Справа180/989/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2025 р. Марганецький міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Марганець, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000385 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Придніпровське, Нікопольського району, Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

10.08.2024 у ранковий час доби (більш точного часу не встановлено) ОСОБА_5 , перебуваючи на території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , за запрошенням користувача вказаного домоволодіння - ОСОБА_7 побачив у траві біля будинку мобільний телефон марки «Хіаоmі» моделі «РОСО m5s 2207117BPG», 6/128 Gb, золотистого кольору, достеменно знаючи, що вказаний мобільний телефон належить неповнолітньому ОСОБА_8 , та який останній шукав ввечері 09.08.2024 на території вказаного домоволодіння, та в цей час у ОСОБА_5 виник умисел на таємне викрадення вказаного мобільного телефону.

З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, 10.08.2024 у ранковий час доби (більш точного часу не встановлено) ОСОБА_5 , впевнившись, що ніхто зі сторонніх осіб за ним не спостерігає, та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді завдання матеріальної шкоди неповнолітньому потерпілому ОСОБА_8 і бажаючи їх настання, достеменно знаючи про неповнолітній вік потерпілого та знаючи, що вказаний мобільний телефон належить неповнолітньому ОСОБА_8 , про що потерпілий безпосередньо вказав ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що власник майна ОСОБА_8 повертався за ним до будинку АДРЕСА_3 , напередодні ввечері 09.08.2024, діючи з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, введеного на всій території України згідно Указу Президента України та Верховного головнокомандувача Збройних сил України ОСОБА_9 від 24.02.2022 № 64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ХІ, строк дії якого продовжено на підставі Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 23.07.2024 № 3891-IX, взяв до рук мобільний телефон марки «Хіаоmі» моделі «РОСО m5s 2207117BPG», 6/128 Gb, золотистого кольору, вартість якого, становить 4287 грн. 20 коп. та зберігав його при собі.

Після цього, ОСОБА_5 , не зважаючи на те, що неповнолітній потерпілий ОСОБА_8 10.08.2024 в обідній час приходив на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , та просив ОСОБА_5 повернути належний йому мобільний телефон марки «Хіаоmі» моделі «РОСО m5s 2207117BPG», 6/128 Gb, залишив територію вказаного домоволодіння, утримуючи при собі мобільний телефон належний ОСОБА_8 , яким в подальшому розпорядився на власний розсуд, чим спричинив неповнолітньому потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 4287 грн. 20 коп.

Таким чином, ОСОБА_5 10.08.2024 у ранковий час доби (більш точного часу не встановлено), знаходячись на території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді завдання матеріальної шкоди неповнолітньому потерпілому ОСОБА_8 і бажаючи їх настання, достеменно знаючи про неповнолітній вік потерпілого та знаючи, що вказаний мобільний телефон належить неповнолітньому потерпілому ОСОБА_8 , діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, викрав належний неповнолітньому потерпілому ОСОБА_8 мобільний телефон марки «Хіаоmі» моделі «РОСО m5s 2207117BPG», 6/128 Gb, золотистого кольору, вартістю 4287 грн. 20 коп., яким розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

22 травня 2025 року між прокурором Нікопольської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , якій на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000385 від 12 вересня 2024 року, з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_5 , з іншого боку, за участі захисника ОСОБА_4 , з письмової згоди потерпілого ОСОБА_8 , на підставі ст.ст.468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості, за умовами якої підозрюваний ОСОБА_5 згідний з кваліфікацією кримінального правопорушення по ч.4 ст. 185 КК України; під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненому правопорушенні та зобов`язалася беззастережно визнати обвинувачення в у судовому провадженні; сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_5 по ч.4 ст. 185 КК України у виді п`яти років позбавлення волі. На підставі ст. 75,76 КК України звільнивши його від покарання з випробуванням та покладенням обов`язків.

Так як укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, обвинувачений відмовився від здійснення права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 обвинувачують, а саме: від допиту під час судового розгляду свідків обвинувачення, подання клопотання про виклик свідків і подання доказів, що свідчать на його користь; що ОСОБА_5 скоїв тяжкий злочин, наявна письмова згода потерпілого (складена в присутності представника та законного представника) на укладення угоди про визнання винуватості, тобто угода відповідає вимогам цього Кодексу та закону і ухваленні вироку, тому, суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості і призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі. Враховуючи ступінь тяжкості скоєного, особу винного, позицію потерпілого, суд вважає за можливе виправлення засудженого без відбування покарання з випробуванням і покладенням на нього обов`язків у відповідність ст.75, пунктів 1, 2 ч.1 ст.76 КК України.

Кваліфікація скоєного ОСОБА_5 по ч.4 ст.185 КК України правильна за ознакою таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Обставини, які пом`якшують покарання, передбачені ст.66 КК України, є активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання, передбачені ст.67 КК України, судом не встановлено.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід не обирався.

При вирішенні питання відшкодування процесуальних витрат у справі, пов`язаних із залученням експерта, суд зазначає, що, відповідно до вимог ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. З ОСОБА_5 слід стягнути на користь держави документально підтверджені витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи № 4599/24 від 27.09.2024 року в сумі 320 гривень.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 394, 468, 469, 472, 473, 474, 475 КПК України, - суд

УХВАЛИВ :

Затвердити укладену 22 травня 2025 року між прокурором Нікопольської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , якій на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000385 від 12 вересня 2024 року, з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_5 , з іншого боку, за участі захисника ОСОБА_4 , з письмової згоди потерпілого ОСОБА_8 , на підставі ст.ст.468, 469 та 472КПК України, угоду про визнання винуватості.

ОСОБА_5 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю в два роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідність пунктів 1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази по справі: мобільний телефон марки «Хіаоmі» моделі «РОСО m5s 2207117BPG», 6/128 Gb, що знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_8 , згідно його розписки залишити останньому за належністю.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи № 4599/24 від 27.09.2024 року в сумі 320 гривень.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції після його проголошення.

Вирок Марганецького міського суду на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Марганецький міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав призначення покарання, менш суворого ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому, представнику потерпілого направити захиснику та потерпілому.

Суддя: ОСОБА_1