Провадження №1-кс/522/4968/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2025 року місто Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Відділу поліції №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Приморської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Тараклія, Республіки Молдова, громадянина Республіки Болгарії, із середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у кримінальному провадженні за №0001128 від 22.08.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

слідчого - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

перекладача - ОСОБА_7 , -

ВСТАНОВИВ:

Згідно клопотання, ОСОБА_5 , підозрюється у тому, що він маючи умисел направлений на незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв, без передбаченого законом дозволу, будучи обізнаним із законними умовами поводження з бойовими припасами, усвідомлюючи наслідки своїх суспільно-небезпечних дій, направлений проти громадської безпеки в частині захисту життя та здоров`я людей від негативного впливу руйнуючого характеру вогнепальної зброї, бойових припасів вибухових речовин в результаті їх неконтрольованого обігу, в порушення вимог законодавства України, яким регулюється порядок поводження з вогнепальною зброєю і боєприпасами, вибухових речовин, у тому числі Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12 жовтня 1992 року. Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України №622 від 21.08.1998 року, у невстановлений досудовим розслідуванням, час та місці, невстановленим досудовим розслідуванням шляхом, придбав один корпус ручної осколкової гранат Ф-1 із запалом УЗРГМ-2 та один корпус ручної осколкової гранати РГД-5 із запалом УЗРГМ які з`єднуються між собою та в сукупності утворюють ручну осколкову гранату Ф-1 та один корпус ручної осколкової гранати РГД-5, що належать до бойових припасів.

Усвідомлюючи, що дані предмети являються боєприпасами, а як наслідок розуміючи неправомірність своїх дій, ОСОБА_5 незаконно зберігаючи їх при собі у шкіряній сумці чорного кольору, без передбаченого законом дозволу, переносив ці предмети із собою та незаконно зберігав.

22.08.2025 року, близько 20 год., 30 хв., автопатрулем «Сабур-549», який здійснював заходи із охорони громадського порядку на території обслуговування ВП № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області, в ході відпрацювання виклику на лінію «102», щодо виявлення невстановленого чоловіка із гранатою у руках за адресою: м. Одеса, вул. Торгова, буд. 1-Б, було виявлено ОСОБА_5 , у якого на плечі знаходилась чорна шкіряна сумка, яку останній поклав на землю, на вимогу військовослужбовців НГУ зі складу автопатруля «Сабур-549». В подальшому в ході проведення огляду місця події за вищевказаною адресою, у шкіряній сумці чорного кольору, було виявлено та вилучено один корпус ручної осколкової гранат Ф-1 із запалом УЗРГМ-2 та один корпус ручної осколкової гранати РГД-5 із запалом УЗРГМ, які згідно із актом перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів № 683 від 22.08.2025р., поєднуються між собою і в сукупності утворюють ручну осколкову гранату Ф-1 та ручну осколкову гранату РГД-5, що належать до бойових припасів та придатні до вибуху.

22.08.2025 року о 23 год., 18 хв., ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

23.08.2025 року за результатами досудового розслідування ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України за кваліфікуючими ознаками - незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Факт вчинення вищевказаного кримінального правопорушення ОСОБА_5 підтверджується комплексом зібраних у кримінальному проваджені доказів, а саме:протоколом огляду місця події за адресою: м. Одеса, вул. Торгова, буд. 1-Б від 22.08.2025 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 23.08.2025 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 23.08.2025 року; протоколом затримання особи ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 23.08.2025 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 23.08.2025 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 23.08. 2025 року та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Слідчим зазначено, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України

Так, у клопотанні зазначено, що органом досудового розслідування встановлено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, який обумовлений тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, а тому, побоюючись покарання, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. У тому числі, враховуючи, що на території України запроваджено військовий стан, та підозрюваний не є громадянином України, існує ризик, що ОСОБА_5 може покинути територію України, з метою уникнення кримінальної відповідальності, що значно ускладнить проведення слідчих (розшукових) дій, притягненню останнього до кримінальної відповідальності, а також виконати завдання кримінального провадження, передбачені ст. 2 КПК України.

Крім цього, наявний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, підозрюваний зможе ідентифікувати свідків, знаючи де вони проходять службу - та може впливати на них, з метою зміни ними показів, які будуть надаватися в суді та на досудовому розслідуванні. ОСОБА_5 може ознайомитись з матеріалами кримінального провадження в порядку ст. 220 КПК України та дізнатись анкетні відомості, місце проживання свідків, які були понятими під час проведення слідчих та інших процесуальних дій з метою зміни останніми їх показів.

Крім цього, встановлено наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме продовжувати вчиняти інші злочини. Про наявність зазначеного ризику свідчить та обставина, що підозрюваний на даний час офіційно не працевлаштований, не має засобів для існування, що свідчить про наявність зазначеного ризику, який дає підстави вважати, що підозрюваний може продовжити свою злочинну діяльність та вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки наразі досудовим розслідуванням не встановлено, де та з якою метою підозрюваний придбав вибухонебезпечні предмети. Крім того, на теперішній час ОСОБА_5 притягується до кримінальної відповідальності за вчинення корисливого злочину передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Кожен з вищезазначених ризиків, знаходить своє підтвердження у зібраних матеріалах, які додані до клопотання та обґрунтовують доводи органів досудового розслідування та прокуратури.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити з обставин викладених в ньому.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання слідчого.

Розглянувши клопотання, заслухав думку сторін кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

З наданих до суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Підозра висунута ОСОБА_5 підтверджується матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Згідно практики ЄСПЛ, «для обґрунтованої підозри у значенні пп. с п. 1 ст. 5 Конвенції потрібно, щоб можна було розумно вважати, що зазначені обставини охоплюються однією із статей КК, які визначають злочинну поведінку. Саме тлумачення фактів має бути розумним і враховувати усі елементи правопорушення. Закон, яким визначається правопорушення має відповідати вимогам визначеності та передбачуваності.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що під час судового засідання доведені конкретні обставини, які свідчать про вірогідну причетність ОСОБА_5 до кримінального правопорушення, підозру в якому йому висунуто.

Ступінь доведеності підозри, обвинувачення на цьому етапі провадження не є обставиною, що впливає на обрання запобіжного заходу, оскільки встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Також, слідчий суддя враховує що підозрюваний ОСОБА_5 не має міцних соціальних зв`язків, є громадянином Республіки Болгарія, офіційно не працевлаштований, на теперішній час притягується до кримінальної відповідальності за вчинення іншого кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 189 КК України. Також, слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке за результатами розгляду справи у суді йому може бути призначено покарання, пов`язане з реальним позбавленням волі, тому він може мати намір уникнути кримінальної відповідальності, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину, тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим, вік та стан його здоров`я, міцність соціальних зв`язків.

Крім того, відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», слідчому судді, суду слід враховувати, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Також, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, у провадженні наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.

Крім того, при вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою не може запобігти зазначеним ризикам.

Прокурором під час розгляду клопотання надано достатньо доказів, які свідчать, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Так, у рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010р., суд зазначив: «п.78. Гарантії передбачені п. 3 статті 5 Конвенції покликані забезпечить не компенсацію втрат, а зокрема явку обвинуваченого на судове засідання. Таким чином, вказана сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами які мають забезпечить його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості) при якому перспектива втрати застави, чи дій проти поручителів, у випадку його відсутності появи на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. П. 80. Більше того, сума застави повинна бути належним чином обґрунтована в рішенні суду, а також повинно бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого».

Така ж позиція щодо помірності розміру грошової застави міститься і в рішенні по справі «Єлоєв проти України»: «Закон визначає сукупність обставин, а також критерії, якими повинен керуватись слідчий суддя, суд при визначенні у кожному конкретному випадку розміру застави. Такими обставинами зокрема є майновий та сімейний стан підозрюваного. Європейський суд з прав людини, неодноразово наголошував на тому, що непомірний розмір застави з статками (майновим станом) підозрюваного, є лише формальним виконанням вимог Європейської конвенції з прав людини, тому у своїх рішення суди повинні керуватись також розмірами прибутків підозрюваного. Це означає, що, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, що загроза її втрати утримувало підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язків, а з іншого - її внесення не призвело до втрати ним та його утриманцями засобів для гідного людяного проживання».

Як вбачається з поданого клопотання, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним поводженням з бойовими припасами.

Так, згідно п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, між тим згідно зазначеної статті у виключних випадках, якщо слідчий суддя встановить що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину та покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вказані розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Також, щоб розмір застави можна було вважати таким, який здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя повинен враховувати положення ст. ст. 177, 178 КПК України, та раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю вчиненого злочину. При цьому судді слід мати на увазі, що, виходячи з практики ЄСПЛ, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя при визначенні розміру застави, враховує те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, та вважає що встановлені обставини слугують такими виключними випадками, які на підставі вищевикладених вимог ч. 5 ст. 182 КПК України дозволяють при визначені застави вийти за межі її розміру, передбаченому законом для осіб, підозрюваних у вчинені тяжких злочинів.

Слідчий суддя враховуючи викладені обставини, прийшов до висновку, що відносно підозрюваного є доцільним застосування запобіжного заходу з призначенням застави у розмірі 180 (сто вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 545 040 (п`ятсот сорок п`ять тисяч сорок) гривень.

На думку слідчого судді, саме вказаний розмір застави буде в повній мірі гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного, у випадку її внесення, під загрозою звернення вказаного розміру застави в дохід держави за наявності відповідних для цього підстав (ч. 8 ст. 182 КПК України).

В разі внесення застави слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, визначені ст.194 КПК України.

Частина друга статті 197 КПК України регламентує, що строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 372, 376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Відділу поліції №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Приморської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування, тобто до 20.10.2025 року, включно.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, у розмірі 180 (сто вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 545 040 (п`ятсот сорок п`ять тисяч сорок) гривень, яку дозволити внести на депозитний рахунок, призначення платежу - застава за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу. Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

2) не відлучатися з населеного пункту в якому проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування зі свідками сторони обвинувачення з обставин скоєння кримінального правопорушення;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Строк дії ухвали слідчого судді обчислюється з 22.08.2025 року з моменту фактичного затримання особи та припиняє свою дію 20.10.2025 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: