печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника власника майна - адвоката: ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ТОВ «УТІЛЬВТОРПРОМ» на бездіяльність слідчого Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_5 , що здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001680 від 16.08.2024, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, -

В С Т А Н О В И В :

27.05.2025 до провадження слідчого судді Печерського районного суду міста Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_4 в інтересах ТОВ «УТІЛЬВТОРПРОМ» на бездіяльність слідчого Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_5 , що здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001680 від 16.08.2024, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

В обґрунтування доводів та вимог скарги зазначено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001680 від 16 серпня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 Кримінального кодексу України (далі - КК України).

09 квітня 2025 року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 12 березня 2025 року у справі № 757/11443/25-к (провадження 1-кс-11941/25), старшим слідчим в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України майором поліції ОСОБА_6 (або іншим слідчим, який проводив обшук) було проведено обшук цілісного майнового комплексу, що належить та/або перебуває у законному користуванні Товариства з обмеженою відповідальністю «Утільвторпром» (далі - ТОВ «Утільвторпром») та використовується ним для здійснення господарської діяльності, за адресою: Одеська область, м. Теплодар, Промзона, (вул. Монтажників), 38a.

Під час проведення зазначеного обшуку було виявлено та тимчасово вилучено майно, що належить на праві власності та/або перебуває у законному володінні та користуванні ТОВ «Утільвторпром» та/або ОСОБА_7 , зокрема:

1. Утилізатор термічний УТ3000Д з системою очистки димових газів ТУУ 29,2-1:2011, заводський номер 00071, дата виробництва 05.12.2014;

2. Шредер з конвеєром, система очистки оборотної води до лінії з незараження, мийко-сушильний комплекс «NAZAROV Systems»;

3. Прес для пресування - 3 (три) одиниці. (далі разом - «Тимчасово вилучене майно, що є предметом скарги»).

Окрім зазначеного тимчасово вилученого майна, що є предметом скарги, під час обшуку також було вилучено й інше майно, зокрема мобільний телефон марки «moto g14». Факт вилучення майна підтверджується протоколом обшуку від 09.04.2025 та відповідним додатком до нього. Частина вилученого промислового обладнання була передана на відповідальне зберігання директору ТОВ «Утільвторпром» ОСОБА_7 , про що складено відповідну розписку від 09.04.2025.

Представником скаржників, адвокатом ОСОБА_4 , на адресу слідчого Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_5 (або іншого слідчого, у провадженні якого перебувають матеріали) було подано два клопотання про повернення тимчасово вилученого майна від 17 квітня 2025 року та від 16 травня 2025 року.

В порушення вимог ст. 220 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), станом на день подання цієї скарги, жодної відповіді по суті на зазначені клопотання скаржникам або їх представнику не надано, вмотивованої постанови про повну або часткову відмову в задоволенні клопотань не винесено та не вручено.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, або, у випадку проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді, - не пізніше 48 годин після вилучення майна. Обшук у даному кримінальному провадженні відбувся 09 квітня 2025 року. Таким чином, граничний строк для звернення слідчого/прокурора з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна сплив 11 квітня 2025 року.

Станом на день подання цієї скарги, арешт на тимчасово вилучене майно, що є предметом скарги (Утилізатор термічний УТ3000Д, Шредер з конвеєром, Преси для пресування), у порядку, передбаченому КПК України, не накладено. Інформація про наявність відповідної ухвали слідчого судді про накладення арешту на це майно скаржникам або їх представнику не надходила, та такі відомості відсутні у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Цей факт підтверджується тим, що щодо іншого майна, вилученого під час того ж обшуку 09 квітня 2025 року, а саме: мобільного телефону марки «moto g14» (ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 ), який належав громадяднину ОСОБА_8 , орган досудового розслідування звернувся до суду з окремим клопотанням про арешт. За результатами розгляду цього клопотання слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва 18 квітня 2025 року було постановлено ухвалу у справі № 757/17677/25-к (провадження 1-кс-16864/25), якою на вказаний мобільний телефон було накладено арешт.

В мотивувальній частині зазначеної ухвали від 18.04.2025 слідчий суддя зазначила, що дозвіл на вилучення мобільного телефону в ухвалі про дозвіл на обшук від 12.03.2025 (справа № 757/11443/25-к) не надавався. Це судове встановлення обставин додатково підкреслює позицію скаржників, викладену раніше у клопотаннях про повернення майна, що ухвала на обшук не містила належної конкретизації та прямого дозволу на вилучення значної частини фактично вилученого майна, що може свідчити про порушення процедури вилучення і щодо іншого обладнання.

Таким чином, вибіркове ініціювання та накладення арешту лише на один предмет (мобільний телефон) з усього переліку тимчасово вилученого майна, при одночасній відсутності будь-яких відомостей про арешт іншого майна (Утилізатора, Шредера, Пресів), беззаперечно свідчить, що на дане майно арешт у встановленому законом порядку та строки накладений не був.

Представник власників майна - адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги скарги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі, з підстав викладених у скарзі.

Представник Головного слідчого управлінням Національної поліції України у судове засідання не з`явився, про розгляд скарги повідомлявся належним чином, заяв, клопотань, заперечень до суду не надходило.

Вивчивши скаргу, заслухавши позицію представника власників майна, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку.

Згідно з ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржено неповернення тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які слідчий, прокурор зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Так, за своїм змістом подана скарга направлена на повернення вилученого майна у ході проведеного обшуку, через призму оскарження бездіяльності прокурора/слідчого.

Майнові права захищаються в Україні, як Конституцією, так і іншими нормативно-правовими актами, зокрема частиною 1 і 5 статті 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Дана стаття Конституції України визначає, що конфіскація майна може бути заснована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.

Разом з цим, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Разом з тим, слідчий суддя при вирішенні даної скарги, враховує, приписи статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Така позиція узгоджується із частиною 5 статті 9 КПК України, відповідно до якої кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Так, у рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається - «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001680 від 16 серпня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 Кримінального кодексу України (далі - КК України).

09 квітня 2025 року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 12 березня 2025 року у справі № 757/11443/25-к (провадження 1-кс-11941/25), старшим слідчим в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України майором поліції ОСОБА_6 (або іншим слідчим, який проводив обшук) було проведено обшук цілісного майнового комплексу, що належить та/або перебуває у законному користуванні Товариства з обмеженою відповідальністю «Утільвторпром» (далі - ТОВ «Утільвторпром») та використовується ним для здійснення господарської діяльності, за адресою: Одеська область, м. Теплодар, Промзона, (вул. Монтажників), 38a.

Під час проведення зазначеного обшуку було виявлено та тимчасово вилучено майно, що належить на праві власності та/або перебуває у законному володінні та користуванні ТОВ «Утільвторпром» та/або ОСОБА_7 , зокрема:

1. Утилізатор термічний УТ3000Д з системою очистки димових газів ТУУ 29,2-1:2011, заводський номер 00071, дата виробництва 05.12.2014;

2. Шредер з конвеєром, система очистки оборотної води до лінії з незараження, мийко-сушильний комплекс «NAZAROV Systems»;

3. Прес для пресування - 3 (три) одиниці. (далі разом - «Тимчасово вилучене майно, що є предметом скарги»).

Печерським районним судом м. Києва на адвокатський запит від 28.05.2025, з приводу надання інформації щодо надходження в провадження суду клопотань органів досудового розслідування про накладення арешту на майно, вилучене під час обшуку, надано відповідь за підписом голови Печерського районного суду м. Києва від 29.05.2025 вих. № 04/2118/2025, з якого вбачається, що проведеною перевіркою комп`ютерної програми «Діловодство-3» з 09.04.2025 по 29.05.2025, встановлено, що клопотань органу досудового розслідування про арешт майна, вилученого під час обшуку за адресою: Одеська обл., м. Теплодар, Промзона, вул. Монтажників, 38-А, в рамках кримінального провадження № 0001680 віж 16.08.2024, в провадження суду не надходило.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Стаття 167 КПК України, встановлює, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ст. 169 КПК України, вилучене майно є тимчасово вилученим та має бути повернуте особі, у якої вони вилучені у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171 та ч. 6 ст. 173 КПК України, а саме: за клопотанням слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано протягом 48 годин після вилучення майна, в іншому випадку вилучене майно має бути негайно повернуте особі, у якої воно було вилучено.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

При здійсненні кримінального провадження органом досудового розслідування має бути неухильно дотримано загальні засади кримінального провадження, встановлені ст.ст. 7, 8 КПК України, в тому числі верховенство права, законність та недоторканість права власності.

Згідно із ч. 2 ст. 100 КПК України, речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Разом з тим, вимоги передбачені ч. 1 ст. 100 КПК України виконані стороною обвинувачення не були, тобто речовий доказ не повернутий його володільцю.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції, кожна фізична чи юридична особа має право на повагу до своєї власності. Жоден не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом та загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч. 3 ст. 169 КПК України, слідчий, прокурор після отримання судового рішення про відмову в задоволенні або про часткове задоволення клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, судового рішення про повне або часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна повинні негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.

Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість поданої скарги щодо бездіяльності, яка полягає у неповерненні вилученого майна, оскільки вбачається порушення права власника на володіння, користування та розпоряджання своїм майном, а відтак скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 169, 171, 173, 236, 303, 307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ТОВ «УТІЛЬВТОРПРОМ» на бездіяльність слідчого Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_5 , що здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001680 від 16.08.2024, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна - задовольнити.

Зобов`язати слідчого Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_5 , або іншу уповноважену особу Головного слідчого управління Національної поліції України, що здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001680 від 16.08.2024, повернути законним володільцям - Товариству з обмеженою відповідальністю «Утільвторпром» та/або ОСОБА_7 - тимчасово вилучене 09 квітня 2025 року під час обшуку за адресою: Одеська область, м. Теплодар, Промзона, (вул. Монтажників), 38a, майно, а саме:

- Утилізатор термічний УТ3000Д з системою очистки димових газів ТУУ 29,2-1:2011, заводський номер 00071, дата виробництва 05.12.2014;

- Шредер з конвеєром, система очистки оборотної води до лінії з незараження, мийко-сушильний комплекс «NAZAROV Systems»;

- Прес для пресування - 3 (три) одиниці.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1