Долинський районний суд Кіровоградської області
Справа № 403/742/16-к
УХВАЛА

Іменем України

10.06.2025 рокум. Долинська

Долинський районний суд Кіровоградської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Долинській кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000376 від 13 листопада 2014 року за обвинуваченням: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Устинівка Устинівського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одружений, не працює, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , не має судимості,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

12 листопада 2014 року приблизно о 17:00 годині, ОСОБА_5 , маючи неприязні відносини до керівництва ПСП «Україна», з метою умисного знищення чужого майна шляхом підпалу, через огорожу, проник на територію току ПСП «Україна», що розташоване в с. Криничне Устинівського району Кіровоградської області. Після чого, реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на умисне знищення тюкованого сіна люцерни, яке належить підприємству, ОСОБА_5 підійшов до приміщення сіннику.

Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на умисне знищення чужого майна шляхом підпалу, діючи умисно, протиправно, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_5 підкурив цигарку, недопалок якої навмисно, через отвір у огороджувальній решітці, поклав до висушеного сіна, яке знаходилось у спеціальному сіннику. Далі роздув недопалок, чим самим спричинив виникнення полум`я, тобто свідомо застосував джерело вогню до висушеного сіна з метою його знищення шляхом підпалу.

Згідно з висновком пожежно-технічної експертизи № 4 від 11 травня 2016 року, безпосередньою причиною виникнення пожежі тюкованого сіна люцерни, що зберігалося в приміщенні (під навісом) на території ПСП «Україна» в с. Криничне Устинівського району Кіровоградської області, явилося занесення стороннього джерела вогню.

У результаті протиправного знищення та пошкодження майна, ОСОБА_5 спричинив ПСП «Україна» майнову шкоду на загальну суму 767220 грн.

Діяння ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 2 ст. 194 КК України, а саме умисне знищення та пошкодження чужого майна у великих розмірах, вчинене шляхом підпалу.

Захисником обвинуваченого ОСОБА_5 , ОСОБА_6 подано до суду заяву про закриття цього кримінального провадження стосовно обвинуваченого у зв`язку із закінченням строків давності.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 подане клопотання підтримали, просили його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечувала проти закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності.

Представник потерпілого Приватного сільськогосподарського підприємства «Україна» ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечувала проти закриття цього кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності.

Суд, заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дійшов до такого висновку.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

За змістом ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; 3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; 4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину. Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

За змістом ст. 49 КК України (в редакції на момент вчинення діяння в якому особа обвинувачується) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі; 3) п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості; 4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 194 КК України згідно зі ст. 12 КК України (в редакції на момент вчинення діяння в якому особа обвинувачується, а також у редакції тепер) є тяжким злочином.

Зі змісту пред`явленого обвинувачення відомо, що діяння у вчиненні якого ОСОБА_5 обвинувачуються у цьому кримінальному провадженні мало місце 12 листопада 2014 року, відповідно з часу вчинення діяння минули строки давності.

У пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року N 12 « Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» зазначено, що особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого. Таке звільнення є обов`язковим, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч. 4 ст. 49 КК.

Отже, для закриття кримінального провадження на підставі ч. 1 ст. 49 КК України необхідна згода обвинуваченого, закінчення з дня вчинення кримінального правопорушення строків давності, не вчинення особою обвинуваченого злочину, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років, відсутність ухилення від досудового розслідування або суду.

У цьому кримінальному провадженні обвинувачений не оголошувався у розшук.

Зміст судового провадження щодо обвинуваченого не свідчить про його ухилення від суду. Окрім цього, сторони цього кримінального провадження якихось діянь обвинуваченого, що на це вказують в судовому засіданні не зазначали.

Кримінальне провадження також не містить фактичних даних, що свідчать про ухилення ОСОБА_5 від досудового розслідування або про вчинення ним визначеного кримінального правопорушення.

Обвинувачений у судовому засіданні підтвердив, що йому відомо про те, що закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності є закриттям кримінального провадження з нереабілітуючих підстав.

Невизнання особою вини у вчиненні правопорушення не може бути перешкодою звільненню від кримінальної відповідальності за наявності згоди на це, про що зазначив Верховний Суд у постанові від 26 березня 2020 року в справі № 730/67/16-к.

Отже, на переконання суду у цьому кримінальному провадженні існують у сукупності обставини, що дають підстави для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття з цих підстав кримінального провадження.

Представником потерпілого Приватного сільськогосподарського підприємства «Україна» ОСОБА_4 подано до суду клопотання про відмову від позову до обвинуваченого ОСОБА_5 про відшкодування шкоди. Зазначає, що потерпілий не буде подавати цивільний позов в межах цивільного провадження.

Отже, підлягає прийняттю відмова Приватного сільськогосподарського підприємства «Україна» від позову до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди та закриття провадження за цим цивільним позовом у зв`язку з відмовою від позову.

У постанові від 12 вересня 2022 року у справі № 203/241/17, Верховний Суд зробив висновок, що якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Тобто процесуальні витрати за проведення судових експертиз, що понесені органом досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні, мають бути віднесені на рахунок держави.

Матеріали судового кримінального провадження не містять жодного рішення визначеного суб`єкта про визнання у цьому кримінальному провадженні конкретних речей чи документів речовими доказами. З цього приводу сторони не висловлювались під час вирішення питання про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності, а також не надавали відповідні рішення про речові докази.

На підставі викладеного, керуючись ст. 49 КК України, ст. 284 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 194 КК України згідно зі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності. Кримінальне провадження закрити.

Прийняти відмову Приватного сільськогосподарського підприємства «Україна» від позову до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди та закрити провадження за цим цивільним позовом у зв`язку з відмовою від позову.

Процесуальні витрати на залучення експертів віднести на рахунок держави.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом семи днів з дня її проголошення до Кропивницького апеляційного суду через Долинський районний суд Кіровоградської області.

Повний текст ухвали проголошений 12 червня 2025 року.

Суддя ОСОБА_1