Єдиний унікальний номер 741/112/25
Номер провадження 1-кп/741/70/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2025 року м. Носівка

Колегія суддів Носівського районного суду Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, унесеного до ЄРДР за № 0000161 від 27 серпня 2024 року, відносно ОСОБА_6 за обвинуваченням його у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 304 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

15 січня 2025 року Носівським районним судом Чернігівської області отримано вказаний обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні. Ухвалою Носівського районного суду Чернігівської області від 21 січня 2025 року кримінальне провадження призначено до судового розгляду. Ухвалою суду від 27 червня 2025 року задоволено клопотання прокурора, продовжено ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів до 25 серпня 2025 року включно з утриманням у Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор» без визначення розміру застави.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою на 60 днів без визначення розміру застави, мотивував своє клопотання тим, що обвинувачений обґрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину. Ризики, які стали підставою для застосування щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а саме: ризики переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, та продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення, не зменшилися та не відпали.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_7 не заперечував проти продовження його підзахисному запобіжного заходу у виді тримання під вартою, але просив визначити обвинуваченому альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у мінімальному розмірі, визначеному для особливо тяжких злочинів. Також зазначив, що ризики, що стали підставою для застосування до його підзахисного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на даному етапі розгляду кримінального провадження відпали, оскільки ОСОБА_6 нікуди тікати від суду не збирається, жодним чином не перешкоджає судовому розгляду, впливати на свідків не збирається, крім того він добровільно припинив свої неправомірні дії, тому наразі ризики, про які заявляє прокурор, є надуманими та наразі є неактуальними.

У судовому засіданні обвинувачений підтримав позицію свого захисника.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, колегія суддів робить такий висновок.

Згідно з ч. 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується винятково у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 111 КК України, за який законом передбачене безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк 15 років або довічне позбавлення волі з конфіскацією майна, а тому існує ризик того, що, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим, обвинувачений буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду для уникнення покарання у виді позбавлення волі, впливати на свідків, а також попередити невстановлених на даний час спільників про його викриття, тим самим завдавши шкоди кримінальному провадженню. Колегія суддів також робить висновок, що, перебуваючи на волі, знаючи місцезнаходження речей, за допомогою яких готувався до скоєння злочину, обвинувачений може знищити, сховати або спотворити їх, а також продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується. Крім того, при вирішенні питання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою колегія суддів враховує вік, стан здоров`я обвинуваченого, сімейний та матеріальний стан, а також особливо бере до уваги серйозний характер загрози протиправних дій обвинуваченого для суспільного порядку та їх тяжкість, що дає суду всі підстави для продовження обвинуваченому запобіжного заходу.

Колегія суддів уважає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, а також указані вище ризики, які і стали підставою для застосування щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не зменшилися, а, отже, підстави для зміни запобіжного заходу, застосованого щодо ОСОБА_6 , на більш м`який запобіжний захід відсутні.

Крім того, за приписами ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442-1 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Щодо можливості визначення розміру застави, про що просила сторона захисту, колегія суддів уважає, що з урахуванням фактичних обставин інкримінованого обвинуваченому злочину, ризиків можливого переховування особи та впливу на проведення судового розгляду кримінального провадження, а також з огляду на положення п. 3 ч. 4 ст. 183 КПК України, відсутні підстави для визначення розміру застави.

Ухвалою Носівського районного суду Чернігівської області від 27 червня 2025 року продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 на строк 60 (шістдесят) днів до 25 серпня 2025 року включно з утриманням у Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор» без визначення розміру застави. Закінчити розгляд кримінального провадження до 25 серпня 2025 року неможливо, оскільки судом ще не допитано свідків, обвинуваченого, тому суд уважає, що буде доцільним продовжити ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів без визначення розміру застави.

Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів робить висновок, що клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу, застосованого щодо ОСОБА_6 , підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 331, 369 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Київ, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, на строк 60 (шістдесят) днів до 16 жовтня 2025 року включно, з утриманням у Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор» без визначення розміру застави.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Чернігівського апеляційного суду через Носівський районний суд Чернігівської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3