ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/342/25 Справа № 205/5687/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинувачених - ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції), ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисників - ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 (в режимі відеоконференції),

потерпілого - ОСОБА_13 ,

представника потерпілого - ОСОБА_14 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000161, за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_12 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , а також прокурора у кримінальному провадженні Західної окружної прокуратури міста Дніпра - ОСОБА_15 на вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 червня 2024 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Дніпропетровської області, м. Жовті Води, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 185 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Безіменне Енгельського району, Саратовської області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимий:

- 05 січня 2004 року вироком Феодосійського міського суду АР Крим за ч. 5 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ст. 70 КК України до покарання у вигляді 7 років 6 місяців позбавлення волі, з конфіскацією майна;

- 04 червня 2013 року вироком Мелітопольського районного суду Запорізької області за ч. 5 ст. 185, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263, 71 КК України до остаточного покарання у вигляді 8 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, Звільнений 16.10.2019 ухвалою Ореховського районного суду Запорізької області умовно-достроково на 3 місяці 13 днів;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Ровеньки Луганської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше судимого:

- 24 жовтня 2013 року вироком Свердловського міського суду Луганської області за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання у вигляді 8 років позбавлення волі;

- 01 липня 2016 року вироком Первомайського міського суду Харківської області ст. 391, 71 КК України до остаточного покарання у вигляді 5 років 5 місяців позбавлення волі;

- 26 жовтня 2022 року вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 345 КК України до покарання вигляді 3 років позбавлення волі;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 червня 2024 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна. ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.187 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 11 років з конфіскацією всього, належного йому на праві власності майна. ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань, призначене ОСОБА_7 покарання за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 26 жовтня 2022 року частково, у вигляді 6 місяців позбавлення волі, складено з покаранням, призначеним за цим вироком та визначено остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у вигляді 9 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.

Згідно з обставинами, встановленими судом, обвинувачений ОСОБА_8 , перебуваючи у товариських стосунках з потерпілим ОСОБА_13 , дізнався про наявність у нього значної суми грошових коштів, що зберігались у сейфі за місцем мешкання останнього за адресою: АДРЕСА_5 . Після цього у ОСОБА_8 виник злочинний умисел спрямований на заволодіння зазначеними коштами.

З метою реалізації свого злочинного умислу направленого на таємне викрадення чужого майна у особливо великих розмірах, ОСОБА_8 у невстановлений час та місці, але не пізніше 03.04.2021, вступив у злочинну змову з раніше йому знайомим ОСОБА_9 , який також залучив до злочинної діяльності свого знайомого ОСОБА_7 . Вказана група осіб заздалегідь розподілили між собою ролі, відповідно до яких:

- ОСОБА_8 , виконуючи роль організатора вчинення кримінального правопорушення, повідомив ОСОБА_9 про наявність у ОСОБА_13 грошових коштів в особливо великих розмірах, місце їх зберігання та істотні умови реалізації спільного з ОСОБА_9 злочинного умислу, направленого на таємне викрадення зазначених грошових коштів, а також, достовірно знаючи, що ОСОБА_13 не буде вдома зранку 03.04.2021, повинен був контролювати дії потерпілого ОСОБА_13 , перебувати поруч з ним та весь час знаходитися в зоні його уваги, та у разі виникнення підстав щодо загрози вчиненню кримінального правопорушення повинен був сповістити інших учасників кримінального правопорушення про відповідні загрози;

- ОСОБА_9 є безпосереднім виконавцем вчинення кримінального правопорушення, який повинен був, дотримуючись вказівок та інструкцій, отриманих від ОСОБА_8 , здійснити безпосереднє проникнення до житла потерпілого ОСОБА_13 та викрасти належні йому грошові кошти;

- ОСОБА_7 є співвиконавцем у вчиненні кримінального правопорушення, який повинен був знаходиться зовні біля місця вчинення кримінального правопорушення та слідкувати за навколишньою обстановкою та у разі виявлення будь-якої загрози вчиненню кримінального правопорушення сповістити про ці обставини ОСОБА_9 .

Так, ОСОБА_8 , з метою вчинення ними таємного викрадення майна ОСОБА_13 за відсутності його за місцем мешкання в період часу з 29.03.2021 по 03.04.2021, повідомив ОСОБА_9 та ОСОБА_7 відому йому інформацію про запланований ОСОБА_13 від`їзд до м. Харкова 03.04.2021.

Реалізуючи план злочинної діяльності, 03.04.2021 вранці (точний час не встановлено) ОСОБА_9 разом з ОСОБА_7 , заздалегідь знаючи від ОСОБА_8 , що потерпілий ОСОБА_13 повинен виїхати разом з ОСОБА_8 за межі Дніпропетровської області, перебуваючи неподалік адреси розташування житла ОСОБА_13 стали спостерігати за навколишньою обстановкою та, впевнившись, що потерпілий ОСОБА_13 разом з ОСОБА_8 поїхали, приступили до реалізації злочинного плану, відповідно до якого ОСОБА_7 залишився спостерігати за навколишньою обстановкою, а ОСОБА_9 направився до елінгу АДРЕСА_6 , де шляхом відкриття вікна балконної двері другого поверху, проник в будівлю вказаного елінгу. Після чого, побачивши, що в будівлі знаходиться ще одна людина, а саме потерпіла ОСОБА_16 , яка в цей час спала ОСОБА_9 , розуміючи, що його подальші дії виходять за межі раніше оговореного плану, вирішив продовжити вчиняти корисливий злочин, тим самим вийшов за межі попереднього зговору з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 на таємне викрадення чужого майна.

Так, ОСОБА_9 , одягнувши маску типу балаклава та взявши у руки ніж, розбудив потерпілу та демонструючи ніж, тим самим здійснив погрозу застосування насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, висловив останній вимогу сказати йому код від сейфу, що розташований у елінгу і де зберігались грошові кошти, на що остання повідомила, що не знає коду.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел ОСОБА_9 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, демонструючи ніж, тим самим показуючи можливість його реального застосування проти потерпілої і таким чином погрожуючи застосувати насильство, що є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, пригнічуючи своїми умисними діями волю ОСОБА_16 до опору, наказав останній прослідувати до приміщення сауни в будівлі елінгу НОМЕР_5 та не виходити звідти.

Перебуваючи у вищезазначеній будівлі елінгу ОСОБА_9 , знаючи заздалегідь від ОСОБА_8 місце розташування сейфу, де зберігались грошові кошти потерпілого ОСОБА_13 , пошкодив його за допомогою невстановленого досудовим розслідуванням предмету, тим самим отримавши доступ до грошових коштів, що зберігались там, та відкрито викрав грошові кошти в сумі 57 500 доларів США (за даними з офіційного сайту НБУ станом на 03.04.2021 - 1 600 363 гривень) та 42 000 гривень, які належать ОСОБА_13 , що в 600 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян на момент вчинення кримінального правопорушення і є особливо великими розмірами.

Після цього з викраденим майном ОСОБА_9 покинув приміщення елінгу та зустрівшись з ОСОБА_7 останні покинули місце кримінального правопорушення. В подальшому ОСОБА_9 ОСОБА_8 та ОСОБА_7 розподілили викрадені грошові кошти між собою.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок скасувати в частині призначення покарання та постановити новий, яким призначити покарання: ОСОБА_9 - за ч. 4 ст.187 КК України у виді позбавлення волі строком на 13 років з конфіскацією майна; ОСОБА_8 - за ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 11 років з конфіскацією майна; ОСОБА_7 - за ч. 5 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 10 років з конфіскацією майна та на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань визначити остаточне покарання у виді виді позбавлення волі строком на 11 років з конфіскацією майна.

Свої вимоги прокурор обґрунтовує тим невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчинених обвинуваченими злочинів та їх особам внаслідок м`якості. На переконання прокурора, призначаючи покарання ОСОБА_8 , суд не надав оцінки тим обставинам, що він був організатором злочину, перебував у дружніх відносинах з потерпілим та йому було достеменно відомо про існування грошових коштів, місце їх перебування та про відсутність потерпілого вдома на момент вчинення злочину. При цьому, з показань потерпілого вбачається, що останній допомагав обвинуваченому коли він перебував у скрутному матеріальному становищі, допоміг йому з роботою та житлом, неодноразово запрошував його до себе та навіть надавав ключі від власного будинку. Поряд із цим, на думку прокурора, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд не врахував, що останній неодноразово судимий, у тому числі за вчинення розбою, і вже відбував покарання за вчинення злочину за аналогічних обставин, проте належних висновків для себе не зробив та на шлях виправлення не став, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність останнього. Що стосується покарання, призначеного ОСОБА_7 , то з позиції обвинувачення, при його призначенні суд залишив поза увагою те, що останній також неодноразово судимий, двічі за вчинення злочинів саме у місцях попереднього утримання та позбавлення волі, а новий злочин обвинувачений вчинив через декілька днів з моменту звільнення, що вказує на його антисоціальну спрямованість. Разом із цим, під час судового розгляду потерпіла та слідча вказала на здійснення на нею впливу з боку обвинуваченого, а після проголошення вироку ОСОБА_7 повів себе зухвало, намагався розбити захисне скло та погрожував прокурора. Отже, прокурор вважає, що сукупність наведених обставин свідчить про неможливість виправлення обвинувачених протягом визначеного судом строку позбавлення волі.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 просить вирок суду скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, захисник посилається на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а також невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину та його особі внаслідок суворості. Захисник вважає, що суд не надав належної оцінки показанням ОСОБА_9 , який не підтвердив факт участі решти обвинувачений у викраденні коштів, погрози застосування ножа, передання грошей будь-кому, а вказав на співучасть у злочині ОСОБА_16 , яка відкрила двері та передала болгарку для відкриття сейфу, за що отримала грошові кошти. При цьому, адвокат вказує на те, що останню помилково визнано потерпілою, оскільки грошові кошти належали ОСОБА_13 , а органом досудового розслідування не встановлено суму викрадених грошових коштів, вилучення яких було здійснено з порушенням кримінального процесуального закону, зокрема не вказано номери купюр.

Що стосується покарання, то воно на думку захисту є занадто суворим. Адвокат звертає увагу на обставини, що характеризують ОСОБА_9 як людину, яка не є суспільно небезпечною, має постійне місце проживання та відшкодував ОСОБА_13 завдану матеріальну шкоду.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_12 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить вирок скасувати та ухвалити новий, яким обвинуваченого виправдати, у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, дослідивши при цьому докази у кримінальному провадженні.

Свої вимоги захисник обґрунтовує невідповідністю висновків суду фактичним обставинам провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Адвокат вважає, що суд не надав оцінки тим обставинам, ОСОБА_7 перебував на значній відстані від місця вчинення злочину, внаслідок чого не міг спостерігати за ним. Разом із цим, в матеріалах провадження відсутні докази на підтвердження тривалого перебування обвинуваченого у цьому місці. При цьому, наявний у справі відеозапис з камер спостереження, з урахуванням скріншотів з мапи міста, лише засвідчує ці обставини, як і показання сусідів, які нічого підозрілого біля місця злочину не бачили. На переконання захисника, наведене спростовує твердження суду про те, що ОСОБА_7 відповідно до відведеної йому ролі мав спостерігати за обстановкою. Окрім наведеного, на думку захисту, суд не врахував й показань самого ОСОБА_7 , який засвідчив відсутність злочинної змови з ОСОБА_9 та лише вказав на те, що останній за його проханням дав йому грошові кошти, потребу у яких мав після звільнення з місць позбавлення волі.

Окрім наведеного, захисник звертає увагу на порушення вимог кримінального процесуального закону під час добровільної видачі обвинуваченими грошових коштів. На думку захисника, з урахуванням тих обставин, що останні були доставлені до відділенні поліції примусово, вилучення коштів з їх кишень слід вважати особистим обшуком, який можливо здійснити лише на підставі ухвали слідчого судді про затримання або при безпосередньому затриманні під час вчинення злочину. При цьому, захисник ставить під сумнів й сам факт належності грошових коштів ОСОБА_7 та вказує на те, що доводи обвинуваченого щодо їх надання останньому слідчим не були перевірені належним чином. Також, захисник звертає увагу на те, що співробітники поліції прибули до ОСОБА_7 в інше місто, де повідомили його про те, що отримані від ОСОБА_9 грошові кошти є викраденими, після чого привезли його до м. Дніпра, де у приміщенні відділення поліції провели огляд місця події. На переконання захисника, відповідно до ст. 209 КПК України ОСОБА_7 вважався затриманим, а під час огляду йому безпідставно не були роз`яснені його права, в тому числі й право на захист.

Також, захисник вказує на те, що обвинуваченим не було роз`яснено право на колегіальний розгляд провадження після зміни обвинувачення у суді, яким погіршено положення останніх.

Окрім наведеного, захисник зазначає, що суд не перевірив версії ОСОБА_9 , який спростував причетність ОСОБА_7 до злочину та вказав на ОСОБА_16 , як його співучасника. Адвокат звертає увагу на те, що під час огляду місяця вчинення злочину було вилучено мобільний телефон, що належить останній, однак вміст його месенджерів залишився неперевіреним. Більш того, під час досудового розслідування було допитано свідка ОСОБА_17 , який фактично спростував причетність ОСОБА_7 до злочину, однак під час судового розгляду цей свідок не допитувався.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 просить вирок скасувати та ухвалити виправдувальний.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги захисник посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження та неповноту судового розгляду. Захисник звертає увагу на те, що під час першого допиту потерпілого ОСОБА_13 та ОСОБА_16 , не було зазначено походження купюри номіналом у 100 доларів з написом "ОСОБА_30" та фото купюр, заміну яких ОСОБА_30 попросила здійснити на інші банкноти та про ці обставини стало відомо під час додаткових допитів, після затримання обвинувачених, що свідчить про фальсифікацію доказів. Що стосується купюри номіналом 200 грн. відповідно до протоколу огляду телефону ОСОБА_13 , яка була вилучена у ОСОБА_7 , то останній вказав на те, що грошові кошти для добровільного надання були передані йому прокурором. При цьому, дати та часу створення фото та листування месенджер не містить, внаслідок чого неможливо перевірити його створення до 03.04.2021.Окрім цього, захисник вважає, що наявні у справі докази свідчать про те, що ОСОБА_16 була організатором злочину, а ОСОБА_9 його виконавцем. Що стосується впізнання потерпілим грошових коштів, вилучених у ОСОБА_8 , то захисник звертає увагу на те, що обвинуваченого було затримано на блокпості без складання протоколу, після чого доставлено до відділення поліції, де він ночував, а на ранок - до слідчого. Працівниками поліції застосовувались недозволені методи слідства та вилучено його власні кошти. При цьому, з метою підтвердження цих обставин стороною захисту було заявлено клопотання про допит понятих, однак працівники поліції не виконали вимог суду та не забезпечити їх явку. Більш того, захисник ставить під сумнів й сам факт впізнання потерпілим грошових коштів. Сам напис на купюрі адвокат вважає дивним, а що стосується штемпельної фарби, то ця позначка не є рідкістю. Також захисник вважає, що сам факт телефонування обвинуваченими одне одному не може доводити наявність злочинної змови та співучасті. Адвокат зауважує, що мобільні телефони були вилучені працівниками поліції, однак не проведена експертиза з приводу наявності листування, яке б свідчило про готування до злочину. Окрім цього, захист вказує на те, що у ОСОБА_13 був бізнес з ОСОБА_8 . Серед іншого, захисник звертає увагу на те, що в матеріалах провадження міститься копія договору про намір продати квартиру потерпілим, однак сам договір слідству наданий не був.

В запереченнях представник потерпілого - адвокат ОСОБА_14 з доводами апеляційних скарг обвинувачених не погоджується та просить відмовити суд у їх задоволенні. Адвокат вважає висновки суду про доведеність винуватості обвинувачених у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень законними та обґрунтованими. ОСОБА_14 акцентує увагу на суперечливості показань обвинувачених в частині походження виявлених у них коштів та вважає, що суд обґрунтовано надав перевагу свідченням потерпілих, які відповідають фактичним обставинам провадження та узгоджуються з рештою доказів, покладених в основу вироку. Разом із цим, адвокат вважає доведеною й попередню змову обвинувачених. При цьому, версію сторони захисту про причетність до злочину потерпілої ОСОБА_14 розцінює критично, оскільки вона суперечить матеріалам провадження. Адвокат зауважує, що сукупність даних про приїзд ОСОБА_9 , який своєї причетності до злочину не заперечував, до міста Дніпра, оренда ним квартири для проживання двох осіб на нетривалий час у безпосередній близькості до місця вчинення злочину, його спілкування з ОСОБА_7 , який прибув у місто Дніпро за пропозицією ОСОБА_9 , та ОСОБА_18 , який був обізнаний про наявність у потерпілих грошових коштів, та подальше їх вилучення у останніх, доводить винуватість обвинувачених поза розумним сумнівом та повністю спростовує версію захисту.

Що стосується доводів обвинувачених про застосування до них недозволених методів слідства, то вони є необґрунтованими. ОСОБА_14 вказує на те, що обвинувачені та їх захисники під час судового провадження заявили суду про те, що не вважають за потрібне звертатись до ДБР з відповідними заявами принаймні до ухвалення судом остаточного рішення у кримінальному провадженні.

Під час апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_19 відмовився від поданої в його інтересах захисником ОСОБА_12 апеляційної скарги.

За цих умов, колегія суддів переглядає вирок лише в межах апеляційних скарг захисника ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , а також прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_15 .

Заслухавши суддю-доповідача, обвинувачених та захисників, які підтримали апеляційні скарги сторони захисту, прокурора, потерпілого та його представника, які підтримали апеляційну скаргу сторони обвинувачення, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто таким, що ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду і оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу та в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Ухвалюючи вирок, суд, у відповідності зі ст. 368 КПК України, повинен вирішити питання чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, чи містить це діяння склад кримінального правопорушення та чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення.

При цьому, положеннями ст. 94 КПК України встановлено обов`язок суду за його внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінювати кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

На переконання колегії суддів, вказані вимоги закону суд першої інстанції виконав належним чином.

Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 185 КК України, ОСОБА_9 - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та ОСОБА_7 - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та є обґрунтованими.

Так, винуватість обвинувачених у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень, повністю підтверджується дослідженими в ході судового розгляду:

- показаннями обвинуваченого ОСОБА_8 , який хоча і не визнав свою вину, проте не заперечував, що із ОСОБА_13 перебував у робочих та товариських стосунках. Разом останнім він їздив до м. Харкова, заздалегідь узгодивши поїздку. Окрім цього, обвинувачений засвідчив, що через тиждень був затриманий працівниками поліції, які вилучили в нього 2500 доларів США, а також 30000 грн. При цьому, обставину перебування у дружніх відносинах та зустрічі з ОСОБА_9 напередодні крадіжки обвинувачений не заперечував, а також підтвердив, що у нього на роботі в особистій шафі дійсно зберігалися гроші в сумі приблизно 20-25 тисяч доларів США. Серед іншого обвинувачений вказав й на те, що був обізнаний як про наміри ОСОБА_13 продати квартиру, так і про те, що ОСОБА_16 позичала йому гроші;

- показаннями обвинуваченого ОСОБА_9 , який визнав свою вину частково та не заперечував наявності дружніх відносин з ОСОБА_8 та засвідчив, що знайомий й з ОСОБА_7 , з яким відбував покарання у виправній колонії. Разом із цим, обвинувачений вказав на те, що приїжджав до м. Дніпро, винаймав квартиру та зустрічався з ОСОБА_7 , який прибув з Луганської області після звільнення з місць позбавлення волі. Окрім цього, свідок засвідчив, що зайшов до елінгу, де перебувала ОСОБА_16 та розпилив сейф, звідки дістав грошові кошти, в той час як ОСОБА_7 залишився його чекати. В подальшому вони з ОСОБА_7 прийшли до орендованої ним квартири, де відпочивали, а ввечері останній поїхав до себе додому в Луганську область, а він повернувся в м. Запоріжжя. Також ОСОБА_9 не заперечував, що давав гроші ОСОБА_7 ;

- показаннями обвинуваченого ОСОБА_7 , який хоча і не визнав свою вину, проте не заперечував, що після звільнення з місць позбавлення волі, за домовленість з ОСОБА_9 , з яким відбував покарання у виправній колонії, прибув до м. Дніпро. Разом вони приїхали до орендованої квартири, а після цього гуляти містом. При цьому, обвинувачений засвідчив, що дійсно чекав ОСОБА_9 , а коли той прийшов, вони повернулись до орендованої квартири, де перебували до вечора, після чого він поїхав до Луганської області. Обвинувачений також підтвердив, що отримував від ОСОБА_9 , кошти;

- показаннями потерпілого ОСОБА_13 , який вказав на те, що в березні 2021 року він продав належну йому квартиру, за що отримав 82 000 доларів США, про що також знали ОСОБА_16 , з якою він раніше перебував у близьких стосунках, а також ОСОБА_8 , з яким він працював та мав приятельські відносини. Частину грошових коштів, а саме 11 000 доларів США він окремо відклав для ОСОБА_16 , оскільки раніше позичав у неї цю суму. На одній з купюр номіналом 100 доларів США він зробив напис «ОСОБА_30», помітивши таким чином частину грошей, які призначалися для повернення. В подальшому він віддав вказані гроші ОСОБА_16 , натомість, остання повернула йому декілька купюр, в тому числі й купюру з написом «ОСОБА_30» для заміни на інші, оскільки їй не подобалося якість та фізичний стан цих купюр. Після того, як він поміняв ОСОБА_16 купюри, повернуті купюри він поклав назад до сейфу. На 3 квітня 2021 року у них з ОСОБА_8 була заздалегідь запланована поїздка до міста Харків у справах його бізнесу. 2 квітня 2021 року він запросив ОСОБА_16 до себе додому, де вони разом ночували, а вранці 3 квітня 2021 року він поїхав у справах, в той час як ОСОБА_16 залишалася. Дорогою в м. Харків ОСОБА_8 неодноразово телефонували, йому надходили смс-повідмолення та він з кимось спілкувався по телефону. Коли вони почали виїжджати з м. Харків в напрямку м. Дніпро йому зателефонував батько ОСОБА_16 - ОСОБА_20 та повідомив що його, ОСОБА_13 , обікрали, а саме відчинили його сейф, а також що саму ОСОБА_16 зачиняли в якомусь приміщенні, що вона налякана;

- показаннями потерпілої ОСОБА_16 , яка вказала на те, що з потерпілим ОСОБА_13 вона перебувала у близьких стосунках. З ОСОБА_8 вона також знайома, знає його як товариша ОСОБА_13 з яким він разом працював. Також ОСОБА_16 пояснила, що за запрошенням ОСОБА_13 ввечері 2 квітня 2021 року приїхала до нього у елінг, де залишитися до ранку. Вранці 3 квітня 2021 року, точного часу вона не знає, вона прокинулася від того, що хтось ходив по будинку. Коли вона прокинулася, вона побачила у кімнаті невідомого чоловіка, який був одягнений у чорний одяг, на обличчі у нього була надягнута маска по типу «балаклава», в руці він тримав великий кухонний ніж, направлений в її бік. Чоловік жестом продемонстрував вимогу піти за ним. Злякавшись погрози, вона підкорилася вимогам. Далі цей чоловік відвів її у кабіну сауни, якою був облаштований елінг біля санвузла, та зачинив її там, чимось підпер двері сауни. Через деякий час він приніс їй води та деяку їжу. Перебуваючи у приміщенні сауни вона чула сторонні звуки, шум, стуки, а також, що цей чоловік комусь телефонував та з кимось спілкувався. Через деякий час він приніс у сауну сейф та спитав чи може вона його відчинити. Оскільки вона не знала коду від сейфу, вона не змогла його відчинити, у зв`язку з чим чоловік прямо в кабіні сауни розпилив його за допомогою електроінструмента «болгарка». Далі він дістав з сейфу грошові кошти, суму якої вона не знає, та поклав їх в наявний у нього чорний рюкзак. Частину грошових коштів, не перераховуючи, він дав їй і відразу залишив приміщення елінгу. Коли вона вийшла з елінгу, цього чоловіка вже не було. Вона відразу на автомобілі поїхала додому до своїх батьків і все їм розповіла. Її батько, ОСОБА_20 , викликав поліцію та зателефонував ОСОБА_13 . В подальшому вона перерахувала гроші, які їй залишив невідомий чоловік, виявилася сума трохи більше 2000 доларів США, які вона віддала ОСОБА_13 , оскільки розуміла, що це його гроші. Через деякий час її запросили до поліції де провели за її участю впізнання, в ході якого вона впізнала ОСОБА_9 як чоловіка, який перебував у елінгу ОСОБА_21 за повідомлених нею обставин. ОСОБА_9 вона впізнала за його статурою, голосом та іншими рисами обличчя, які можна було розпізнати за балаклавою. Окрім цього, свідок не заперечувала, що ОСОБА_13 у неї позичав грошові кошти в сумі 11 000 доларів США. Після того, як він продав свою квартиру, він їй повернув гроші, проте, деякі купюри були старого зразка і вона їх повернула назад ОСОБА_13 , щоб він їй поміняв їх на купюри нового зразка.

- свідка ОСОБА_20 - батька ОСОБА_16 , який вказав на те, що

з потерпілим ОСОБА_13 він знайомий, підтримує з ним дружні стосунки. ОСОБА_13 певний період перебував у близьких стосунках з його донькою ОСОБА_16 3 квітня 2021 року, коли він знаходився у себе вдома, в квартиру забігла його донька ОСОБА_16 , яка була перелякана, та повідомила, що тривалий час її утримували в якості заручника у елінгу ОСОБА_13 та погрожували ножем, а також, що будинок ОСОБА_13 пограбували. Далі, він разом з донькою на автомобілі прибув до елінгу ОСОБА_13 і на вулиці чекали поліцію, в сам елінг не заходили. Зі слів доньки дізнався, що грабіжник віддав їй частину грошей, приблизно 2000 доларів США, який взяв з сейфу ОСОБА_13 . Окрім того, свідок пояснив, що був обізнаний про те, що ОСОБА_13 брав у її доньки у борг грошові кошти, але суми не знав;

- показаннями свідка ОСОБА_22 , яка засвідчила, що 2 квітня 2021 року їй зателефонував чоловік, як потім з`ясувалося ОСОБА_9 , з питання оренди квартири. Вона разом зі своєю знайомою ОСОБА_23 приїхала на зустріч, показала останньому квартиру та домовилася про її оренду на дві доби. Гроші за оренду квартири він перерахував на картку ОСОБА_23 , також вона сфотографувала паспорт ОСОБА_9 . Під час розмови ОСОБА_9 повідомив, що в квартирі будуть проживати дві особи, а також комусь зателефонував та повідомив, що зняв квартиру і заселився. Будь-яких речей при ньому не було. За умовами усного договору він мав залишити квартиру 04 квітня 2021 року. Далі, вони з ОСОБА_23 пішли, а ОСОБА_9 залишився в квартирі. Коли вона приїхала 04 квітня 2021 року виселяти їх з квартири, то у квартирі вже нікого не було, квартира була зачинена, а ключі були в коридорі. Далі, вона виявила, що в квартирі на постільній білизні були плями крові та окровлені бинти;

- показаннями слідчого ОСОБА_25 , яка зазначила, що обвинувачені були доставлені до приміщення ВП № 3 ДРУП ГУПН в Дніпропетровській області не в якості затриманих, а у супроводі оперативних працівників. Слідів побоїв або тілесних ушкоджень на них не було виявлено. При цьому, обвинувачені не заявляли про застосування щодо них насильства. Під час здійснення їх допиту та інших слідчих дій працівників оперативних підрозділах в її кабінеті не було. Кожний з обвинувачених добровільно видав їй наявні при них грошові кошти в різних сумах, які вона наразі точно вказати не може, проте точно пам`ятає, що ОСОБА_7 видавав їй грошові кошти виключно у гривні України, натомість ОСОБА_9 та ОСОБА_8 в доларах США. Результати добровільної видачі грошових коштів були занесені у протокол. Окрім того, в судовому засіданні свідок ОСОБА_25 категорично заперечувала ту обставину, що вона надавала ОСОБА_7 грошові кошти в розмірі 9000 грн., які потім вилучила у нього як добровільно видані;

- протоколом прийняття усної заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 03.04.2021, згідно з яким ОСОБА_13 просить органи поліції вжити заходи до невідомої особи, яка 03.04.2021 близько 15.00 год. заволоділа належними йому коштами в сумі 60 000 доларів США та 42 000 гривень;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 03.04.2021, згідно з яким ОСОБА_16 просить органи поліції прийняти міри до невідомої особи, яка 03.04.2021 близько 15.00 год. відкрито заволоділа грошовими коштами, які належать ОСОБА_13 ;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 07.04.2021, ОСОБА_16 просить органи поліції прийняти міри до невстановленої особи, яка 03.04.2021 близько 09.00 год. незаконно позбавила її волі та утримувала у кімнаті за адресою: АДРЕСА_7 у період часу з 9.10 год. до 15.00 год. 03.04.2021;

- протоколом огляду місця події від 03.04.2021, яким зафіксовано огляд приміщення елінгу АДРЕСА_6 , під час проведення якого вилучено: металеву кочергу, довжиною 68 см; ніж з чорною рукояткою, загальною довжиною 29 см; дві викрутки (хрестова та плоска); на металопластикових дверях балкону з зовнішньої сторони на відстані близько 120 см. від підлоги - сліди папілярних візерунків, які відкопійовані на липкі стрічки розмірами 50х35, 70х35 мм; при вході до санвузла по правий бік від дверей - 1 слід папілярних візерунків, 85х35 мм; в кімнаті № 1 з металопластикових дверей балкона в місці проникнення з зовнішньої сторони - змив з нашаруванням РБК та марлевий тампон та контрольний тампон; в приміщенні сауни - недопалок білого кольору;

- протоколом місця події від 04.04.2021, яким зафіксовано огляд подвір`я елінгу АДРЕСА_6 , під час проведення якого ОСОБА_13 добровільно видав у присутності двох понятих сейф сірого кольору розміром близько 40х40 см. на двері якого знаходився кодовий замок округлої форми без будь-яких пошкоджень;

- протоколом огляду речей та документів від 04.04.2021, яким зафіксовано огляд інформаційного носія VIDEX DVD-R № 022013, на якому міститься відеозапис з камер відеоспостереження, розташований на фасаді торгового магазину за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Заводська 78А в одному файлі, датованому 03.04.2021 в період часу з 14.56 до 15.01. год. На відеозаписі зображено асфальтована пішохідна доріжка по правій стороні якої знаходяться торгові магазини, за якими розташований спуск, обладнаний сходами до човнової станції з елінгами. В 14.59 год. 03.04.2021 року присутнє зображення, як зі сторони човникової станції піднімаються на пішохідному спуску два чоловіка. Перший чоловік зростом приблизно 168 см., худорлявої статури, на вигляд віком приблизно 40 років, одягнутий у взуття чорного кольору, спортивні штани чорного кольору, на голові одягнута бейсболка чорного кольору, на правому плечі несе рюкзак чорного кольору; другий чоловік зростом близько 180 см., середньої статури, на вигляд близько 25-30 років, обличчя смугляве, волосся підстрижене під 1 см., чорного кольору, одягнений у взуття чорного кольору, куртку чорного кольору, спортивні штани чорного кольору, які підпалюють цигарки та прямують вздовж торгових магазинів, розташованих по вул. Набережній Заводській в м. Дніпро;

- відеозаписом з камер відеоспостереження, розташований на фасаді торгового магазину за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Заводська 78А, яким встановлено відповідність відомостей протоколу огляду від 04.04.2021 відеозапису. Крім того, обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_7 підтвердили, що на відеозаписі зображені саме вони та при цьому, пояснили, що ОСОБА_9 за плечима ніс чорний рюкзак, який належав ОСОБА_7 ;

- протоколом огляду місця події від 03.04.2021 з фото-таблицею до нього, якими зафіксовано огляд квартири за адресою АДРЕСА_8 , в ході якого ОСОБА_20 добровільно видав грошові кошти у сумі 2500 доларів США купюрами по 100 в кількості 25 штук;

- протоколом огляду місця події від 04.04.2021 з фото-таблицею до нього, якими зафіксовано огляд за адресою АДРЕСА_5 , під час проведення якого було вилучено мобільний телефон Iphone 11 Pro, зарядний пристрій Samsung та пилу;

- протоколом огляду місця події від 11.04.2021 з фото-таблицею до нього, якими зафіксовано як в приміщенні кабінету №104 ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 добровільно видав у зовнішній кишені куртки грошові кошти у кількості 45 штук номіналом по 200 гривень, на одній з купюр, які оглядалися виявлений серійний номер ТД2243244;

- протоколом огляду місця події від 11.04.2021 з фото-таблицею до нього, якими зафіксовано як в приміщенні кабінету №104 ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 добровільно видав грошові кошти в кількості 50 купюр номіналом по 100 доларів США, на трьох з яких маються сліди штемпельної фарби;

- протоколом огляду місця події від 11.04.2021 з фото-таблицею до нього, якими зафіксовано як в приміщенні кабінету №104 ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 добровільно видав грошові кошти, а саме 70 купюр номіналом по 100 доларів США, на трьох з яких виявлені сліди штемпельної фарби, а на одній з купюр з серійним номером МО5537М15 - напис олівцем «Для ОСОБА_30», 56 купюр номіналом по 100 доларів США, 100 купюр номіналом по 100 доларів США , на двох з яких маються сліди штемпельної фарби, також 3 купюри по 200 грн та 4 купюри по 100 грн;

- протоколом огляду від 10.04.2021 з фото-таблицею до нього, яким зафіксовано огляд мобільного телефону Samsung Galaxy S10, який належить ОСОБА_13 , imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , під час проведення якого в додатку «Галерея» виявлено зображення з салону автомобіля, де на шкіряному сидінні лежать 4 пачки грошових коштів, три з яких - долари США, зверху на пачках купюри з серійними номерами: HE82623932C, HE75129913A, HE3878974C та гривні, де видно серійний номер на купюрі: ТП2243244;

- протоколами пред`явлення особи для впізнання та пред`явлення особи для впізнання за голосом від 11.04.2021 з фото-таблицею до нього, згідно з якими ОСОБА_16 на фотознімку під номером три за сукупністю зовнішніх ознак (розрізом очей, формою очей, за зростом особливістю вимови - учасникам запропоновано вимовити по черзі фрази, які вказала ОСОБА_16 , в процесі вимови яких ОСОБА_16 заявила, що впевнена, що впізнає чоловіка під номером 3 впізнала чоловіка, як особу, яка 03.03.2021 знаходячись за адресою АДРЕСА_5 відкрито викрала грошові кошти ОСОБА_13 . На фотознімку під номером три зображений ОСОБА_9 ;

- протоколом огляду речей і документів від 10.04.2024, яким зафіксовано огляд компакт-диска DVD-R Videx з одним файлом з камер відеоспостереження 04.04.2021 з приміщення, розташованого за адресою м. Дніпро, вул. Савкіна, 2, а саме відділення №88 ТОВ «Нова Пошта»;

- протоколом перегляду відеозапису з камер відеоспостереження від 10.04.2021, під час проведення якого встановлено, що до приміщення заходить чоловік одягнутий у куртку темного кольору, штани, кепку, та з рюкзаком, у руках він тримає два пакети з написом «АТБ». Чоловік підходить до касової зони, де знаходиться жінка, кладе пакети на підлогу та рюкзак на стілець, який розташований праворуч від касової зони. Після чого дійшовши до касової зони, чоловік одягнув маску чорного кольору. Потім чоловік взяв в руки два вищевказані пакети та показав їх жінці, після чого жінка вказала жестами (своєю рукою) в бік ліворуч від касової зони та чоловік попрямував у вказаний бік;

- протоколом пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками від 10.04.2021, відповідно до якого ОСОБА_22 за сукупністю зовнішніх ознак (загальними рисами обличчя, за формою носа, очей, вух) впізнала ОСОБА_9 , як особу, яка 02.04.2021 орендувала у неї квартиру;

- протоколом пред`явлення речей для впізнання з фото-таблицею до нього від 30.04.2021, згідно з якими ОСОБА_13 серед 50 купюр номіналом по 100 доларів США належні йому три купюри, які мають сліди штемпельної фарби;

- протоколом пред`явлення речей для впізнання з фото-таблицею до нього від 30.04.2021, згідно з яким ОСОБА_13 впізнав серед 45 купюр номіналом по 200 гривень належну йому одну купюру з серійним номером ТД2243244, так як останній до цього фотографував вищевказану купюру;

- протоколом пред`явлення речей для впізнання з фото-таблицею до нього від 30.04.2021, згідно з якими ОСОБА_13 серед 226 купюр впізнав дві купюри зі слідами штемпельної фарби та одну купюру з серійним номером МО5537М15, на якому в лівому куті є напис олівцем «Для ОСОБА_30»;

- протоколом огляду місця події від 05.05.2021, згідно з яким за участю ОСОБА_13 у приміщенні кабінету №104 ВП №3 ДРУП ГУНП у Дніпропетровській області було розпечатано спец-пакет №SUD2038028, всередині якого знаходяться 45 купюр номіналом по 200 грн, які добровільно видав ОСОБА_7 , 44 з яких було віддано під зберігальну розписку ОСОБА_13 , а одну купюру номіналом 200 грн з серійним номером ТД2243244 опечатано в спец-пакет SUD2038034, при відкритті спец-пакету SUD2038063 в присутності двох понятих та ОСОБА_13 було виявлено 226 купюр номіналом по 100 доларів США, 3 купюри номіналом по 200 гривень, 4 купюри номіналом по 100 гривень, з яких 225 купюр номіналом по 100 доларів США, 3 купюри номіналом по 200 грн та 4 купюри номіналом по 100 гривень передані під зберігальну розписку ОСОБА_13 , а одну з яких серійний номер МО5537М15, на якій в лівому куті міститься напис олівцем «Для ОСОБА_30» опечатано в спец-пакет SUD2038034, при відкритті спец-пакету SUD2038064 виявлено грошові кошти в кількості 50 купюр номіналом по 100 доларів США, які добровільно видав ОСОБА_9 11.04.2021, в ході огляду яких на трьох з них з серійним номером КЕ52261948А, КВ68405537М, HD14797359В виявлені сліди штемпельної фарби, які опечатано в спец-пакет SUD2038034, інші 47 купюр номіналом по 100 доларів США передані під зберігальну розписку ОСОБА_13 ;

- протоколом огляду місця події від 05.05.2021, згідно з якими за участю ОСОБА_13 у приміщенні кабінету №104 ВП №3 ДРУП ГУНП у Дніпропетровській області було розпечатано спец-пакет №EXPO212441, всередині якого знаходяться грошові кошти в сумі 2500 доларів США купюрами номіналом по 100 доларів в кількості 25 штук: LK42421117E, LK90170252F, LK90170253F, LK90170254F, FG76836035A, KL97493887D, FF90283019A, HC93436373A, KL97493896D, HF15245464D, HG12746198A, AB33521080F, AB56149031C, AB86151332M, HH34396780A, AL75532416B, FG35737133A, HB44905461I, AB39158951X, HB04561556R, HB08544932K, HF43624255D, KB64601713K, KE31889705B, HB68237662N, вищевказані грошові кошти добровільно видала 03.04.2021 року ОСОБА_20 за адресою АДРЕСА_8 та які належать ОСОБА_13 . Вищевказані грошові кошти були передані під зберігальну розписку на відповідальне зберігання ОСОБА_13 ;

- протоколом обшуку від 18.05.2021, яким зафіксовано проведення обшуку за участю ОСОБА_26 за адресою м.Дніпро, вул.Комарова Михайла, 66, під час проведення якого виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Samsung» білого кольору, мобільний телефон марки «Samsung» чорного кольору, мобільний телефон марки «Samsung» білого кольору, мобільний телефон марки «Samsung» білого кольору, мобільний телефон марки «Iphone» чорного кольору, мобільний телефон марки «Nokia» чорного кольору, які були у вимкненому стані без сім-карток, які було опечатано в спец-пакет SUD2038061;

- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 15.06.2021, згідно з яким на підставі ухвали слідчого судді від 19.05.2021отримано доступ до документації, яка перебуває в електронній базі ТОВ «Нова Пошта», а саме відомостей експрес накладної № 3335, згідно якої ОСОБА_9 зареєстрований у зазначеній базі даних та обліковується як користувач номеру мобільного телефону НОМЕР_3 ;

- довідкою щодо виконання доручення ВП №3 ДРУП ГУНП у Дніпропетровській області за вих. 43.3/105 СВ від 16.06.2021 у кримінальному провадженні №0000161, якою засвідчено проведення аналізу з`єднань мобільних номерів телефонів НОМЕР_3 , яким користувався ОСОБА_9 та НОМЕР_4 , яким користувався ОСОБА_8 02.04.2021 о 16.07 год. з номера мобільного телефону НОМЕР_3 ( ОСОБА_9 ) здійснено вихідний дзвінок на номер мобільного телефону НОМЕР_4 ( ОСОБА_8 ), після чого, о 17.00 год. з номера мобільного телефону НОМЕР_4 ( ОСОБА_8 ) здійснений вихідний дзвінок на номер мобільного телефону НОМЕР_3 ( ОСОБА_9 ). Також 04.04.2021 о 0.48 год. з номера мобільного телефону НОМЕР_3 ( ОСОБА_9 ) здійснено вихідний дзвінок на номер мобільного телефону НОМЕР_4 ( ОСОБА_8 ).

Надаючи оцінку цим доказам, у колегії суддів відсутні сумніви у їх належності та допустимості. Ці докази у своїй сукупності суд вважає достатніми для доведеності винуватості обвинувачених у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень, а тому не вбачає підстав визнати наведені у вироку висновки суду такими, що не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

З наданих обвинуваченим ОСОБА_8 , потерпілими ОСОБА_13 та ОСОБА_16 показань об`єктивно вбачається, що ОСОБА_8 мав приятельські відносини з потерпілим, був обізнаний про його фінансове становище, а так само й про те, що останній тримає за місцем мешкання сейф. Разом із цим, на підставі показань ОСОБА_9 , який перебував у дружніх відносинах з ОСОБА_8 , та ОСОБА_7 , який разом з ОСОБА_9 відбував покарання, судом встановлено, що останні приїхали до м. Дніпро з інших регіонів та разом перебували протягом одного дня. При цьому, обвинувачений ОСОБА_27 засвідчив, що дійсно заволодів коштами потерпілого, розпиливши належний йому сейф, в той час як ОСОБА_7 перебував неподалік від місця вчинення злочину, а потерпіла ОСОБА_16 підтвердила застосування до неї погроз ОСОБА_27 . Окрім цього, у кожного з обвинувачених було вилучено належні ОСОБА_13 грошові кошти, наявність ідентифікаційних ознак на купюрах яких засвідчили ОСОБА_13 та ОСОБА_16 , що відповідає протоколам огляду.

Аналізуючи наведені обставини у сукупності з рештою досліджених судом доказів, які зокрема підтверджують оренду обвинуваченими ОСОБА_7 та ОСОБА_9 квартири у ОСОБА_22 , їх перебування поблизу місця скоєння злочину, спілкування ОСОБА_8 з ОСОБА_9 телефоном у день вчинення злочину, колегія суддів приходить до висновку, що висновки суду про організацію ОСОБА_8 крадіжки за попередньою змовою групою осіб, з проникненням у житло, в особливо великих розмірах, вчинення ОСОБА_9 розбою із погрозами застосування насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, особою, яка раніше вчинила розбій, з проникненням у житло, в особливо великих розмірах, а також про вчинення ОСОБА_7 крадіжки за попередньою змовою групою осіб, з проникненням у житло, в особливо великих розмірах є законними та обґрунтованими.

Що стосується доводів захисту про невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження, то вони свого підтвердження під час апеляційного розгляду не знайшли.

Так, в апеляційній скарзі захисник ОСОБА_11 вказує на ненадання судом належної оцінки показанням ОСОБА_9 , який спростував факт співучасті з рештою обвинувачених, натомість вказав на причетність до злочину ОСОБА_16 .

На переконання колегії суддів, такі доводи є лише способом захисту.

Матеріалами провадження об`єктивно підтверджується, що ОСОБА_9 мав дружні стосунки з ОСОБА_8 та у день вчинення злочину неодноразово спілкувався з останнім телефоном, а напередодні зустрічався особисто. Поряд із цим, ОСОБА_9 перебував у м. Дніпро разом з ОСОБА_7 , який приїхав лише на один день. Квартиру останні винаймали неподалік від місця скоєння злочину. Чіткі пояснення щодо мети їх зустрічі, які б узгоджувались між собою та підтверджувались доказами, обвинувачені надати не змогли. Разом із цим, камерами відеоспостереження було зафіксовано, що поблизу місця вчинення злочину ОСОБА_9 перебував саме з ОСОБА_7 , який того ж дня поїхав з міста, а в подальшому грошові кошти були вилучені у всіх обвинувачених.

На переконання колегії суддів, наведені обставини беззаперечно підтверджують наявність злочинної змови між всіма обвинуваченими та повністю спростовують версію захисту.

Що стосується причетності до злочину ОСОБА_16 , то ці доводи суд розцінює критично, оскільки жодні об`єктивні дані, які б вказували на її обізнаність у злочинному умислі обвинувачених суду надано не було.

Та обставина, що остання перебувала на місці вчинення злочину, а після його вчинення передала ОСОБА_13 кошти, які їй дав ОСОБА_9 не може свідчити про те, що остання причетна до вчинення злочину.

Більш того, ОСОБА_9 вказує на наявність спілкування з потерпілою, яке передувало злочину, проте жодних доказів на підтвердження цих обставин сторона захисту не надає. Відсутні ці докази й в матеріалах провадження.

За цих умов, доводи захисника обвинуваченого ОСОБА_9 , а так само й захисника ОСОБА_8 про причетність до злочину ОСОБА_16 є безпідставними.

Надаючи оцінку доводам захисника ОСОБА_8 , який ставить під сумнів правомірність впізнання потерпілим купюр, вилучених у обвинувачених, колегія суддів зазначає наступне.

З протоколу огляду місця події від 11.04.2021 з фото-таблицею до нього вбачається, що у ОСОБА_8 добровільно видав грошові кошти, а саме 70 купюр номіналом по 100 доларів США, на трьох з яких виявлені сліди штемпельної фарби, а на одній з купюр з серійним номером МО5537М15 мається напис олівцем «Для ОСОБА_30», 56 купюр номіналом по 100 доларів США, 100 купюр номіналом по 100 доларів США в кількості 100 штук, на двох з яких маються сліди штемпельної фарби, також 3 купюри по 200 грн та 4 купюри по 100 грн.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_16 визнала, що позичала грошові кошти ОСОБА_13 , а після повернення боргу просила замінити деякі купюри, через те, що її не влаштовувала їх якість. Показання останньої повністю відповідають показанням ОСОБА_13 та при цьому обґрунтовують наявність на одній з купюр напису «Для ОСОБА_30», яка під час пред`явлення речей для впізнання з фото-таблицею до нього 30.04.2021 була впізнана ОСОБА_13 .

Що стосується грошових коштів зі слідами штемпельної фарби, яка з позиції захисту не є особливістю, то суд зауважує, що ці купюри перебували разом з купюрою з написом «Для ОСОБА_30», належність якої потерпілому беззаперечно доведена наведеними вище доказами.

Твердження захисника про те, що матеріали провадження не містять договору купівлі-продажу квартири суд розцінює як безпідставні, оскільки вказані обставини не можуть ані доводити, ані спростовувати розмір завданих збитків.

Обставина заволодіння обвинуваченими грошовими коштами потерпілого встановлена на підставі свідчень останнього, сумніви у достовірності яких відсутні.

Що стосується обставини належності потерпілому грошових коштів, виявлених у ОСОБА_7 , то вона підтверджується протоколами огляду від 10.04.2021 мобільного телефону ОСОБА_13 та пред`явлення речей для впізнання з фото-таблицею до нього від 30.04.2021.

При цьому сам по собі факт виявлення цих коштів не є ключовим, оскільки причетність ОСОБА_7 до злочину підтверджена сукупністю решти досліджених судом доказів, які доводять факт злочинної змови між всіма обвинуваченими.

Серед іншого, суд звертає увагу на неузгодженість доводів захисника, який з одного боку ставить під сумнів створення зображення з цією купюрою напередодні вчинення злочину, проте з іншого вказує на надання цією купюри обвинуваченому прокурором.

Що стосується доводів сторони захисту про застосування до обвинувачених недозволених методів слідства, то вони свого підтвердження під час апеляційного розгляду також не зайшли.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суд від 22 січня 2025 року в порядку ст. 206 КПК України судом було призначено відповідну перевірку, за наслідками проведення якої постановою старшого слідчого в ОВС третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідування, розташованого у м. Полтаві - ОСОБА_28 , від 19 травня 2025 року кримінальне провадження, розпочате за фактом застосування недозволених методів слідства до ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , було закрито.

Отже, колегія суддів не знаходить підстав для визнання висновків суду такими, що не відповідають фактичним обставинам провадження та розцінює доводи захисників виключно як спосіб захисту.

При цьому, порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення злочину, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченого та на кваліфікацію його дій, колегією суддів також не встановлено.

Вирішуючи питання про правильність застосування закону України про кримінальну відповідальність та відповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчинених обвинуваченими кримінальних правопорушень та їх особам, за доводами прокурора та захисника обвинуваченого ОСОБА_9 , колегія суддів зазначає наступне.

Так, згідно з вимогами ст. 50 КК України, покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження вчиненню нею нових злочинів.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, призначаючи покарання, суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

На думку колегії суддів, покарання обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 призначено до вказаних вимог закону України про кримінальну відповідальність.

Так, призначаючи обвинуваченим покарання суд врахував ступінь тяжкості вчинених кожним з обвинувачених кримінальних правопорушень, які, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії особливо тяжких, а також дані про особи обвинувачених, а саме, що:

- ОСОБА_8 вину у пред`явленому обвинувачені не визнав, розкаяння не висловив, судимості не має, хронічними захворюваннями не страждає, характеризується посередньо, неповнолітніх дітей на утриманні не має, на момент притягнення до кримінальної відповідальності був офіційно працевлаштований, заподіяну потерпілому шкоду не відшкодував;

- ОСОБА_9 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав частково, розкаяння не висловив, має незняті та непогашені судимості, в тому числі й за вчинення корисливих злочинів проти власності, хронічними захворюваннями не страждає, офіційно непрацевлаштовний, на утриманні дітей не має, заподіяну потерпілому шкоду не відшкодував;

- ОСОБА_7 вину у пред`явленому обвинуваченні не визнав, розкаяння не висловив, має незняті та непогашені судимості, в тому числі й за вчинення корисливих злочинів проти власності, а також за злочини проти авторитету державної влади та проти правосуддя, хронічними захворюваннями не страждає, офіційно непрацевлаштовний, на утриманні дітей не має, заподіяну потерпілому шкоду не відшкодував.

В якості обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_29 та ОСОБА_7 , суд врахував рецидив кримінальних правопорушень. Обставин, що пом`якшують покарання всім обвинуваченим та обтяжують ОСОБА_8 судом встановлено не було.

Надавши оцінку зазначеним судом відомостям та доказам на їх підтвердження, що містяться в матеріалах кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку про те, що призначене ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України та за своїм видом та розміром є справедливим по відношенню до кожного з них.

З висновками суду першої інстанції про можливість виправлення останніх лише шляхом ізоляції від суспільства протягом визначеного судом строку позбавлення волі колегія суддів погоджується та не вбачає підстав для ані для призначення більш суворого покарання, ані для його пом`якшення.

Доводи прокурора про ненадання належної оцінки обставинам провадження, тяжкості вчинених злочинів та даним про особи обвинувачених не заслуговують на увагу, оскільки не узгоджуються з висновками та мотивами суду.

Що стосується доводів захисника ОСОБА_9 про ненадання належної оцінки особі обвинуваченого, який має постійне місце проживання та відшкодував ОСОБА_13 шкоду, то вони також є необґрунтованими.

Суд звертає увагу на те, що ОСОБА_9 вчинив особливо тяжкий злочин, за попередньою змовою групою осіб, із погрозою застосування насильства до жінки, яка фізично не здатна чинити опір, та визнав свою вину лише частково. Окрім цього, обвинувачений до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності притягується не вперше та вчинив новий злочин через нетривалий проміжок часу - півтора роки після умовно-дострокового звільнення.

На переконання колегії суддів, наведені обставини у сукупності свідчать про те, що виправлення обвинуваченого можливе лише протягом визначеного судом строку позбавлення волі, а тому таке покарання є справедливим по відношенню до нього.

Отже, колегія суддів приходить до висновку про законність, обґрунтованість і належну вмотивованість оскаржуваного вироку, який зміні або скасуванню з викладених в апеляційних скаргах мотивів не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 409 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , а також прокурора у кримінальному провадженні Західної окружної прокуратури міста Дніпра - ОСОБА_15 залишити без задоволення.

Вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 червня 2024 року щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 185 КК України, ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4