В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.05.2025 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у в режимі відеоконференцзв`язку кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000156 від 11 серпня 2023 року за обвинуваченням: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Олексіївка, Жмеринського району, Вінницької області, та мешканця АДРЕСА_1 , з професійно технічною освітою, українця, громадянина України, не працюючого, одруженого, військовозобов`язаного, раніше не судимого, у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.2 ст.125 КК України;

учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

потерпіла ОСОБА_5 ,

представник потерпілої ОСОБА_6

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник обвинуваченого ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В:

08.08.2023 приблизно о 17:30 год., ОСОБА_3 перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_2 на ґрунті раптово виниклого конфлікту із дружиною ОСОБА_5 умисно, усвідомлюючи явну протиправність своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , наніс останній близько десяти ударів долонями обох рук по різним частинам голови, лівого та правого плечей та один удар кулаком правої руки по правому стегні.

Внаслідок вищевказаних протиправних дій ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_5 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 86 від 30.08.2023, були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку, астено-депресивного синдрому, забиття м`яких тканин обох губ, а також синці на обох плечах та правому стегні, які належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Виходячи з аналізу норм ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити такі питання, в тому числі: чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа; чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений; чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення; чи підлягає обвинувачений покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення; чи є обставини, що обтяжують або пом`якшують покарання обвинуваченого, і які саме; яка міра покарання має бути призначена обвинуваченому і чи повинен він її відбувати; як вчинити із заходами забезпечення кримінального провадження.

Згідно із ст.8 Конституції України, в Україні діє принцип верховенства права.

Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч.1 ст.8 КПК України).

Статтею 2 КПК України встановлено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Виходячи з аналізу частини 2 статті 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Крім того, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (ч.6 ст.22 КПК України).

Суд створив необхідні умови для реалізації сторонами кримінального провадження їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 , будучи допитаним під час судового розгляду, в повному обсязі визнав свою провину в інкримінованому йому кримінальному проступку, який передбачений ч.2 ст.125 КК України і викладений в обвинувальному акті від 15.09.2023 року, щиро розкаявся, просив його суворо не карати. Суду показав, що проступок вчинив за обставин, викладених вище, а саме 08.08.2023 року біля 18.00 години прийшов додому, за адресою АДРЕСА_2 де виникло сімейне непорозуміння із дружиною ОСОБА_5 , в ході конфлікту він зірвався та наніс дружині біля 10 (десяти) ударів по різних частинах тіла ОСОБА_5 , то була голова, обличчя, шия. Тілесні наносив долонями рук і лише раз вдарив кулаком по нозі, чи бачили це діти сказати не може, але старий син міг сприймати все на слух оскільки знаходився у сусідній кімнаті.

В подальшому до них додому приїхав батько обвинуваченого та людина яка працює на швидкій допомозі, котра надала медичну допомогу та вколола один медичний препарат, скоріш за все заспокійливе.

Обвинувачений ОСОБА_3 виявляє жаль з приводу вчиненого кримінального проступку, запевнив суд, що готовий нести покарання за вчинений злочин і в подальшому не вчинятиме аналогічних кримінальних правопорушень, просив неодноразово у судових засіданнях вибачення у потерпілої, а також суд застосувати не тяжке покарання.

Винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.2 ст.125 КК України доводиться наступними доказами:

- допитом потерпілої ОСОБА_5 , яка суду повідомила, що 08.08.2023 близько 17:00 години прийшов додому чоловік ОСОБА_3 та вона мала приготувати їдло до цього часу, але не встигла в зв`язку із чим виник конфлікт. В ході розмови вона запропонувала ОСОБА_3 залишити будинок, оскільки подібні конфлікти виникали раніше, але він не пішов та почав наносити тілесні ушкодження. Нанесення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_3 відбувалося потягом півтора години, бив долонями рук по голові, та іншим частинам тіла, один удар був нанесений кулаком у праву ногу. В ході побиття телефонував матері потерпілої і також погрожував, в ході чого її мати зателефонувала батькові обвинуваченого і той приїхавши до них додому і припинив побиття. По приїзду до них додому батько обвинуваченого дав кілька стусанів ОСОБА_3 та вони вийшли.

Далі після побиття аби приховати тілесні ушкодження, ОСОБА_3 прикладав до тіла ОСОБА_5 мокрі рушники, а ще пізніше приїжджав невідомий чоловік та вколов якісь ліки. Далі ОСОБА_5 10.08.2023 звернулася у лікарню, та повідомила про нанесенні їй чоловіком тілесних ушкоджень, де проходила лікування.

На даний час із ОСОБА_3 вона не примирилася, будь яку шкоду він їй не відшкодував, просила суд застосувати найсуворішу міру покарання.

Винуватість ОСОБА_3 у вчиненому кримінального проступку передбаченого ч.2 ст.125 КК України також підтверджується відомостями, що містяться у досліджених в судовому засіданні документах:

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000156, з якого вбачається, що відомості про злочин були внесені: 10.08.2023 на підставі повідомлення потерпілого, заявника ОСОБА_5 ; визначено правову кваліфікацію кримінального правопорушення ст.125 ч.1 КК України; короткий виклад обставин зазначений наступний: 10.08.2023 о 17:11 год., надійшло повідомлення від чергової мед. сестри Жмеринської ЦРЛ про те, що в неврологічне відділення з тілесними ушкодженнями звернулася ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 жителька АДРЕСА_2 , тілесні ушкодження наніс чоловік 08.08.2023 за місцем проживання. Виїздом СОГ на місце події було встановлено потерпілу ОСОБА_5 , яка повідомила, що її чоловік ОСОБА_3 1994 р.н., 08.08.2023 приблизно о 17:00 год. в ході чергового конфлікту наніс останній множинні удари долонею та кулаком у вигляді згідно довідки виданої Жмеринською ЦРЛ струс головного мозку, множинні забої голови та тулуба. Також зазначено перелік слідчих та прокурорів, які здійснюють досудове розслідування та процесуальне керівництво. (Том.2, а.с.153);

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000156, дата реєстрації 11.08.2023 з якого вбачається, що відомості про злочин були внесені: 10.08.2023 на підставі повідомлення потерпілого, заявника ОСОБА_5 ; визначено правову кваліфікацію кримінального правопорушення ст.125 ч.2 КК України; короткий виклад обставин зазначений наступний: 10.08.2023 о 17:11 год., надійшло повідомлення від чергової мед. сестри Жмеринської ЦРЛ про те, що в неврологічне відділення з тілесними ушкодженнями звернулася ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 жителька АДРЕСА_2 , тілесні ушкодження наніс чоловік 08.08.2023 за місцем проживання. Виїздом СОГ на місце події було встановлено потерпілу ОСОБА_5 , яка повідомила, що її чоловік ОСОБА_3 1994 р.н., 08.08.2023 приблизно о 17:00 год. в ході чергового конфлікту наніс останній множинні удари долонею та кулаком у вигляді згідно довідки виданої Жмеринською ЦРЛ струс головного мозку, множинні забої голови та тулуба. Також зазначено перелік слідчих та прокурорів, які здійснюють досудове розслідування та процесуальне керівництво. (Том.2, а.с.174);

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 10.08.2023 о 17:33 год. м.Жмеринка, заявник ОСОБА_5 , жителька АДРЕСА_2 , у котрій зазначено що заявниця просить притягнути до відповідальності свого ОСОБА_8 який 08.08.2023 біля 17.00 год. за місцем їх спільного проживання наніс їй множинні тілесні ушкодження, майже по всьому тілу, руками (кулаками). (Том.2, а.с.154);

- Довідкою КЗ «Жмеринська центральна районна лікарня» від 10.08.2023 року в котрій зазначено: видана ОСОБА_5 в тому, що вона 10.08.23 о 11.55 знаходиться на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні Жмеринської ЦРЛ. Діагноз: струс головного мозку. Множинні забої голови та тулуба. Стан хворої середньої важкості важкий. (Том.2 а.с.158)

- копією свідоцтва про шлюб ОСОБА_3 та ОСОБА_5 зареєстрованого 18.03.2023 року за актовим записом № 89 (Том.2 а.с.155).

- висновком експерта за результатами проведення судової медичної експертизи у кримінальному провадженні № 0000156 від 11.08.2023 за номером 85 розпочато експертизу 28.08.2023 та закінчено 30.08.2023 (проведеної на підставі постанови від 28.08.2023 року дізнавача СД Жмеринського РВП ГУНП ОСОБА_9 том.2 ст.159), відповідно до якого, у ОСОБА_5 мала місце закрита черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку, астено-депресивного синдрому, забиття м`яких тканин обох губ, а також синці на обох плечах та правому стегні. Усі виявлені ушкодження у ОСОБА_5 виникли від неодноразової дії тупих предметів, якими могли бути кисті рук у вигляді кулака та пальців, спричинені невиключно 08.08.2023 р. та належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тобто понад 6, але не більше 21 доби. ( Том.2 а.с.170-171);

- постановою про зміну кваліфікації кримінального правопорушення від 30 серпня 2023 року винесеної дізнавачем СД Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_9 , котрою на підставі висновку судово медичної експертизи, змінено кваліфікацію кримінального проступку з ч.1 ст.125 КК України на ч.2 ст.125 КК України (Том.2 а.с.172-173)

- Постановою та протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 28.08.2023 року щодо отримання медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_5 за № 6069 (том.2 а.с.167-169)

- Протоколом проведення слідчого експерименту від 31.08.2023 з відеодиском, згідно якого знаходячись у внутрішньому двору Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області в присутності понятих потерпіла ОСОБА_5 добровільно виявив бажання взяти участь у проведенні слідчого експерименту, та вказала що 08.08.2023 р. приблизно о 16:40 годині до місця проживання прийшов її чоловік ОСОБА_3 та сказав розігріти поїсти, однак потерпіла не встигла через неповнолітніх дітей, через що ОСОБА_10 почав скандалити. Далі потерпіла повідомила та продемонструвала, як її чоловік наносив їй тілесні ушкодження, а саме: наніс 1 удар правою рукою долонею у ліве вухо, 1 удар правою рукою долонею у ліву щоку, 1 удар в ліве око, далі у праве вухо один удар, один удар у праву щоку, один удар правою рукою у ніс. В подальшому вдарив її головою в м`яку частину дивану, а також вдарив кулаком у по праву ногу потерпілої. Все це відбувалося при дітях. (Том.2 а.с.175-177; диск із записом а.с.178);

Згідно з п.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого, обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не беду доведено згідно закону.

Відповідно статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню , доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Надані стороною обвинувачення докази, які безпосередньо досліджені судом суд приймає так як вони є належними та допустимими. Вищезазначені письмові докази та покази потерпілих, повністю доводять винуватість обвинувачених та спростовують їх неповні покази.

Відповідно до ст.65 КК України та роз`яснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з послідуючими змінами), суд призначає покарання з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, яке має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.

В п.3 зазначеної постанови вказано, що, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, судам слід виходити з класифікації злочинів, особливостей конкретного злочину й обставин та способу його вчинення, кількості епізодів злочинної діяльності, характеру і ступеню тяжкості наслідків, що настали, а при дослідженні даних про особу підсудного з`ясовувати його вік, поведінку до вчинення злочину, наявність судимостей і адміністративних стягнень, тощо.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який є проступком, особу обвинуваченого.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 у вчиненому проступку вину визнав повністю, давав правдиві покази, на обліку в психіатра та нарколога не значиться, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. Ці обставини суд відносить до обставин, які пом`якшують покарання.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є вчинення кримінального проступку щодо подружжя, а також вчинення кримінального правопорушення у присутності дитини.

Щире каяття характеризується суб`єктивним ставленням винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона повністю визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася, дає своїй поведінці належну оцінку і дійсно готова нести передбачену законом відповідальність.

Суд бере до уваги роз`яснення Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду у викладені у постанові від 18.09.2019 у справі №166/1065/18, де зазначено, що розкаяння передбачає, крім визнання особою факту скоєння злочинних дій, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини в скоєному злочині, щирий жаль із приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинен виражатись у визнанні негативних наслідків злочину для потерпілої особи, намаганні відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки скоєного. Факт щирого каяття особи в скоєнні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

Як убачається з обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000156 по обвинуваченню ОСОБА_3 під час досудового розслідування, обставиною яка відповідно ст. 66 КК України пом`якшують покарання встановлено щире каяття.

Поведінка обвинуваченого ОСОБА_3 під час досудового розслідування та судового розгляду не вказувала на те, що обвинувачений у вчиненому розкаявся, зробив для себе відповідні висновки, оцінив негативні наслідки своїх дій для потерпілої.

Про це свідчить те, що перед потерпілою він не вибачився, шкоду не відшкодував, хоча пройшов значний проміжок часу.

Також суд враховує думку потерпілої щодо покарання, яке вона просила призначити у вигляді максимального терміну обмеження, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, а тому суд вважає за необхідне виключити з поміж іншого таку пом`якшуючу обставину щире каяття.

Суд з урахуванням обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання та беручи до уваги особу ОСОБА_3 , загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, ставлення обвинуваченого до вчиненого діяння та наслідків діяння, а саме: що він щиро не розкаявся у скоєному, добровільно не відшкодував та не намагався відшкодувати завдані збитки при наявності заявленого цивільного позову, злочин вчинив вперше, думку потерпілої яка просила застосувати найсуворішу міру покарання суд приходить до переконання, що про необхідність призначення покарання в межах санкції інкримінованої статті, а саме обмеження волі. Оскільки на думку суду за конкретних обставин, таке покарання буде відповідати його загальній меті, а застосування більш м`якшого покарання, не пов`язаного з ізоляцією від суспільства буде не достатнім для його виправлення.

Призначаючи обвинуваченому зазначене вище покарання, суд виходить із того, що воно є достатнім для його виправлення і перевиховання, запобігання вчиненню нових злочинів, що відповідає його особі та є достатнім для досягнення передбачених ч.2 ст.50 КК України цілей покарання.

Потерпілою по справі, (цивільним позивачем) ОСОБА_5 було заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на її користь моральної (немайнової) шкоди в сумі 150000 (сто п`ятдесят тисяч) гривень, та майнової шкоди у вигляді витрат на лікування та 207732 (двісті сім тисяч сімсот тридцять дві) гривні 49 копійок. Зазначені позовні вимоги цивільний позивач ОСОБА_5 обґрунтувала тим, що в її побиття ОСОБА_3 отримала тілесні ушкодження, через які проходила ряд лікувань, як в «Жмеринській ЦРЛ» та неодноразово в подальшому і відділеннях Вінницької обласної клінічної психоневрологічної лікарні ім. академіка ОСОБА_11 , та потребує і надалі проходження лікувань та реабілітації. Також повідомила про перелік ліків та препаратів, котрі вона купавала, та вважає їх матеріальними збитками як немайнову шкоду.

Моральну шкоду від протиправної поведінки цивільного відповідача ОСОБА_5 оцінює у 150 000 грн. (сто п`ятдесят тисяч гривень), яка полягає у розладі душевного здоров`я потерпілої внаслідок вчинення щодо неї кримінального правопорушення, переживаннях, які ОСОБА_5 отримала внаслідок нанесення їй множинних ударів по лицю, отримані черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, ушибів голови, шиї, великих забоїв грудної клітини, що значно утруднювали дихання потерпілої, крововиливи верхньої і нижньої губи, крововиливи правого стегна, моральних стражданнях, які спричинені протиправною поведінкою цивільного відповідача. ОСОБА_5 отримала глибокі фізичні та душевні страждання, значне погіршення здоров`я, порушення адаптації в житті, множинні неврози, глибоку депресію, страх, фобії. В ОСОБА_5 до цих пір фізично дуже сильно болить голова, шия, ніс, щелепа, вона не може спати і робити повсякденну роботу, яку вона раніше легко робила, вона налякана та дезадаптована. ОСОБА_5 постійно відчуває страх, тривогу, паніку, прискорене серцебиття, посилене потовиділення, сухість у роті, неможливість заснути. Життя потерпілої реально перетворилось у кошмар, лікування не призвело до видужування і ще не один раз ОСОБА_5 прийдеться проходити дороговартісне стаціонарне лікування оскільки значного покращення стану здоров`я не відбулося у потерпілої і на теперішній час.

Обвинувачений, (цивільний відповідач) ОСОБА_3 позовні вимоги потерпілої (позивачки) ОСОБА_5 визнав частково, та погодився із їх обґрунтуванням у певній частині позову оскільки вважає за необхідне відшкодувати матеріальну суму збитку в сумі 244 ( двісті сорок чотири) грн. 60 коп. що підтверджується доданими позивачкою доказами та моральну шкоду на суму 5000 (п`ять тисяч) гривень, про що також було обгрунтовано у відзиві адвокатом обвинуваченого у відзиві на позовну заяву.

Таким чином, визначаючи розмір моральної шкоди, завданої потерпілій (цивільному позивачу) ОСОБА_5 , виходячи із засад розумності та справедливості, суд враховує обставини справи, кримінальний характер правопорушення вчиненого відповідачем (обвинуваченим), глибину тривалості душевних страждань цивільного позивача, ступень вини цивільного відповідача, який своїми протиправними діями завдав їй моральної шкоди, а також частковим визнання відповідачем позовних вимог вважає, що моральна шкода завдана цивільному позивачу, підлягає частковому задоволенню в сумі 15000 гривень.

Щодо відшкодування матеріальної шкоди, вона також підлягає частковому задоволення в сумі 244.60 копійок, оскільки таку суму визнає обвинувачений (цивільний відповідач), а що стосується решти витрат на лікування потерпілої, про які описано у позовній заяві, то слід відмітити що вони не пов`язані з обставинами кримінального проступку.

Крім того, відповідно до вимог ст.331 КПК України, враховуючи відсутність клопотань учасників судового розгляду про обрання обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу, підстав для його обрання немає.

Керуючись ст.368, ч.1 ст.369, ст.ст.373-376 КПК України, на підставі ч.2 ст.125 КК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

Початок строку покарання ОСОБА_3 рахувати з дня прибуття та постановки на облік у виправному центрі.

Цивільний позов, ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Олексіївка, Жмеринського району, Вінницької області, та мешканця АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 уродженки та мешканки АДРЕСА_2 грошову компенсацію, а саме: матеріальну шкоду в сумі 244 (двісті сорок чотири) гривні 60 копійок та моральну шкоду в сумі 15000 (п`ятнадцять тисяч) гривень.

В решті позовних вимог заявлених щодо відповідача ОСОБА_3 відмовити.

апобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не застосовувати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Жмеринський міськрйонний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку суду надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя Жмеринського

міськрайонного суду ОСОБА_1