Справа № 727/1421/24
Провадження № 1-кп/727/234/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2025 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю : прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Шевченківського районного суду м.Чернівці кримінальне провадження № 0004843 від 21.12.2023 року по обвинуваченню :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Чернівці, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , із середньою освітою, не одруженого, раніше судимого:

- 17.07.2019 року Першотравневим районним судом м. Чернівці за ч. 2 ст. 296, ч.1 ст. 122 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, на основі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном на 1 рік;

- 10.06.2019 року Шевченківським районним судом м. Чернівці за ч. 1 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст.69, ч.1 ст. 70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 3 місці;

- 03.01.2024 року Шевченківським районним судом м.Чернівці за ч.1 ст. 296 КК України до 4 місяців арешту (які відбув під час попереднього ув"язнення за даним кримінальним провадженням)

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 ч. 2 КК України,

В с т а н о в и в:

При невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, місці та часі ОСОБА_5 , діючи умисно, в порушення Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» від 15.02.1995, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на реалізацію психотропнихречовин, при невстановлених для органу досудового розслідування часі, місці та обставинах, незаконно, протиправно, придбав з метою подальшого збуту та зберігав при собі з метою збуту порошкоподібну речовину білого кольорута кристалічну речовину білого кольору.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, направлену на реалізацію психотропних речовин, ОСОБА_5 , помістив вищевказані речовини білого кольоруу «зіп» пакети, обмотані липкою стрічкою та мав намір здійснити їх збут методом «закладки» в Жовтневому парку, що в м.Чернівці за географічними даними: широта 48.2566450 довгота 25.9419680.

Однак 14.11.2023 року, близько 1430 год., уповноваженими працівниками УКР ГУНП в Чернівецькій області, під час проведення негласної слідчої (розшукової) дії спостереження за особою, в Жовтневому парку, що в м.Чернівці, затримано в порядку ст. 208 КПК України, під час вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 , який, мав намір здійснити реалізацію психотропних речовин, шляхом поміщення їх в ґрунт методом «закладок» за координатами: широта 48.2566450, довгота 25.9419680.

Під час затримання, у ході проведення обшуку,в чорній сумочці з написом білого кольору FCB, яка належала ОСОБА_5 було виявлено та вилучено:

-2 зіп-пакети, обмотаних липкою стрічкою, всередині яких знаходилась порошкоподібна речовина білого кольору, яка згідно висновку експерта №СЕ-19/126-23/9895-НЗПРАП від 15.11.2023 містить в своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, загальною масою 0,6466 г.

-1 «зіп» пакет з застібкою «zip-lock», обмотаний липкою стрічкою, всередині якого знаходилась кристалічна речовина білого кольору, яка згідно висновку експерта №СЕ-19/126-23/9896-НЗПРАП від 16.11.2023 містить в своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, загальною масою 0,2847105 г.

-1 «зіп» пакет з застібкою «zip-lock», обмотаний липкою стрічкою, всередині якого знаходилась кристалічна речовина білого кольору, яка згідно висновку експерта №СЕ-19/126-23/9896-НЗПРАП від 16.11.2023 містить в своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, загальною масою 0,37378152 г.

-1 «зіп» пакет з застібкою «zip-lock» обмотаний липкою стрічкою, всередині якого знаходилась кристалічна речовина білого кольору, яка згідно висновку експерта №СЕ-19/126-23/9896-НЗПРАП від 16.11.2023 містить в своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, загальною масою 0,2439837 г.

-1 «зіп» пакет з застібкою «zip-lock» обмотаний липкою стрічкою, всередині якого знаходилась кристалічна речовина білого кольору, яка згідно висновку експерта №СЕ-19/126-23/9896-НЗПРАП від 16.11.2023 містить в своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, загальною масою 0,19036008 г.

-1 «зіп» пакет з застібкою «zip-lock» обмотаний липкою стрічкою, всередині якого знаходилась кристалічна речовина білого кольору, яка згідно висновку експерта №СЕ-19/126-23/9896-НЗПРАП від 16.11.2023 містить в своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, загальною масою 0,1674324 г.

1 «зіп» пакет з застібкою «zip-lock» обмотаний липкою стрічкою, всередині якого знаходилась кристалічна речовина білого кольору, яка згідно висновку експерта №СЕ-19/126-23/9896-НЗПРАП від 16.11.2023 містить в своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, загальною масою 0,2243745 г.

1 «зіп» пакет з застібкою «zip-lock» обмотаний липкою стрічкою, всередині якого знаходилась кристалічна речовина білого кольору, яка згідно висновку експерта №СЕ-19/126-23/9896-НЗПРАП від 16.11.2023 містить в своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, загальною масою 0,1572507 г.

-1 «зіп» пакет з застібкою «zip-lock» обмотаний липкою стрічкою, всередині якого знаходилась кристалічна речовина білого кольору, яка згідно висновку експерта №СЕ-19/126-23/9896-НЗПРАП від 16.11.2023 містить в своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, загальною масою 0,40470372 г.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину не визнав та пояснив, що з 13 на 14 листопада 2023 року о 10 годині знаходився з друзями по вул.Воробкевича , де вони відпочивали. Там же перебував ОСОБА_6 .. Під час відпочинку, останній брав його телефон, щоб подзвонити, а потім коли стався конфлікт, то втік разом із телефоном Дущака. 14.11. 2023 рокуо 10 годині він пішов шукати ОСОБА_6 , щоб повернути телефон. Під час того, коли він шукав ОСОБА_6 , зустрів ще одного знайомого. Вони разом пішли в сторону вулиці Ентузіастів та зустріли ОСОБА_6 . Останній повернув телефон і запропонував зайти в парк «Жовтневий» перекусити. Вони всі разом зайшли в парк та пішли до лавочки. Під час того, як вони йшли, якийсь чоловік бризнув перцевим балончиком йому в очі. Після цього його кинули на землю. Супротиву він не чинив. Згодом ці чоловіки відкрили його сумочку і він побачив, що там знаходяться не його речі. Про що він і повідомив. Він зазначив працівникам поліції, що ці пакетики йому підкинули. Будь-якої причетності до наркотичних засобів він не мав і ніякої діяльності з наркотиками не здійснював. Просив його виправдати вказував, що невинуватий .

Свідок ОСОБА_7 надав суду показання про те, що він є оперативним працівником поліції . Він з колегою зупинили коло поштомату гр. ОСОБА_8 , яка здійснювала відправку наркотичних речовин. ОСОБА_9 , в ході слідчих дій, надала свідчення, що злочинними діями з незаконним обігом наркотичних засобів займається ОСОБА_5 . В зв`язку з цим було здійснено звернення до суду з клопотанням про надання дозволу на здійснення негласних слідчих розшукових дій, зокрема візуального спостереження за ОСОБА_5 . Так, свідок разом з колегою, здійснював НСРД візуальне спостереження за ОСОБА_5 , під час якого було встановлено, що ОСОБА_5 йшов у компанії ОСОБА_6 та іншого не встановленого слідством чоловіка і в парку Жовтневому біля закладу «Халабуда» зупинявся, присідав, копався в землі. Було прийнято рішення підійти до цих осіб і з`ясувати чи немає у них заборонених предметів. Свідок разом з напарником підійшли до цих осіб та сказали : « Всім залишатися на місці. Поліція» Чоловік, особу якого не було встановлено, через хащі втік. ОСОБА_5 почав віддалятися, розмахувати руками, чинити опір, тому його було затримано та застосовано кайданки. Після затримання була викликана слідчо оперативна група. Та, в присутності поняти,х поліцейськими СОГ був здійснений огляд ОСОБА_5 і ОСОБА_6 .. У ОСОБА_6 нічого не було виявлено, тому його відпустили у ОСОБА_5 були виявлені речі схожі на наркотичні речовини. На місці затримання ОСОБА_5 в декількох місцях були викопані невеличкі ямки. На думку свідка, це були місця для закладок.

Свідок ОСОБА_10 суду надав показання про те, що в м. Чернівцях він з напарником зупинив ОСОБА_8 , яка мала при собі велику кількість наркотичних речовин. ОСОБА_11 під час допиту розповіла поліції про те, що до цієї діяльності з наркотичними засобами її залучив ОСОБА_5 .. Так судом була постановлена ухвала про надання дозволу на негласні слідчі розшукові дії та здійснення візуального спостереження за ОСОБА_5 .. Під час здійснення візуального спостереження за ОСОБА_5 було встановлено, що останній йшов з двома іншими людьми вулицями міста , один з яких ОСОБА_6 , іншого встановити не вдалося та вони всі разом зайшли у парк «Жовтневий» В парку вони зайшли до місця поблизу закладу «Халабуда». ОСОБА_5 неодноразово присідав та копався в землі , тому було вирішено підійти до цих осіб і з`ясувати що вони роблять , бо була підозра на те, що вони в землі ховають закладки. Коли цим особам було наказано залишатися на місці, один чоловік, особу якого так і не встановили, втік. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було затримано, бо вони чинили опір. Під час затримання використовувалися кайданки. Відразу після затримання була викликана слідчо оперативна група , працівники якої в присутності понятих знайшли у ОСОБА_5 зіп пакетики з білими порошкоподібними речовинами. У ОСОБА_6 нічого не знайшли, тому його відпустили.

На підтвердження винуватості ОСОБА_5 , стороною обвинувачення надано та в судовому засіданні досліджено наступні письмові докази:

-витяги з ЄРДР про реєстрацію кримінального провадження № 0004843 від 14.11.2023 року за ч. 2 ст. 307 КК України за матеріалами правоохоронних органів про виявлення фактів вчинення. кримінальних правопорушень, зокрема того , що ОСОБА_5 будучи особою раніше судимою, вчинив злочини, пов`язані із незаконним обігом наркотичних засобів. ( т.3 а.с.1-11),

-протокол про результати проведеної негласної слідчої дії від 27.11.2023 року, а саме візуального контролю за ОСОБА_5 . З якого встановлено, що оперативні співробітники поліції здійснювали візуальне спостереження за ОСОБА_5 та встановили, що ОСОБА_5 разом з невідомим чоловіком о 12.20 год на перехресті вулиць Ентузиастів та пров. Ентузиастів зустрілися з невідомим чоловіком на вигляд 53-56 років , нижче середнього зросту, худорлявої статури, обличчя овальне худорляве ( в подальшому було встановлено що це ОСОБА_6 ) Після чого всі троє пішли в напрямку ОСОБА_12 , вийшли на вул. Воробкевича та перейшовши дорогу біля Чернівецького ліцею №20 , рухалися тротуаром вздовж території парку «Жовтневий». О 12 год 35 хв ОСОБА_5 , ОСОБА_13 та невідома особа разом зайшли до поряд розташованої території парку «Жовтневий» та пішли вглиб парку. З 12 год 35 хв до 13 год 04 хв ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та невідома особа ходили прогулюючись стежками місцевості, час від часу занурувалися в кущі та хащі , та знову поверталися на стежки парку. Далі ОСОБА_5 зупинився на ділянці місцевості , яка знаходилася в чагарнику парку, в точці ( геолокації 48 гр, 1523.9 N-25 градусів 56 30.3E ) уважно щось шукаючи в кущах та зелених насадженнях, присідаючи робив сторонні рухи руками в кущах та землі, А ОСОБА_6 та невідома особа стояли поруч спілкуючись між собою , притому поводили себе насторожено періодично озираючись назад та навколо прилеглу територію. Вказані дії ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та інша особа на даній локації проводили кілька разів. О 13 год 24 хв до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та невідомої особи підійшли працівники поліції, де вищевказані особи намагалися чинити опір та втекти, проте ОСОБА_5 та ОСОБА_6 працівники УКР ГУНП в Чернівецькій області було затримано ( а.с. 9599)

- протокол про результати проведення негласних слідчих ( розшукових ) дій ( негласне отримання зразків, необхідних для порівняльного дослідження) від 28.11.2023 року, з якого встановлено, що ОСОБА_5 перебуваючи в службовому кабінеті слідчого відділення Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області добровільно надав згоду на відібрання зразків необхідних для порівняльного дослідження ( а.с. 105-106).

-протокол затримання особи від 14.11.2023 року, та фотоілюстраціями до нього. В протоколі зазначено, що ОСОБА_5 застали під час вчинення злочину, що стало підставою затримання. Під час затримання у ОСОБА_5 було вилучено сумку чорного кольору в якій знаходилися 2 зіп пакети синього та жовтого кольорів із порошкоподібною речовиною білого кольору; 8 згортків обмотаних чорною липкою стрічкою ; змив на марлевий відрізок з поверхні шести згортків обмотаних чорною стрічкою ; змив на марлевий відрізок з поверхні двох згортків обмотаних жовто -синьою стрічкою та синьою стрічкою. При цьому ОСОБА_5 вказував що ці згортки йому не належать, як потрапили вони до сумки він не знає( а.с.109-114).

- протокол огляду місця події від 14.11.2023 року ( з фотоілюстраціями) , з якого встановлено, що об`єктом огляду являється ділянка «Жовтневого» парку м. Чернівці , зокрема ділянка навколо координат 48.2566450,259419680, де спостерігається ділянка з розритою землею. Праворуч, за кілька метрів, біля розламаного дерева також розрита земля ( а.с. 132-142)

- висновок експерта № СЕ-19/126-23 від 15.11.2023 року, згідно якого надана на дослідження порошкоподібна речовина білого кольору, що міститься в двох зіппакетах , містить в своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, загальною масою 0,6466 г ( а.с.145-149).

-висновок експерта № СЕ-19/126-9896 від 16.11.2023 року, згідно якого надана на дослідження кристалічна речовина містить в своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP загальною масою 2,0466 г. ( а.с.154-157),

-висновок експерта № СЕ -19/126-23/10070-БД від 22 11.2023 року згідно якого встановлено генетичні ознаки зразка букального епітелію ОСОБА_5 , які в подальшому використовувалися для експертного дослідження, здійсненого експертом ОСОБА_14 ( т.1 а.с. 208-216)

-висновок експерта № СЕ-19/126-24/5654 від 04.10.2024 року проведеного на підставі ухвали суду, згідно якого у змивах з 2-х згортків умовно позначеному №1 та у змиві з 8-х згортків, умовно позначених «2» виявлено поодинокі клітини з ядрами. Генетичні ознаки клітин, виявлених у змиві з 8-х згортків, умовно позначеному «2» ( об`єкт»2) є змішаними та придатними для ідентифікації лише за домінуючим ДНК-профілем, який належить особі чоловічої генетичної статі, які наведено в таблиці 1.1 додатка 1. Також генетичні ознаки клітин виявлених у змиві з 2-х згортків, умовно позначеному «1» не встановлено, у зв`язку з недостатньою кількістю ДНК у даному об`єкті. Генетичні ознаки клітин, виявлених у змиві з 8-х згортків, умовно позначеному «2» ( об`єкт 2) є змішаними та придатними для ідентифікації лише за домінуючим ДНК-профілем, який збігається з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( т.2 а.с.239-251)

Допитана в судовому засіданні експерт ОСОБА_14 пояснила, що вона, на виконання ухвали суду, здійснювала експертне дослідження в рамках кримінального провадження відносно ОСОБА_5 . Її завданням було з`ясувати чи наявні на досліджуваних згортках, ДНК частинки ОСОБА_5 . Для дослідження експерту були передані два конверти. В одному були марлеві серветки зі змивами, в іншому біологічні зразки букального епітелію відібрані у ОСОБА_5 для здійснення порівняння. У ОСОБА_5 відбирала біологічні зразки не вона, а інший експерт, тому , що вона не вправі здобувати матеріал для дослідження. В результаті здійсненої експертизи було з`ясовано, що на восьми згортках наявна ДНК обвинуваченого ОСОБА_5 . Змішаний профіль означає, що на об`єктах, окрім ДНК обвинуваченого , містилася ДНК іншої особи. Однак ДНК обвинуваченого була домінуючою. Домінуючий називається тоді коли частинки втричі перевищують кількість іншого. Методика не передбачає визначення кількості результатів у відсоткових відношеннях. ДНК не могла потрапити на об`єкти з рукавичок, так як вона може залишитися лише при тісному контакті з тілом людини.

Під час судового розгляду сторона захисту, в тому числі обвинувачений, заявляли клопотання про недопустимість проколу про результати проведення негласних слідчих (розшукових)дій від 27.11.2023 року ( а.с.95-98), протоколу огляду телефону ( а.с.162), протоколу затримання ( а.с.109-130), протоколу огляду місця події ( а.с.132-142), висновку експерта Чернівецького НДКЦ № СЕ -19/126-24/5456-БД від 04.10.2024 року.

Наведені доводи сторони захисту суд оцінює критично, виходячи з наступного:

Так, відповідно до ч. 1 ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Належність та допустимість доказів регламентовані ст. 85, 86 КПК України, а саме: належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів; доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Порядок отримання доказів, вказаних у ч. 2 ст. 84 КПК, передбачає дотримання наступних вимог: 1) належний суб`єкт отримання доказів; 2) законність процесуального джерела доказів; 3) дотримання процесуального порядку отримання доказів; 4) дотримання правил фіксації ходу і результатів слідчих (розшукових) дій.

Недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема у разі здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов (стаття 87 Кодексу).

Суд також приймає до уваги й правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 08 жовтня 2019 року у справі № 639/8329/14-к, відповідно до яких, вирішуючи питання про застосування правил статті 87 КПК до наданих сторонами доказів, суд виходить із того, що ці положення можуть бути підставою для визнання доказів недопустимими не за будь-якого порушення процесуального закону, а лише у випадку порушення фундаментальних прав і свобод особи, гарантованих у документах, що згадані в цій статті.

Також, суд при вирішенні питання щодо допустимості фактичних даних, отриманих з порушенням процесуального закону, в кожному конкретному випадку має встановити: чи спричинило це порушення появу обґрунтованих сумнівів у достовірності фактичних даних, отриманих в результаті проведення процесуальної дії; чи можливо усунути такі сумніви за допомогою інших доказів чи додаткових процесуальних засобів доказування. У цьому випадку докази, отримані з порушеннями КПК України, можуть бути використані судом як допустимі лише у разі, якщо: ці порушення не є істотними, тобто не могли вплинути та не впливають на достовірність отриманих фактичних даних; порушення є суттєвими (такими, що породжують сумніви у достовірності доказів), втім такі сумніви можуть бути усунуті іншими зібраними допустимими доказами. Суд здійснює встановлення достовірності доказу шляхом дослідження та аналізу його змісту, перевірки та співставлення з іншими доказами на предмет об`єктивного взаємозв`язку та взаємоузгодження.

В клопотанні , зокрема, зазначається про те, що в матеріалах кримінального провадження відсутня ухвала слідчого судді щодо використання НСРД , протокол про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 27.11.2023 (а/с 95-98) не містить штампу вхідної кореспонденції Чернівецької окружної прокуратури, що підтверджувало б отримання даного протоколу прокурором, а також те, що зазначений протокол надано прокурору з порушенням строків , передбачених ст.. 252 ч.3 КПК України.

З даного приводу суд зазначає що , протоколи за результатами НСРД підлягають засекречуванню ( п.5.1 Інструкції про організацію проведення негласних слідчих (розшукових) дій та використання їх результатів у кримінальному провадженні, затверджена Наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Міністерства фінансів України, Міністерства юстиції України 16.11.2012 № 114/1042/516/1199/936/1687/5від 16.11.2012 ), тому надходять прокурору через пошту режимно -секретного органу з дотриманням вимог законодавства у сфері охорони державної таємниці щодо секретного діловодства.

Щодо доводів сторони захисту з приводу того, що протокол за результатами НСРД від 27.11.2023 року надано прокурору з порушенням строків, суд зазначає про те, що за приписами ч. 1 ст. 252 КПК, фіксація ходу і результатів НСРД повинна відповідати загальним правилам фіксації кримінального провадження, передбаченим цим Кодексом. За результатами проведення НСРД складається протокол, до якого в разі необхідності долучаються додатки. Відомості, які вносяться до протоколу, визначені у статтях 104, 252 КПК. Відповідно до ч. 3 ст. 252 КПК протоколи про проведення НСРД з додатками не пізніше ніж через 24 години з моменту припинення НСРД передаються прокурору. Водночас, згідно з висновком щодо застосування норм права, викладеним у постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 08 квітня 2020 року у справі № 263/15845/2019, «процесуальні строки поділяються на строки реалізації права та строки виконання обов`язку. Їх недотримання спричиняє різні правові наслідки. Закінчення строків реалізації права призводить до втрати можливості з боку носія цього права ним скористатися. Закінчення строку виконання обов`язку не спричиняє його припинення. Обов`язкова дія повинна бути виконана і після закінчення строку, крім випадків, коли виконання обов`язку призведе до порушення процесуальних прав учасників провадження. Оскільки складення протоколу за результатами проведення НСРД та направлення його прокурору є обов`язком працівника оперативного підрозділу, то пропущення ним строку виконання обов`язку не спричиняє його припинення. Допущене перевищення визначеного кримінальним процесуальним законом строку, порушує порядок кримінального процесу, невід`ємною складовою якої є встановлені законом строки передачі прокурору протоколу про проведення НСРД. Втім, таке порушення не має істотного впливу на права підозрюваного, зокрема й на захист і, з огляду на це, не містить ознак істотного порушення кримінального процесуального закону. Допущене порушення може впливати на оперативність досудового розслідування і своєчасність прийняття рішень прокурором задля його забезпечення у встановлені процесуальні строки». А тому порушення вимог ч. 3 ст. 252 КПК при складанні протоколів про проведення НСРД саме по собі ще не може свідчити про необхідність визнання недопустимими результатів цих НСРД.

Суд відхиляє доводи сторони захисту і про те, що в матеріалах кримінального провадження відсутня ухвала слідчого судді щодо використання матеріалів НСРД , зазначаючи про те, що матеріали КП №00002759 від 24.07.2023 року, де отримано дозвіл на НСРД 14.11.2023 року об`єднані прокурором з КП № 20004843 від 21.12.2023 року, де затримали ОСОБА_5 , та 21.12.2023 з КП №00002759 від 24.07.2023 року виділено КП № 0004843 від 21.12.2023 року. (а.с.23-25, 19-22). Відтак матеріали НСРД використовувалися в одному провадженні і були розсекречені в одному КП №00002759.

Протокол затримання від 14.11.2023 року містить додатки з дисками і фототаблицею (а.с. 114-115, 116-130), протокол огляду місця події (а/с 132 142) містить фототаблиці. При перегляді відеозаписів, що додані до цих протоколів встановлено, що спочатку здійснення відео зйомки, обвинуваченому повідомлено про відеофіксацію та озвучено назву технічного пристрою. Відтак доводи сторони захисту , з цього приводу , є такими що не відповідають дійсності

КПК не визначає обов`язковою умовою під час затримання обвинуваченого здійснення відео фіксації. Відеозйомка здійснювалася працівником поліції , тому спеціалісти не залучалися. Касаційний кримінальний суд Верховного Суду у постанові від 19 березня 2025 року по справі 208/2509/22, вказав про те, що Закон не ставить перед поліцейським вимоги вже в момент затримання переконатися поза розумним сумнівом у тому, що особа, яку він підозрює у вчиненні злочину, насправді його вчинила. Для цього існують наступні стадії кримінального провадження, під час яких обґрунтованість підозри може бути підтверджена або спростована.

Оцінюючи висновок експерта Чернівецького НДКЦ №СЕ -19/126-24/5456-БД від 04.10.2024 року на предмет його допустимості , на підставі положень ст. 86 КПК , суд зазначає , що він повинен відповідати критеріям, визначеним ст. 101 КПК, а саме висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на запитання, поставлені особою, яка залучила експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи; висновок повинен ґрунтуватися на відомостях, які експерт сприймав безпосередньо або вони стали йому відомі під час дослідження матеріалів, що були надані для проведення дослідження, а відповідно до ст. 102 КПК у висновку має також бути зазначено опис отриманих експертом матеріалів та які матеріали були використані експертом.

При проведенні експертизи використовувалася чинна, офіційно затверджена Дніпропетровським науково дослідним експертно- криміналістичним центром МВС України методика проведення молекулярно генетичних досліджень ( ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , - ОСОБА_18 : ДНДЕКЦ МВС України), що міститься в офіційній електронній базі: «Реєстр методик проведення судових експертиз» , сформованому відповідно до Порядку атестації та державної реєстрації методик, затвердженого Постановою КМУ № 595 від 02.07.2008 року та дана методика не передбачає визначення ДНК у вигляді частинок у відсотках.

Навчальний посібник «криміналістичне дослідження ДНК: технології та можливості», який затверджений вченою радою Харківського національного університету внутрішніх справ, на який посилається сторона захисту не являється чинною методикою для проведення молекулярно- генетичних досліджень у судовій практиці, а є освітнім матеріалом, який використовується для підготовки студентів та курсантів, але не замінює затверджених Міністерством юстиції чи іншими уповноваженими органами методик, що включені до Реєстру методик судових експертиз.

Висновок експерта може бути визнаний недопустимим доказом, зокрема, якщо він не відповідає вимогам закону, містить суперечності, або якщо його отримано з порушенням процесуальних норм. Таких обставин судом не встановлено. Доводи сторони захисту про те, що експерт перебуває у службовій або іншій залежності від сторін кримінального провадження , є голослівними, нічим не підтвердженими. Експерт, яка провела експертизу попереджена про кримінальну відповідальність за складення завідомо неправдивого висновку, а тому приводи сумніватися у коректності відображення зазначених у ньому відомостей, відсутні. Незгода з висновком експерта, сама по собі, не є підставою для його визнання недопустимим. В судовому засіданні було встановлено, що висновок експерта НДКЦ №СЕ -19/126-24/5456-БД від 04.10.2024 року узгоджується з іншими доказами , зокрема показаннями свідків, експерта, протоколом затримання , відтак у суду відсутні підстави вважати його недопустимим чи недостовірним.

Суд не вбачає необхідності надавати оцінку протоколу огляду телефону ( а.с.162) , оскільки даний документ в обґрунтування вироку не покладався, як такий, що доказового значення не має.

Під час перевірки доводів захисника про недопустимість вищенаведених доказів, суд дійшов висновку, що вони є безпідставними, оскільки за наявності процесуальних порушень порядку отримання доказів визнавати їх недопустимими слід лише тоді, коли вони: прямо та істотно порушують права і свободи людини; та/або надають підстави для сумнівів у достовірності отриманих фактичних даних, які не видалося за можливе усунути в ході судового розгляду.

Крім цього, будь-яке формальне недотримання вимог кримінального процесуального закону при отриманні доказу автоматично не тягне необхідність визнання доказу недопустимим.

Показання обвинуваченого про невизнання ним винуватості суд розцінює критично і сприймає їх як обраний спосіб захисту, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене протиправне діяння. Зокрема твердження обвинуваченого про те, що вилучені з його сумки пакетики з психотропними речовинами йому не належать спростовуються висновком експерта № СЕ-19/126-24/5654 від 04.10.2024 року та наданими в судовому засіданні поясненнями експерта, які вказують на наявність на досліджуваних об`єктах (згортках з порошкоподібною речовиною) ДНК профілю обвинуваченого.

Під час розгляду даної справи стороною обвинувачення повністю доведена мета обвинуваченого ОСОБА_5 на збут психотропних речовин, що підтверджується протоколом про результати проведеної негласної слідчої дії від 27.11.2023 року, а саме візуального контролю за ОСОБА_5 ; показаннями свідків - оперативних працівників поліції, які під час здійснення візуального спостереження, безпосередньо під час вчинення злочину , затримали ОСОБА_5 ; протоколом огляду місця події, з якого вбачається , що на місці затримання в землі були свіжо- розкопані ямки.

Крім того, відповідно до постанови Верховного Суду від 21 червня 2018 року у справі №712/13128/16-к, №482/498/15-к «про умисел на збут наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів може свідчити як відповідна домовленість із особою, яка придбала ці засоби чи речовини, так і інші обставини, зокрема: великий або особливо великий їх розмір; спосіб упакування та розфасування; поведінка суб`єкта злочину; те, що особа сама наркотичні засоби або психотропні речовини не вживає, але виготовляє та зберігає їх тощо. Зокрема, якщо особа здійснює свідоме придбання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів у значному розмірі, виготовляє їх, зберігає у відповідному фасуванні, що об`єктивно перевищує потреби такої особи у власному вживанні, то в такому випадку може мати місце умисел на збут».

Про умисел ОСОБА_5 на збут небезпечних та особливо небезпечних психотропних речовин, які були у нього вилучені, свідчать висновки експертів щодо маси вилучених речовин , яка у сукупності, складає великий розмір , що об`єктивно перевищує потреби у власному вживанні. До таких висновків суд дійшов, керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України № 4 від 26.04.2002 «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» та Таблицею 2 "Невеликі, великі та особливо великі розміри психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу" , затвердженою Наказом Міністерства охорони здоров`я №188 від 01.08.2000 року.

Отже , досліджені в судовому засіданні письмові докази , показання свідків та експерта є належними , допустимими, повністю узгоджуються між собою і, на переконання суду, свідчать про доведеність вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, тобто незаконне придбання з метою збуту, зберігання з метою збуту психотропної речовини та особливо небезпечної психотропної речовини.

Згідно припису ч.2 ст.28 КК України, кримінальне правопорушення визнається вчиненим за попередньою змовою групою осіб, якщо його спільно вчинили декілька осіб (дві або більше), які заздалегідь, тобто до початку кримінального правопорушення, домовилися про спільне його вчинення.

Домовленістю групи осіб про спільне вчинення злочину є узгодження об`єкту злочину, його характеру, місця, часу, способу вчинення та змісту виконуваних функцій, яке може відбутися у будь-якій формі - усній, письмовій, за допомогою конклюдентних дій, що висловлені не у формі усної чи письмової пропозиції, а безпосередньо через поведінку, з якої можна зробити висновок про такий намір.

Водночас, матеріали даного кримінального провадження не містять жодних доказів, які б свідчили, що ОСОБА_5 вчинив інкримінований йому злочин спільно з іншою особою за попередньою змовою, що він узгоджував з певною особою місце, час, спосіб чи інші обставини вчинення злочину, відтак зазначену кваліфікуючу ознаку діянь обвинуваченого, суд виключає.

Суд, також, виключає та вважає зайвою кваліфікацію стороною обвинувачення дій обвинуваченого ОСОБА_5 за кваліфікуючою ознакою «вчинено повторно», виходячи з наступного:

Так, згідно диспозиції ч. 2 ст. 307 КК України, законодавцем визначена кримінальна відповідальність за вчинення повторно тих самих дій, тобто передбачених ч. 1 ст. 307 КК України, або особою, яка раніше вчинила одне із кримінальних правопорушень, передбачених статтями 308-310, 312, 314, 315, 317 КК України.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 32 КК України, повторністю кримінальних правопорушень визнається вчинення двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу. Повторність, передбачена частиною першою цієї статті, відсутня при вчиненні продовжуваного кримінального правопорушення, яке складається з двох або більше тотожних діянь, об`єднаних єдиним кримінально протиправним наміром. Вчинення двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених різними статтями цього Кодексу, визнається повторним лише у випадках, передбачених в Особливій частині цього Кодексу.

Повторність, сукупність злочинів є різновидами множинності злочинів, під якою розуміється вчинення однією особою двох або більше злочинів.

Суд вважає недоведеними доводи сторони обвинувачення про повторність незаконних діянь ОСОБА_5 , обвинувачення не містить посилань на обставини, за яких він придбав психотропні речовини ( шляхом однієї покупки чи кількох ), а тому незалежно від кількості виявлених в його сумці предметів злочинного походження, така кваліфікуюча ознака як повторність в діях ОСОБА_5 відсутня.

Відповідні висновки також викладені в Постанові від 08.11.2018, справа № 175/230/17-к Верховного Суду. Касаційного кримінального суду.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 виду та міри покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке тяжким, а також відомості про особу обвинуваченого, зокрема те, що він посередньо характеризується; на обліку у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває ; є раніше судимий , вчинив злочин під час не погашеної судимості ; свою провину не визнав, не розкаявся, що свідчить про його підвищену ступінь суспільної небезпечності

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлені.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 є рецидив злочинів

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання за вчинене кримінальне правопорушення, суд враховує наступне.

Відповідно до вимог статей 50, 65 Кримінального кодексу України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та наділяють суд правом вибору щодо розміру призначеного покарання, завданням якого є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки вищезазначених обставин, що впливають на покарання, а її реалізація становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість виправлення засудженого.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (справа «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Конституційний Суд України у рішенні від 02.11.2004 року зазначив, що окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Справедливе застосування норм права означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

Суд також враховує, що відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч.2 ст.50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Судом враховано суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, яке є умисним, той факт, що дана категорія кримінальних правопорушень викликає значний суспільний резонанс, ставлення обвинуваченого до вчиненого: у вчиненому не розкаявся, його молодий вік.

Керуючись вимогами кримінального закону про те, що винній особі має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити покарання у виді позбавлення волі , яке йому слід відбувати реально. Саме таке покарання , на переконання суду, буде справедливим та достатнім для його виправлення, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

У порядку ст.100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

Згідно ч. 2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ст. 307 ч.2 КК України та призначити йому покарання у вигляді 6 (шість) років і 6 (шість) місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного майна окрім житла;

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу залишити без змін тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту затримання, а саме з 14.11.2023 року ( а.с. 109 т.3).

Речові докази спеціальний пакет Експертної служби № 2922925 в якому знаходиться амфітамін 0,6566 г ( т.3 а.с. 151), спеціальний пакет № 5643401 в якому знаходиться PVP вагою 2,0466 ( т.3 а.с.159), сейф пакет 3882385, 3882386 в яких знаходиться зразок букального епітелію ОСОБА_5 ( т.3 а.с.218) знищити,

Мобільний телефон марки «Нокіа» ( т.3 а.с.166)- конфіскувати.

Сумку чорного кольру з блокнотом, фломастер, зв`язка ключів, зарядний пристрій, навушники, чехол від телефону, картка банку, гаманець, паспорт та код на ім`я ОСОБА_5 , свідоцтво про народження ОСОБА_19 , 2 пластинки таблеток, які знаходяться у ОСОБА_20 ( т.3 а.с.171) залишити ОСОБА_20 .

Грошові кошти в сумі 300 грн, що знаходяться у ОСОБА_20 , конфіскувати.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 11377,81 грн. судових витрат за проведення експертиз.

На вирок може бути подано апеляцію до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці протягом 30 днів з моменту його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

СУДДЯ ОСОБА_1