Справа № 646/3096/25
№ провадження 1-кс/646/947/2025
УХВАЛА

24 квітня 2025 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

потерпілого, який заявив відвід - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові усну заяву ОСОБА_3 від 11.04.2025 та уточнену в письмовому вигляді від 11.04.2025 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 від розгляду справи за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність керівника Харківської обласної прокуратури та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 усно у судовому засіданні в режимі відеоконференції, призначеному на 11.04.2025 та в подальшому в письмовій формі в уточненому письмовому вигляді подав до суду заяву про відвід слідчому судді ОСОБА_4 у справі №646/3096/25. В обґрунтування заяв покликається на те, що 11.04.2025 об 11-00 год. був призначений розгляд його скарги, ухвалою від 09.04.2025 слідчим суддею постановлена ухвала про проведення судового засідання у режимі відеоконференції з Лозівським міськрайонним судом Харківської області за участю ОСОБА_3 , однак ОСОБА_3 , прибувши до Лозівського міськрайонного суду Харківської області чекав на підключення відеоконференцзв`язку з Червонозаводським районним судом м. Харкова протягом 30 хв. Судовим розпорядником Лозівського міськрайонного суду Харківської області було здійснено телефонний дзвінок до Червонозаводського районного суду м. Харкова для з`ясування причин непідключення, за результатами якого було встановлено, що судове засідання, призначене на 11.04.2025 відкладається за клопотанням прокурора, оскільки прокурор не встиг до судового засідання ознайомитися з матеріалами скарги ОСОБА_3 . З вищевикладеним підстав ОСОБА_3 заявив відвід слідчому судді ОСОБА_4 на підставі п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, оскільки має сумніви у його упередженості.

ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав вимоги усної та уточненої письмової заяв про відвід слідчому судді ОСОБА_4 . У судовому засіданні долучив лист за підписом в.о. голови Лозівського міськрайонного суду Харківської області, з якого вбачається, що Лозівським міськрайонним судом Харківської області в особі судового розпорядника виконані вимоги ухвали суду від 09.04.2025 про проведення відеоконференції.

Прокурор у судове засідання не з`явився, повідомлявся про розгляд заяви належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Слідчий суддя, якому заявлений відвід ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, просив розглянути заяву про відвід без його участі.

Оскільки неявка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, не перешкоджає вирішенню питання про відвід, тому розгляд заяви про відвід слідчому судді проводиться без участі таких осіб.

Дослідивши матеріали заяви про відвід слідчому судді, врахувавши думку ОСОБА_3 , висловлену під час судового засідання, а також під час перебування у нарадчій кімнаті матеріали скарги ОСОБА_3 , суддя дійшов таких висновків.

У провадженні слідчого судді ОСОБА_4 перебуває скарга ОСОБА_3 на бездіяльність керівника Харківської обласної прокуратури та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому ч.3 ст.35 цього Кодексу.

Згідно з ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 КПК України порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Статтею 55 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суддя зобов`язаний своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства, додержуватися присяги судді та дотримуватися правил суддівської етики.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст. 9 Конституції України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом встановленим законом.

Відповідно до п. 12 Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, передбачено, що незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. У цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: «Ніхто не може бути суддею у власній справі». Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони у будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Між тим, статтею 15 Кодексу суддівської етики також визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Положення зазначеної статті випливають з принципу об`єктивності, визначеного у Бангалорських принципах поведінки суддів, відповідно до якого об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Відповідно до Бангалорських принципів поведінки суддів, які схвалено Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 №2006/23 від 19.05.2006, незалежність судових органів є передумовою забезпечення правопорядку та основною гарантією справедливого вирішення справи в суді. Отже, суддя має відстоювати та втілювати в життя принцип незалежності судових органів в його індивідуальному та колективному аспектах.

Пунктом 1.1 Бангалорських принципів поведінки суддів передбачено, що суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від стороннього впливу, спонукання, тиску, загроз чи втручання, прямого чи опосередкованого, що здійснюється з будь-якої сторони та з будь-якою метою. Одночасно, вказаними Принципами унормовано, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Згідно з п. п. 2.1, 2.2 Бангалорських принципів поведінки суддів при виконанні своїх обов`язків суддя вільний від будь-яких схильностей, упередженості чи забобонів. Поведінка судді в процесі засідання та за стінами суду має сприяти підтримці та зростанню довіри суспільства, представників юридичної професії та сторін у справі до об`єктивності суддів та судових органів.

У п. 132 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гарабін проти Словаччини» (Harabin v. Slovakia) від 20 лютого 2013 року зазначено, що існування національних процедур для забезпечення неупередженості, а саме правил, що регулюють відвід судді, є важливим фактором. Такі правила виявляють особливу увагу національного законодавства до усунення всіх обґрунтованих сумнівів у неупередженості судді чи суду і є спробою забезпечити неупередженість, усуваючи причини таких сумнівів. На додаток до забезпечення відсутності упередженості як такої, ці правила спрямовані на усунення будь-яких проявів упередженості і таким чином слугують зміцненню довіри громадськості до суду.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини «Білуха проти України» (заява №33949/02) від 09 листопада 2006 року, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (про що зазначено у рішенні у справі "Ветштайн проти Швецарії" (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).

Отже, викладені ОСОБА_3 обставини не свідчать про упередженість слідчого судді на підставі п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, як зазначає ОСОБА_3 . Упередженість це думка, що склалася передчасно, без урахування об`єктивних фактів, а таких обставин заявником не вказано.

За таких обставин, а також враховуючи, що розгляд справи у відповідності до положень ст. 22 КПК України відбувається на засадах змагальності, а ОСОБА_3 доказів упередженості слідчого судді суду не надано, суд не вбачає підстав для відводу слідчого судді ОСОБА_4 , а відтак у заявленому відводу слідчому судді необхідно відмовити за необґрунтованістю.

Керуючись ст.ст.75, 80, 81, 372 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні усної заяви ОСОБА_3 від 11.04.2025 та уточненої в письмовому вигляді від 11.04.2025 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 від розгляду справи за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність керівника Харківської обласної прокуратури та зобов`язання вчинити певні дії,- відмовити.

Ухвала є остаточною, оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений 25.04.2025 о 13:00 год.

Суддя ОСОБА_1