Справа №: 486/1174/24 Провадження № 1-кп/486/107/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2025 року м. Південноукраїнськ

Південноукраїнський міський суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000187 від 20.04.2024, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.4 ст.185, ч.4 ст.185, ч.2 ст.190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

17.07.2024 до суду надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000187 від 20.04.2024, за ч.2 ст.15, ч.4 ст.185, ч.4 ст.185, ч.2 ст.190 КК України.

Ухвалою суду від 17.07.2024 призначено підготовче судове засідання на 31.07.2024.

31.07.2024 підготовче судове засідання було відкладено на 20.08.2024 у зв`язку з неявкою обвинуваченого.

20.08.2024 обвинувачений ОСОБА_5 в підготовче судове засідання повторно не з`явився, у зв`язку з чим ухвалою суду від 20.08.2024 було відкладено підготовче судове засідання на 05.09.2024 та доручено поліції доставити обвинуваченого приводом.

05.09.2024 в судове засідання було доставлено приводом особу, яка називала себе ОСОБА_5 без документу, який посвідчує особу, внаслідок чого підготовче судове засідання було відкладено на 02.10.2024.

В підготовче судове засідання 02.10.2024 обвинувачений ОСОБА_5 не з`явився, у зв`язку з чим ухвалою суду від 02.10.2024 відкладено підготовче судове засідання на 30.10.2024 та повторно доручено поліції доставити обвинуваченого приводом.

30.10.2024 обвинувачений ОСОБА_5 не з`явився, до суду надійшло повідомлення ВП №3 Вознесенського РУП ГУНП у Миколаївській області про неможливість виконання приводу, оскільки ОСОБА_5 перебуває у Миколаївському зональному відділі ВСП в м.Миколаєві.

Засідання було відкладене для уточнення відомостей щодо місця перебування ОСОБА_5 на 25.11.2024 та в наступному на 24.12.2024.

В підготовче судове засідання 24.12.2024 обвинувачений ОСОБА_5 не з`явився, заяв про зміну місця проживання та про причини не прибуття суд не повідомив.

Ухвалою суду від 24.12.2024 оголошено розшук обвинуваченого на підставі клопотання прокурора у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 був призваний на військову службу, але самовільно залишив військову частину, ухилявся від явки до суду і його місцезнаходження невідоме. Провадження у справ зупинено до розшуку обвинуваченого.

За повідомленням ВП №3 Вознесенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про розшук обвинуваченого, ухвалою суду провадження у справі було відновлено та підготовче засідання призначене на 12.02.2025, яке в подальшому було відкладено на 11.03.2025 та в послідуючому на 01.04.2025.

Обвинувачений ОСОБА_5 жодного разу до суду не з`явився, про причини своєї неявки чи зміну місця проживання не повідомив.

Ухвалою суду від 01.04.2025 оголошено розшук обвинуваченого на підставі клопотання прокурора у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 військову службу не проходить, ухиляється від явки до суду без поважних причин, за місцем свого проживання не з`являється близько трьох місяців. Провадження у справі зупинено до розшуку обвинуваченого.

28.04.2025 до суду надійшов лист ВП№3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області про встановлення місця перебування ОСОБА_5 , до якого додані відомості щодо його місця проживання, контактного номеру телефону та письмове зобов`язання про явку до суду.

Ухвалою суду від 29.04.2025 провадження у справі відновлено та призначене засідання на 14.05.2025.

В підготовче засідання 14.05.2025 ОСОБА_5 не з`явився, про причини своєї неявки чи зміну місця проживання не повідомив.

14.05.2025 ухвалою суду клопотання прокурора задоволено. Оголошено розшук обвинуваченого ОСОБА_5 , надано дозвіл на його затримання для розгляду клопотання прокурора про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою мотивоване тим, що ОСОБА_5 тривалий час ухиляється від явки до суду, обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, передбачених ч.2 ст.15, ч.4 ст.185, ч.4 ст.185 КК України, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, а також у вчиненні нетяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років. При цьому ОСОБА_5 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст.15, ч.4 ст.185, ч.4 ст.185 КК України у зв`язку з усуненням законом караності діяння відповідно до ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна га врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 N? 3886-IX, оскільки вартість викраденого ним майна не перевишує двох неоподатковуваних мінімум доходів громадян станом на 01.01.2024. Водночас ОСОБА_5 неодноразово та систематично порушив покладенні на нього обов?язки, передбачені ч. 7 ст. 42 КПК України, а саме; не прибував за викликом суду та заздалегідь не повідомив про це суд, що свідчить про перешкоджання ним кримінальному провадженню. Вказані вище обставини свідчать про наявність ризиків того, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може переховуватися від суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України) та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України). У даній ситуації тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте у сукупності з іншими обставинами це збільшує ризик втечі обвинуваченого настільки, що його не можливо відвернути, не залишивши обвинуваченого під вартою. На думку сторони обвинувачення існує ризик того, що ОСОБА_5 може переховуватися від суду, доказами зазначеного ризику являється те, що він обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину (ч. 2 ст. 190 КК України), санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі до трьох років, а також має непогашену і незняту судимість за вироком Арбузинського районного суду від 21.08.2024, тому під тяжбою отримання покарання у виді реального позбавлення волі він може в подальшому переховуватись від суду, чим унеможливить виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України. Також прокурора в клопотанні посилається на те, що запобігти ризикам шляхом обрання щодо обвинуваченого ОСОБА_5 більш м?якого запобіжного заходу не є можливим, у зв?язку з тим, що такі не є достатніми для забезпечення належної процесуальної поведінки. Між тим, вік та стан здоров?я обвинуваченого ОСОБА_5 , відсутність на його утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку, є тими факторами, які надають змогу безперешкодно обрати щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи.

24.06.2025 ОСОБА_5 був затриманий та доставлений до суду, у зв`язку з чим ухвалою суду від 25.06.2025 відновлено кримінальне провадження та призначено судове засідання.

В судовому засіданні прокурор підтримав подане ним до суду клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вказавши, що існують ризики ухилення від суду з урахуванням попередньої поведінки обвинуваченого та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. Зазначив, що жодні інші запобіжні заходи не зможуть запобігти цим ризикам з огляду на те, що обвинувачений тривалий час ухиляється від суду.

Обвинувачений вказав, що йому достеменно відомо про те, що відносно нього на розгляді у суді перебуває обвинувальний акт, проте, не з`являвся в судові засідання оскільки не отримував судові повістки, майже весь час знаходиться на підробітках на будівництві. Просив не застосовувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосувати домашній арешт.

Захисник в судовому засіданні заперечував проти клопотання прокурора, вважаючи його необгрунтованим, а запобіжний захід у вигляді тримання під вартою надмірним для обвинуваченого. Просив застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою застосовується до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, передбачених ч.2 ст.15, ч.4 ст.185, ч.4 ст.185 КК України, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, а також у вчиненні нетяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років. При цьому ОСОБА_5 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст.15, ч.4 ст.185, ч.4 ст.185 КК України у зв`язку з усуненням законом караності діяння відповідно до ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна га врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 N? 3886-IX, оскільки вартість викраденого ним майна не перевишує двох неоподатковуваних мінімум доходів громадян станом на 01.01.2024.

Разом з тим, у даному випадку метою застосування запобіжного заходу до ОСОБА_5 є запобігання спробам переховуватися від суду, що передбачено п.п. 1,2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також перешкоджати кримінальному провадженню, саме шляхом неявки за викликом до суду (.

Суд вважає доведеним ризик переховування обвинуваченого від суду, оскільки ОСОБА_5 тривалий час ухилявся від явки в судові засідання, перше підготовче судове засідання було призначено на 31.07.2024 року та наразі ще не відбулося, через що обвинувачений і був оголошений в розшук.

З огляду на обґрунтованість обвинувачення, доведеність ризиків, які визначено ст.177 КПК України (переховування від суду, перешкоджання кримінальному провадженню шляхом неявки за викликом до суду), а також з огляду на дані про особу обвинуваченого, суд вважає, що на даному етапі провадження встановленим ризикам можливо запобігти лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Виходячи з вищевикладеного суд вважає, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не здатен запобігти ризикам, передбаченим п. 1, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, та забезпечити виконання обвинуваченим його процесуальних обов`язків.

Отже, суд приходить до висновку, що клопотання про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 60 днів підлягає задоволенню.

Частиною 3 ст.183 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Так, ч.4 та ч.5 ст.182 КПК України визначено, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, визначається від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суд вважає за необхідне визначити обвинуваченом заставу у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60 560 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 183, 191,193,314-315, 371-372, 376,392,394-395 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 24.08.2025 включно.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_5 розмір застави: 20 (двадцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 60560 грн.

В разі внесення застави обвинуваченим або іншими особами покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до прокурора або суду, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання на території України.

В задоволенні клопотання сторони захисту про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, що перебуває під вартою, з моменту отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали складено та підписано 26.06.2025