Справа №694/2015/22
провадження № 1-в/694/28/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2025 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 (в режимі відео конференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Звенигородського районного суду Черкаської області від 13.04.2023 року за ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185, ч. 1, ч. 4 ст. 70 КК України та вироком Черкаського апеляційного суду від 23.01.2024 року за ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України з призначенням покарання у виді п`яти років шести місяців позбавлення волі про зарахування в термін покарання строку перебування під вартою,

встановив:

До Звенигородського районного суду Черкаської області надійшла заява засудженого ОСОБА_4 , який відбуває покарання у виді позбавлення волі в Державній установі «Житомирська виправна колонія № 4», про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання.

В заяві засуджений ОСОБА_4 просить зарахувати строк попереднього ув`язнення, а саме строк його перебування під вартою в період з 18.01.2023 року по 26.06.2024 року, у строк покарання, яке було призначене за вироком Звенигородського районного суду Черкаської області від 13.04.2023 року.

В судовому засіданні ОСОБА_4 підтримав подану заяву та просив її задовольнити. Зазначив, що він був затриманий 18.01.2023 року та перебував під вартою до 26.06.2024 року, однак при винесенні вироку від 13.04.2023 року Звенигородський районний суд не зарахував йому цей строк у строк призначеного покарання.

Прокурор ОСОБА_3 заперечив проти задоволення заяви засудженого. Вказав на те, що ОСОБА_4 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України в іншому кримінальному провадженні, а саме провадженні № 000047 від 11.01.2023 року за ч. 2 ст. 307 КК України, яке на даний час знаходиться на розгляді в Багачевському районному суді Черкаської області. В даній справі запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався, а тому строк відбування покарання йому слід обраховувати з моменту взяття під варту в залі суду 13.04.2023 року.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінальної справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Згідно з вимогами п. 4 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до суду, який ухвалив вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 1,10, 12, 14 частини першої статті 537 КПК України.

З досліджених в судовому засіданні матеріалів кримінальної справи № 694/2015/22 вбачається, що ОСОБА_4 був засуджений вироком Звенигородського районного суду Черкаської області від 13.04.2023 року за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 70

КК України та йому призначено покарання у виді п`яти років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та вироком Звенигородського районного суду Черкаської області від 18.10.2021 року визначено ОСОБА_4 остаточне покарання у виді п`яти років шести місяців позбавлення волі. Обрано запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою до набрання вироку законної сили та взято під варту в залі суду. Строк відбуття покарання ОСОБА_4 вирішено обчислювати з 13.04.2023 року.

Вироком Черкаського апеляційного суду від 23.01.2024 року вирок Звенигородського районного суду Черкаської області від 13.04.2023 року відносно ОСОБА_4 було скасовано в частині призначеного покарання. Ухвалено новий вирок, яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України та призначено покарання у виді п`яти років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання покарання, до призначеного покарання за цим вироком частково у виді шести місяців позбавлення волі приєднано не відбуту частину покарання за вироком Звенигородського районного суду Черкаської області від 13.09.2021 року та остаточно призначено покарання у виді п`яти років шести місяців позбавлення волі. Ухвалено у вступній та мотивувальній частині вироку вважати правильною дату вироку Звенигородського районного суду 13.09.2021 року, а не 18.10.2021 року. В іншій частині вирок залишено без змін.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Статтею 2 Закону України «Про попереднє ув`язнення» передбачено, що метою попереднього ув`язнення є запобігання можливому ухиленню особи, взятої під варту, від органів досудового розслідування та суду, перешкоджанню кримінальному провадженню або зайняттю злочинною діяльністю, а також забезпечення виконання вироку та видачі особи (екстрадиції) або її транзитного перевезення.

Стаття 3 вказаного Закону передбачає, що підставою для попереднього ув`язнення є вмотивоване рішення суду про обрання як запобіжного заходу тримання під вартою або про застосування тимчасового чи екстрадиційного арешту, винесене відповідно до Кримінального і Кримінального процесуального кодексів України та/або рішення компетентного органу іноземної держави у випадках, передбачених законом, рішення суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на прохання Міжнародного кримінального суду про тимчасовий арешт або про арешт і передачу, а також постанова прокурора, прийнята у випадках та порядку, передбачених статтею 615 Кримінального процесуального кодексу України.

Згідно з ст. 4 вказаного Закону установами для тримання осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою або до яких застосовано тимчасовий чи екстрадиційний арешт, є слідчі ізолятори Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахти Військової служби правопорядку у Збройних Силах України. В окремих випадках, що визначаються потребою в проведенні слідчих дій, ці особи можуть перебувати в ізоляторах тимчасового тримання.

В судовому засіданні встановлено, що засуджений ОСОБА_4 на даний час відбуває покарання у Державній установі «Житомирська виправна колонія (№4)» за вироком Звенигородського районного суду Черкаської області від 13.04.2023 року. Запобіжний захід під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000555 від 21.07.2022 року та під час судового розгляду справи №694/2015/22 щодо ОСОБА_4

не обирався. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою було обрано ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили та взято під варту в залі суду після проголошення вироку 13.04.2023 року.

Разом з тим, в матеріалах справи містяться документи, які свідчать про те, що ОСОБА_4 затримувався в порядку ст. 208 КПК України в кримінальному провадженні № 000047 від 11.01.2023 року за ч. 2 ст. 307 КК України, яке на даний час, згідно з інформацією наданою прокурором, знаходиться на розгляді в Багачевському районному суді Черкаської області.

Враховуючи викладені обставини, підстави для задоволення заяви засудженого про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання в даній справі відсутні.

Керуючись ст. 72 КК України, ст. 537, ст. 539 КПК України, суд,

постановив:

В задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Звенигородський районний суд Черкаської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим, який утримується під вартою в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1