Справа № 643/9201/25
Провадження № 1-кс/643/3209/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2025 Слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000426 від 17.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді 09.06.2025 надійшло вищевказане клопотання, у якому прокурор просить, з метою збереження речових доказів, накласти арешт на тимчасово вилучене в ході проведення обшуку за місцем фактичного мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , майно належне ОСОБА_4 , а саме на: мобільний телефон Samsung Galaxy A14, 1) imei НОМЕР_1 , 2) imei НОМЕР_2 , з сім карткою мобільного оператор « ІНФОРМАЦІЯ_2 » НОМЕР_3 ; ноутбук «emachines» s/n: LXNB70C0070426B2D81601 з блоком живлення до нього.

В обґрунтування клопотання зазначено, що слідчим відділом Управління СБ України в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000426 від 17.04.2025, за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України, процесуальне керівництво у якому здійснюється прокурорами відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Харківської обласної прокуратури.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , працюючи на посаді завідуючого ортопедично-травматологічного відділення Філії « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ХНМУ та будучи членом ЛКК ІНФОРМАЦІЯ_5 , з червня 2022 року, в умовах правового режиму воєнного стану, з використанням своїх службових можливостей, активно сприяв діяльності осіб з числа посадовців медико-соціальних експертних комісій (далі МСЕК) КЗОЗ « ІНФОРМАЦІЯ_6 », співробітникам медичних закладів м. Харкова і Харківської області та громадянам України в реалізації протиправного механізму ухилення громадян України від мобілізації до лав Збройних сил України шляхом незаконного встановлення чоловікам призовного віку статусу інваліда.

До вказаної протиправної діяльності причетні лікарі та члени ЛКК Філії " ІНФОРМАЦІЯ_4 " ХНМУ, зокрема, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , лікар невропатолог Філії " ІНФОРМАЦІЯ_4 " ХНМУ, яка завідома усвідомлюючи свою протиправну діяльність, підписала направлення на МСЕК (Форма № 088/о) від Філії " ІНФОРМАЦІЯ_4 " ХНМУ, чим забезпечила особу призовного віку проходження МСЕК та отримання кінцевих недостовірних документів, які стали підставою для отримання інвалідності та відстрочки від призову на військову службу, що призвело до перешкоджання законної діяльності територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки щодо виконання обов`язків з питань мобілізаційної підготовки та мобілізації.

05.06.2025 на підставі ухвали слідчого судді Салтівського районного суду м. Харкова від 02.06.2025 проведено обшук за місцем фактичного мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , в ході проведення якого виявлено та вилучено: мобільний телефон Samsung Galaxy A14, 1)imei НОМЕР_1 , 2)imei НОМЕР_2 , з сім карткою мобільного оператор « ІНФОРМАЦІЯ_2 » НОМЕР_3 та ноутбук «emachines» s/n: LXNB70C0070426B2D81601 з блоком живлення до нього, які належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Прокурор посилаючись у клопотанні на те, що вилучені в ході обшуку предмети відповідають критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, а саме зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, просить суд накласти арешт на майно, яке було вилучене під час обшуку, з метою збереження речових доказів та позбавлення можливості їх знищення або переховування.

Прокурор у судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

До початку судового засідання власник майна ОСОБА_4 надала заяву, у якій зазначила, що не заперечує проти задоволення клопотання, однак просила врахувати, що вилучені в ході обшуку мобільний телефон та ноутбук необхідні їх для роботи, у зв`язку з чим довготривалий арешт вказаного майна буде перешкоджати її професійній діяльності. Судове засідання просила проводити без її участь.

Підстав для визнання явки учасників провадження обов`язковою, слідчий суддя не вбачає, відповідно до ч.1 ст.172 КПК України їх не прибуття у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно із ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється, у зв`язку з неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати зокрема: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні ; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Вивчаючи правову підставу для арешту майна слідчий суддя зауважує, що у даному випадку існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, а згідно вимог п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Абзацом другим ч.1 ст.170 КПК України визначено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Оцінивши наведені стороною обвинувачення докази слідчий суддя приходить до переконання у необхідності накладення арешту на вилучене майно з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, є достатні підстави вважати, що вилучене майно зберегло у собі сліди вчиненого кримінального правопорушення чи інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, є об`єктом кримінально протиправних дій, у зв`язку з цим, для спростування або підтвердження доводів сторони обвинувачення, необхідним є проведення досудового розслідування, зокрема огляду вилученого майна та проведення відповідних судових експертиз, тощо.

Не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження може у подальшому перешкодити кримінальному провадженню, оскільки є ризик втрати цих речових доказів, що унеможливить встановленню істини по справі.

Арешт майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження, негативних наслідків арешту майна судом не встановлено. Натомість, відмова у задоволенні клопотання про арешт майна може потягнути його безповоротну втрату.

При цьому, слідчий суддя зазначає, що однією із загальних засад кримінального провадження, визначених п. 21 ч. 1 ст. 7 КПК України, є розумність строків. Відповідно до ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження визначено захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, без їх вилучення.

Відповідно до абз. 2, 3, 4 ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.

Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

У разі необхідності слідчий чи прокурор здійснює копіювання інформації, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах, телекомунікаційних системах, інформаційно-телекомунікаційних системах, їх невід`ємних частинах. Копіювання такої інформації здійснюється із залученням спеціаліста.

Враховуючи вищевикладене, положення ст. 114, ст. 132, ч. 4 ст. 173 КПК України, керуючись загальними засадами кримінального провадження, викладеними в ст. 7 КПК України, слідчий суддя, для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку, вважає необхідним зобов`язати слідчого передати на відповідальне зберігання особі, у якої було вилучено зазначені в клопотанні мобільний телефон та ноутбук після проведення відповідних експертиз, зняття виявленої інформації на електронних носіях експертами в обсязі, необхідному для досягнення мети кримінального провадження та виготовлення копій даних, які містяться на вказаних у клопотанні мобільному телефоні та ноутбуку для залучення до матеріалів кримінального провадження до 10.07.2025 включно, та попередити таку особу про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна. Таким чином, слідчий суддя покладає на слідчого обов`язок з 11.07.2025 повернути вказані у клопотанні мобільний телефон та ноутбук їх власнику (особі, у якої воно було вилучено, відповідно), та у відповідності до цього визначити місце зберігання вказаного майна.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про арешт майна задовольнити.

З метою збереження речових доказів накласти арешт на вилучене в ході проведення обшуку за місцем фактичного мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , майно належне ОСОБА_4 , а саме на:

-мобільний телефон Samsung Galaxy A14, 1) imei НОМЕР_1 , 2) imei НОМЕР_2 , з сім карткою мобільного оператор « ІНФОРМАЦІЯ_2 » НОМЕР_3 ;

-ноутбук «emachines» s/n: LXNB70C0070426B2D81601 з блоком живлення до нього,

шляхом заборони права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Надати стороні обвинувачення строк для проведення відповідних слідчих дій, зокрема, зняття та копіювання виявленої інформації на електронні носії спеціалістами (експертами) в обсязі, необхідному для досягнення мети кримінального провадження для подальшого долучення до матеріалів кримінального провадження, а з 11.07.2025 зобов`язати слідчого передати на відповідальне зберігання всі вказані вище електронні носії особі, у якої вони були вилучені, та попередити таку особу про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду в термін 5 днів з моменту її проголошення. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1