Справа № 161/3703/25
Провадження № 1-кп/161/698/25
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2025 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000129 від 05 січня 2025 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, не працює, неодруженого, раніше неодноразово судимого, востаннє, вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 лютого 2019 року за ч. 1 ст. 187, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років; ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 22 березня 2023 року замінено невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі на обмеження волі на строк 2 роки 11 місяців; ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 03 вересня 2024 року звільнений умовно-достроково від відбування невідбутої частини покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 4 місяці 25 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст.187 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

представників потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_3 , 04 січня 2025 року, близько 19 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, будучи особою, яка раніше вчиняла розбій, у період дії воєнного стану відповідно до Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» від 24 лютого 2022 року, в останнє продовженого Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 740/2024 від 28 жовтня 2024 року, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 4024- IX від 29 жовтня 2024 року, знаходячись поблизу буд. № 36 по вул. Кравчука у м. Луцьк Волинської області, діючи умисно, з корисливих мотивів, вчинив напад з метою заволодіння чужим майном на потерпілого неповнолітнього ОСОБА_8 , з погрозою застосуванням насильства, небезпечного для його життя і здоров`я, що виразилось у демонстрації металевого кастету та погрозою застосування насильства, яку потерпілий сприйняв, як реальну загрозу його життю та здоров`ю, та подолавши таким чином волю потерпілого до опору, пред`явив вимогу про передачу потерпілим майна, внаслідок чого заволодів грошовими коштами у сумі 200 гривень, шляхом їх переказу на банківську картку № НОМЕР_1 , та грошовими коштами у сумі 700 гривень, заподіявши потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 900 грн.

Крім того, він же, 04 січня 2025 року, близько 20 год. 30 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, будучи особою, яка раніше вчиняла розбій, за попередньою змовою групою осіб, спільно із невстановленою досудовим розслідуванням особою, у період дії воєнного стану відповідно до Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» від 24 лютого 2022 року, в останнє продовженого Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 740/2024 від 28 жовтня 2024 року, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 4024 - IX від 29 жовтня 2024 року, знаходячись на території автостанції №1, що за адресою: вул. Конякіна, буд. 39, у м. Луцьк Волинської області, з корисливих мотивів, маючи умисел спрямований на заволодіння чужим майном, із погрозою застосування насильства, що є небезпечним для життя чи здоров`я особи, нанесли численні удари кулаками в ділянку обличчя потерпілого ОСОБА_9 , після чого, поваливши останнього на землю, нанесли численні удари кулаками та ногами у ділянку голови та тулуба, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді: синців в правій параорбітальній ділянці, в правій поперековій ділянці спини, припухлості м`яких тканин з поверхневим осадненням в правій скуловій ділянці, множинних дрібних саден на чолі, спинці та кінчику носа, в зовнішній частині верхньої повіки лівого ока, в потиличній ділянці зліва, по правій боковій поверхні шиї, по тильній поверхні правої китиці та її пальців, які згідно висновку судово-медичного експерта № 120 від 06 лютого 2025 року, за ступенем тяжкості належать до категорії легких тілесних ушкоджень, після чого погрожуючи застосуванням насильства, небезпечного для життя і здоров`я потерпілого, що виразилось у демонстрації металевого кастету, яку потерпілий сприйняв, як реальну загрозу його життю та здоров`ю, та подолавши таким чином волю потерпілого до опору, ОСОБА_3 спільно з невстановленою досудовим розслідуванням особою, заволоділи майном потерпілого, а сааме, мобільним телефоном марки «Realme 12» із заводським маркуванням ІМЕ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , вартістю 9202 грн. 05 коп., чоловічою сумкою чорного кольору через плече типу «барсетка», вартістю згідно з висновком експерта від 06 лютого 2025 року № СЕ-19/103-25/1495-ТВ 393 грн. 33 коп., безпровідними навушниками вкладишами білого кольору, вартістю згідно із вказаним висновком експерта 123 грн. 33 коп., повербанком марки «WST» білого кольору, ємністю 30000 мА/г, вартістю згідно із вказаним висновком експерта 680 грн., чоловічою курткою чорного кольору з капюшоном, вартістю згідно із висновком експерта 2529 грн., чим завдали ОСОБА_9 майнової шкоди на загальну суму 12927 грн. 71 коп.

За таких обставин, суд приходить до висновку про винуватість ОСОБА_3 в умисних діях, що виразились у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи (розбій), вчиненому особою, яка раніше вчиняла розбій, в умовах воєнного стану, в тому числі, за попередньою змовою групою осіб, та кваліфікує його дії, як вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст.187 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях (злочинах), передбачених ч. 4 ст. 187 КК України визнав повністю та не оспорюючи фактичних обставин, місця, часу, способу заволодіння майном, його вартості, факту нанесення тілесних ушкоджень, про які зазначено в обвинувальному акті, з приводу пред`явленого йому обвинувачення показав, що він дійсно, 04 січня 2025 року, у вечірню пору доби, перебуваючи поблизу буд. АДРЕСА_3, в стані алкогольного сп`яніння, продемонстрував потерпілому ОСОБА_8 кастет та висловив погрозу його застосування у випадку не передачі йому його майна, внаслідок чого отримав від останнього грошові кошти в сукупності 900 гривень. Крім цього, після цієї події, в цей же день, о 20 год. 30 хв., перебуваючи зі своїм знайомим на території автостанції №1, що за адресою вул. Конякіна, 39 у м. Луцьку, спільно, з метою заволодіння майном, наніс численні удари потерпілому ОСОБА_9 , після чого заволоділи речами останнього, в тому числі, мобільним телефоном, наушниками, одягом, тощо. Цивільні позови потерпілих визнав повністю. У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо не карати та вибачення у потерпілих, виявляючи бажання відшкодувати шкоду.

Суд, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

У відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, дані про його особу та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відносить вчинення кримінального правопорушення особою в стані алкогольного сп`яніння та рецедив злочинів.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття.

Водночас, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує конкретні обставини кримінального провадження, його молодий вік, відомості про його стан здоров`я, який не перебуває на обліку у лікарів нарколога і психіатра та за допомогою до них не звертався, відомості про неодноразове притягнення раніше до кримінальної відповідальності та вчинення нових кримінальних правопорушень в період умовно-дострокового звільнення за попереднім вироком, інформацію про те, що він не працевлаштований та суспільно корисною працею не займається, думку потерпілого ОСОБА_9 , який в письмовій заяві щодо визначення міри покарання покладається на розсуд суду згідно Закону, при цьому, на суворому покаранні не наполягав, яку підтримав і його представник в судовому засіданні, представника потерпілого неповнолітнього ОСОБА_8 , яка також не наполягала на суворому покаранні.

З урахуванням наведеного, суд призначає обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, в межах санкції частини статті, за якою його засуджується, та на підставі ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, остаточно йому до відбуття визначає покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна на праві приватної власності, яке неможливе без ізоляції від суспільства.

Суд вважає, що дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, так і іншими особами.

До початку судового розгляду представник потерпілого ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_9 подав цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди в сумі 10000 грн. та матеріальної шкоди в сумі 12927 грн. 71 коп.

В судовому засіданні представник потерпілого - цивільного позивача, підтримав поданий цивільний позов, однак уточнив, що на даний час матеріальна шкода в розмірі 9325 грн. 38 коп. відшкодована, а тому просив задовольнити в частині невідшкодованої суми в розмірі - 3602 грн. 33 коп., а обвинувачений, заявлений до нього цивільний позов визнав повністю.

Заслухавши думки учасників судового розгляду, оглянувши та дослідивши подані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення цивільного позову.

При цьому, визначаючи розмір грошового відшкодування в рахунок моральної шкоди потерпілому ОСОБА_9 , на підставі вимог ст. 1167 ЦК України, суд враховує тяжкість вчиненого злочину щодо нього, глибину фізичних і душевних страждань, виходячи з того, що потерпілий ОСОБА_9 є військовослужбовцем, що встановлено в судовому засіданні, виконує завдання з захисту та оборони територіальної цілісності України від російського загарбника, захищаючи громадян України, інші обставини справи, вимоги розумності і справедливості, відповідно оцінює їх в розмірі 10000 грн., які слід стягнути з обвинуваченого в користь потерпілого, а тому цивільний позов в цій частині підлягає до повного задоволення.

Поряд з цим, слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь цивільного позивача майнову шкоду в сумі 3602 грн. 33 коп., з врахуванням суми відшкодованої, та у зв`язку з визнанням цивільним відповідачем заявлених до нього вимог.

У відповідності до вимог ст.ст. 100, 122, 174 КПК України суд вирішує долю речових доказів та питання судових витрат і накладених арештів.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 128, 368, 370 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років з конфіскацією всього належного йому майна на праві приватної власності.

На підставі ч. 1 ст. 71, ч. 1 ст. 72 КК України, за сукупністю вироків, до покарання призначеного за новим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання, за попереднім вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 лютого 2019 року та остаточно ОСОБА_3 до відбуття визначити покарання у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років 6 (шість) місяців з конфіскацією всього належного йому майна на праві приватної власності.

Запобіжний захід застосований відносно ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити попередній у вигляді тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з дня приведення вироку до виконання.

Зарахувати в строк відбуття покарання ОСОБА_3 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України термін перебування його під вартою (попереднє ув`язнення) з дня його фактичного затримання, тобто з 05 січня 2025 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку, що одному дню тримання вартою відповідає один день позбавлення волі.

Цивільний позов представника потерпілого ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_9 до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_9 майнову шкоду в сумі 3602 (три тисячі шістсот дві) грн. 33 коп., моральну шкоду в сумі 10000 (десять тисяч) грн.

Речові докази: оптичні диски в кількості 3 шт. - залишити при матеріалах справи; шапку синього кольору, частини навушників, банківську картку емітовану АТ КБ «ПриватБанк» бордового кольору № НОМЕР_4 , банківську картку АТ «ПУМБ» червоно-блакитного кольору № НОМЕР_5 , гаманець чорного кольору, ґудзик жовтого кольору - знищити; банківську карту емітовану АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , 05/29, мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi», IMEI1: НОМЕР_6 , IMEI2: НОМЕР_7 , із наявною сім-карткою з номером телефону НОМЕР_8 - повернути ОСОБА_10 .

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 січня 2025 року, а саме, на шапку синього кольору, частини навушників, банківську картку емітовану АТ КБ «ПриватБанк» бордового кольору № НОМЕР_4 , банківську картку АТ «ПУМБ» червоно-блакитного кольору № НОМЕР_5 , гаманець чорного кольору, ґудзик жовтого кольору та на майно, яке вилучене 05.01.2024 в ході проведення обшуку, а саме на: банківську карту емітовану АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , 05/29, мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi», IMEI1: НОМЕР_6 , IMEI2: НОМЕР_7 , із наявною сім-карткою з номером телефону НОМЕР_8 - скасувати.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави витрати пов`язані із залученням експертів для проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 2785 (дві тисячі сімсот вісімдесят п`ять) грн. 65 коп.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою - в той же строк з моменту вручення копії вироку, через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити учасникам судового провадження.

Головуючий:/підпис/

Згідно з оригіналом:

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1