Провадження № 1-кс/638/1725/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2025 року м. Харків

Шевченківський районний суд м.Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000313 від 22 травня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,-

встановив:

Прокурор Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням, про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000313 від 22 травня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

В обґрунтуванні клопотання зазначає, що в провадженні сектору дізнання Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000313 від 22 травня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення-проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 20 травня 2025 року до ЧЧ ХРУП №3 ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення від гр. ОСОБА_4 , з приводу того, що невстановлена особа шахрайським шляхом заволоділа грошовими коштами, її хлопця який здійснив переказ грошових коштів на банківську картку (встановлюється) у сумі 16500 грн., з метою придбати ОСОБА_4 золоту каблучку. Чим останній спричинено матеріальної шкоди.

Огляд місця події проводився за участю понятих 30 травня 2025 року у період часу з 18 год. 54 хв. по 19 год. 06 хв., дізнавачем СД Харківського районного управління поліції № 3 ГУ Національної поліції в Харківській області ОСОБА_5 за адресою: м. Харків, вул. Володимира Пасічника 103 під час якого присутня гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , добровільно видала дізнавачу обручку золотого кольору. Вказану обручку було вилучено та запаковано до сейф-пакету № ICR 0038973.

Вказує, що повернення вилученого майна може негативно вплинути на встановлення істини по кримінальному провадженню, та встановлення усього кола осіб, причетних до скоєння вказаного кримінального правопорушення, оскільки у разі повернення зазначеного майна, можуть бути вжиті заходи та вчинені дії, направленні на його знищення, що може значно ускладнити або взагалі унеможливити встановлення об?єктивної істини у кримінальному проваджені, а також проведення необхідних слідчих дій.

Прокурор в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутністю, вимоги клопотання підтримав.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що Харківським районним управлінням поліції №3 ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000313 від 22 травня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

З копії витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що 20 травня 2025 року ЧЧ ХРУП №3 ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення від гр. ОСОБА_4 , з приводу того, що невстановлена особа шахрайським шляхом заволоділа грошовими коштами, її хлопця який здійснив переказ грошових коштів на банківську картку (встановлюється) у сумі 16500 грн., з метою придбати ОСОБА_4 золоту каблучку. Чим останній спричинено матеріальної шкоди.

Відповідно до копії протоколу огляду місця події від 30 травня 2025 року в період часу з 18:54 год. по 19:06 год., дізнавачем СВ ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_5 було проведено огляд місця події за адресою: м. Харків, вул. Володимира Пасічніка 103, у приміщенні каб. 300 гр. ОСОБА_4 в ході огляду добровільно видала каблучку золотого кольору, яку було вилучено та поміщено до сейф-пакету.

Постановою дізнавача СД ХРУП №3 ГУНП в Харківській області від 30 травня 2025 року визнано у якості речового доказу каблучку золотого кольору, яку добровільно видано під час проведення огляду місця події від 30 травня 2025 року.

Згідно з ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатні підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

При цьому, згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання арешту майна в порядку п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя має врахувати можливість використання майна, як доказу у кримінальному провадженні.

На підставі вищевикладеного, слідчий суддя вважає, що на виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України прокурор довів необхідність арешту майна з метою збереження речових доказів та наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч.1 ст.170 КПК України, оскільки майно вилучене під час огляду місця події від 30 травня 2025 року відповідає вимогам ст. 98 КПК України та має значення для забезпечення кримінального провадження.

Що стосується вимоги клопотання про визначення місця зберігання речового доказу, то зазначена вимога задоволенню не підлягає, оскільки арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавленні за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. При цьому, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: перелік майна, на яке накладено арешт; підстави застосування арешту майна; перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Тобто, вимогами процесуального закону не передбачено обов`язку слідчого судді при вирішенні питання про застосування заходу забезпечення у вигляді арешту, визначати місце зберігання відповідного арештованого майна.

Керуючись ст.ст.131-132, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

Клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000313 від 22 травня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на каблучку золотого кольору, яку добровільно видано ОСОБА_4 під час проведення огляду місця події від 30 травня 2025 року.

В іншій частині вимог клопотання відмовити.

Майно, на яке накладено арешт зберігати відповідно до порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1