Провадження №1-кп/522/1437/25
УХВАЛА

21 серпня 2025 року Приморський районний суд м. Одеси:

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції об`єднані обвинувальні акти у кримінальних провадженнях №0000495 від 17.07.2021 року та №0000794 від 24.06.2021 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Луганськ, з середньою освітою, неодруженого, без місця реєстрації та постійного місця мешкання на території України, раніше судимого:

- вироком Алчевського міського суду Луганської області від 31.07.2007 року за ч. 2 ст.187 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі,

- вироком Приморського районного суду м. Одеси від 12.04.2021 року за ч. 2 ст. 146 КК України за згодою між сторонами угоди про визнання винуватості до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік, звільнений 24.03.2021 року по відбуттю покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебувають об`єднані обвинувальні акти у кримінальних провадженнях №0000495 від 17.07.2021 року та №0000794 від 24.06.2021 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.187, ч. 3 ст. 185 КК України.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 20.07.2021 року (справа №522/13405/21, провадження №1-кс/522/7284/21) відносно ОСОБА_3 обрана міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, розмір застави не визначався.

Ухвалами Приморського районного суду м. Одеси запобіжний захід відносно ОСОБА_3 неодноразово продовжувався.

На теперішній час строк тримання під вартою закінчується.

У судовому засіданні прокурор надав клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою, у якому зазначив, що вважав за потрібне продовжити строк тримання під вартою відносно обвинуваченого, оскільки ризики, передбачені у п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були враховані судом при застосуванні запобіжного заходу, ще мають місце, а саме що обвинувачений може переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник заперечували проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Під судового засідання обвинувачений ОСОБА_3 надав клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, посилаючись на відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Потерпілий ОСОБА_7 надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій зазначив, що матеріальну шкоду йому не відшкодовано.

Потерпілий ОСОБА_8 надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій підтвердив, що матеріальну шкоду йому відшкодовано.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

При оцінці всіх наявних ризиків, суд також враховує дані про особу обвинуваченого, його вік, задовільний стан здоров`я, те, що він має місце постійного проживання, не одружений, офіційно не працевлаштований.

Відповідно до ч. 1 ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Суд, вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для зміни раніше обраного запобіжного заходу, та умови, за яких така зміна можлива.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що ризики та обставини, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не втратили свою актуальність та не змінилися. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів, крім тримання під вартою, не забезпечить запобігання цим ризикам.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинувачених, але й високі стандарти охорони загально - суспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, з метою запобігти ризикам, суд не знаходить підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, а тому суд відмовляє у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу.

На підставі викладеного, суд вважає, що необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , оскільки він обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачене основне покарання у вигляді позбавлення волі від 8 до 15 років із конфіскацією майна, є не працевлаштованою особою, без місця реєстрації та постійного місця мешкання на території України, доказів на підтвердження перебування у шлюбі та про перебуванні будь-яких осіб на його утриманні не надано, що у цілому свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків у обвинуваченого, а тому є підстави вважати, що при обранні обвинуваченому міри запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, останній може переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, суд вважає, що наявні достатні підстави вважати, що продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та продовжити відносно ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Метою продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання здійснити дії, передбачені ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений може переховуватись від суду та вчинити інші кримінальні правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 8, 9, 12, 176-178, 183, 197, 199, 205, 331, 395 КПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу, відмовити

Клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор», а саме до 19.10.2025 року включно, без визначення розміру застави.

Строк дії запобіжного заходу обчислюється з моменту винесення ухвали суду, тобто з 21 серпня 2025 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1