миколаївської філії ТОВ "Газорозподільні мережі України", раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 та його представника - адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

09.06.2024 року близько 17:00 год. (більш точного часу в ході проведення дізнання встановити не представилося можливим), ОСОБА_5 рухався вздовж берегової лінії річки Південний Буг, а саме за територією городу домоволодіння АДРЕСА_2 , вигулюючи собак. У той же час та у тому ж місці, у альтанці перебував ОСОБА_3 , який, побачивши, що ОСОБА_5 вигулює собак без повідку, зробив йому зауваження, після чого у них стався словесний конфлікт, у ході якого в ОСОБА_3 виник раптовий протиправний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 ..

Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_3 , перебуваючи навпроти ОСОБА_5 , наніс йому один удар лобною ділянкою голови в область носу. Далі, не припиняючи своїх дій, перебуваючи у тому ж положенні, ОСОБА_3 кулаком правої руки наніс один удар в область лівого ока ОСОБА_5 ..

В результаті вищезазначених дій, ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді синця в ділянці обличчя, який за ступенем тяжкості відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, винним себе визнав в повному обсязі та підтвердив факт вчиненням ним вказаного проступку при викладених вище обставинах. Цивільний позов не визнав в повному обсязі.

Крім визнання обвинуваченим своєї вини, його вина у вчиненні кримінального проступку підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами та показаннями допитаного в судовому засіданні потерпілого.

Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, що в той день він вигулював собак біля річки в комишах. Неподалік відпочивав обвинувачений в компанії ще декількох чоловіків. Коли він з собаками вже пройшли компанію і собаки побігли купатись, обвинувачений його покликав та спитав, чи пам`ятає він його. Після чого, вдарив його головою в лице, а потім рукою.

З висновку експерта Миколаївського обласного бюро судово-медичної експертизи від 12.06.2024 року (закінчено 18.06.2024 року) року №449 вбачається, що у ОСОБА_5 мають місце тілесні пошкодження у вигляді саден голови, верхніх та нижніх кінцівок, а також шиї, синця в ділянці обличчя. Дані тілесні пошкодження могли утворитися від не менше ніж двох ударних дій в ділянці обличчя з подальшим ударом, а також падінням на площину, у зв`язку з тим утворилися тілесні ушкодження в ділянці саден голови, верхніх та нижніх кінцівок, з давністю утворення не менше 3 діб до часу огляду. По ступеню тяжкості, дані тілесні пошкодження відносяться до категорії легких тілесних пошкоджень (кожне). Будь-яких судово-медичних даних про послідовність нанесення даних тілесних пошкоджень немає. При нанесенні тілесних пошкоджень взаєморозташування потерпілого та нападника (нападників) могло змінюватись.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 17.06.2024 року із фототаблицею до нього, потерпілий ОСОБА_5 у присутності двох понятих, розповів всім учасникам слідчої дії та продемонстрував на місці, як саме ОСОБА_3 спричинив йому тілесні ушкодження, яке мало місце 09.06.2024 року приблизно о 17:00 годині на березі річки Південний Буг за домоволодінням АДРЕСА_2.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 17.06.2024 року із фототаблицею до нього, свідок ОСОБА_8 у присутності двох понятих розповіла всім учасникам слідчої дії та продемонструвала на місці, як саме ОСОБА_3 спричинив тілесні ушкодження її чоловіку - ОСОБА_5 , яке мало місце 09.06.2024 року приблизно о 17:00 годині на березі річки Південний Буг за домоволодінням АДРЕСА_2.

Оцінивши наведені вище докази в їх сукупності, суд вважає встановленими обставини стосовно заподіяння потерпілому ОСОБА_5 умисних легких тілесних ушкоджень, оскільки вони підтверджуються наведеними вище показаннями обвинуваченого, потерпілого та висновком експерта МОБ СМЕ від 12.06.2024 року №449.

Зазначені вище докази в своїй сукупності узгоджуються між собою і не містять протиріч, з огляду на що суд вважає їх встановленими та кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.1 ст.125 КК України, як спричинення умисного легкого тілесного ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, неодружений, має на утриманні малолітню дитину - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працює старшим майстром аварійно-диспетчерської служби дільниці м.Миколаєва Миколаївського управління експлуатації газового господарства Миколаївської філії ТОВ "Газорозподільні мережі України", за даними КНП "Миколаївський обласний центр психічного здоров`я" Миколаївської обласної ради на лікуванні у даному медичному закладі не перебуває, за місцем роботи характеризується позитивно, має ряд почесних грамот за місцем роботи, за місцем проживання характеризується задовільно, а також відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Таким чином, суд, з урахуванням особи обвинуваченого, приходить до висновку, що призначення покарання у виді штрафу, буде достатнім і необхідним видом покарання для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів та буде відповідати принципам розумності та справедливості і мета кари - виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, що уособлює основний принцип кримінального права - не тяжкість покарання, а його невідворотність, буде досягнута у разі призначення обвинуваченому покарання в межах санкції ч.1 ст.125 КК України.

По даному кримінальному провадженню представником потерпілого ОСОБА_5 - адвокатом ОСОБА_6 в інтересах останнього подано цивільний позов, в якому вона просить, зокрема, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілого моральну шкоду в сумі 100 000 гривень.

В обґрунтування поданого цивільного позову представником потерпілого зазначено, що внаслідок вчиненого правопорушення потерпілий ОСОБА_5 дуже погано себе почував, артеріальний тиск більше двох тижнів не приходив у норму, ймовірними наслідками травми голови були інсульт або інфаркт, що могло прикувати людину до ліжка, повністю змінивши стан життя його та його близьких, або навіть викликати смерть. Родина потерпілого: його дружина, дочка та онука і досі з жахом згадують момент, коли він прийшов додому весь у крові. Йому соромно було виходити з дому через травми на обличчі та тілі, він був пригнічений, його уклад життя на декілька тижнів було повністю зруйновано. ОСОБА_5 був вимушений чимало часу витрачати у органі дізнання, прокуратурі, лікарні, витрачаючи при цьому власні кошти на заправку авто. Звертався за медичною допомогою.

Додатково позивач зазначив, що окрім тілесних ушкоджень йому було завдано значної моральної шкоди, адже заподіяні вони були із особливим цинізмом з боку обвинуваченого, чим завдали нестерпного болю та моральних страждань. Побиття завдало додаткового стресу, адже він переживав за життя та здоров`я своїх близьких, а саме дружини та онуки, які також ходять із ним ввечері на прогулянку.

07.07.2025 року обвинуваченим ОСОБА_3 подано відзив на позовну заяву про стягнення моральної шкоди, в якому він зазначив про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню та просив відмовити у задоволенні вказаного позову.

Як передбачено ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана злочином може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до положень ст.ст.128, 129 КПК України цивільний позов особи, якій злочином завдано майнової та/або моральної шкоди, суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє повністю або частково чи відмовляє в ньому. Форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються в порядку цивільного судочинства. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК України. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, не врегульовані КПК України, до них застосовуються норми ЦПК України, за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно ст.1167 ЦК України, моральна шкода завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до частини першої, другої ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

За змістом п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в її заподіянні. Зокрема, суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або витрат немайнового характеру, за яких обставин та якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну шкоду та з чого він виходив при цьому.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

Суд має врахувати характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, ступінь вини відповідача у кожному конкретному випадку, а також інші обставини, зокрема, характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

Згідно із ч.3 ст.23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Розмір відшкодування моральної шкоди визначає суд залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Відповідно до положень ст.91 КПК України доказуванню підлягають вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Враховуючи обставини справи, зокрема, доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, характер вчиненого ним правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань потерпілого, ступінь вини обвинуваченого, а також вимоги розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що цивільний позов слід задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_5 - 10000,00 гривень на відшкодування моральної шкоди.

Судові витрати та речові докази у справі відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Цивільний позов представника потерпілого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_5 в рахунок відшкодування моральної шкоди 10 000 /десять тисяч/ гривень.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м.Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Головуючий ОСОБА_1