печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах 1-го відділу (розслідування злочинів скоєних проти особи) управління розслідування особливо важливих кримінальних проваджень Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

В С Т А Н О В И В :

В провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах 1-го відділу (розслідування злочинів скоєних проти особи) управління розслідування особливо важливих кримінальних проваджень Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обґрунтовуючи подане клопотання сторона обвинувачення вказує, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України за процесуальним керівництвом Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 23.07.2024за № 0001127 за підозрою ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України.

У клопотанні вказано, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , володіючи організаторськими здібностями та якостями лідера, керуючись корисливим мотивом і прагнучи отримання стабільного незаконного прибутку, у достовірно не встановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 24.07.2024, вирішив створити та очолити стійке об`єднання - організовану групу, з метою протиправного особистого збагачення, шляхом вчинення систематичного незаконного обігу психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, які полягали у незаконному придбанні, зберіганні та пересиланні з метою збуту, а також незаконному збуті психотропної речовини, обіг якої обмежено - метамфетамін та наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу - канабіс на території України.

ОСОБА_7 розуміючи, що вказана діяльність є протиправною, має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовлена тяжкими наслідками не лише для здоров`я конкретної особи, а й для здоров`я населення в цілому, у зв`язку з чим потребує чітких та узгоджених дій значної кількості людей, маючи намір здійснювати такі діяння протягом тривалого періоду часу, спланував досягнути поставленої мети за рахунок створення і керування стійким об`єднанням - організованою групою, до складу якої в різний час, окрім ОСОБА_7 , ним особисто з їх подальшим погодженням було залучено: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_5 та інших не встановлених на цей час, досудовим розслідуванням, осіб.

Відповідно до плану створення та діяльності організованої групи ОСОБА_7 розподілив ролі та функції між співучасниками вчинення злочинів, а також розробив механізм і стійку структуру підпорядкування членів організованої групи, визначивши окремі структурні частини організованої групи та керівників цих частин.

Так, найвищу ланку у організованій групі ОСОБА_7 відвів собі, як організатору організованої групи та її вищому керівнику, а також ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , на рівні з собою визначив роль виконавців організованої групи, які безумовно, чітко і своєчасно повинні були виконувати всі вказівки ОСОБА_7 . При цьому саме ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_9 та ОСОБА_8 мав визначати напрямки діяльності організованої групи, ролі співучасників, стійке положення кожного з них, розробляти плани вчинення злочинів, координувати їх злочинну діяльність згідно зі стійкою побудовою групи, приймати рішення про включення до складу організованої групи нових членів, здійснювати контроль за їх діяльністю через підпорядкованих безпосередньо йому членів, за необхідності особисто приймати участь у вчиненні злочинів, розподіляти отримані злочинним шляхом кошти.

Крім того, ОСОБА_7 , як організатор організованої групи поклав на ОСОБА_9 та ОСОБА_8 обов`язок з придбання, зберігання та пересиланні з метою її подальшого збуту відповідними учасниками структурних частин організованої групи, збуті психотропних речовин та наркотичних засобів, а також акумулювання грошових коштів, отриманих внаслідок здійснення злочинної діяльності та передачі ОСОБА_7 .

Друга ланка у організованої групи була відведена особам, яких керівники організованої групи визначили збувачами психотропних речовин та наркотичних засобів на території Дніпропетровської області та на території інших областей (далі - збувачі) з метою здійснення безперебійного ведення злочинної діяльності.

На збувачів, зокрема покладався обов`язок з пошуку клієнтів, залежних від вживання психотропних речовин та наркотичних засобів, осіб, яким за грошові кошти, здійснювався збут таких речовин шляхом передачі з рук в руки або надсилання засобами поштового сервісу, та отримання грошових коштів за збут вказаних речовин та засобів шляхом отримання готівкових коштів а в окремих випадках шляхом переведення грошових коштів на підконтрольні карткові рахунки збувачів.

Вказані особи, безпосередньо підпорядковувались старшим своїх груп та керівникам структурних частин організованої групи, підшуковували залежних від вживання психотропних речовин та наркотичних зсобів осіб, яким їх реалізовували. Звітували перед керівниками про кількість реалізованих психотропних речовин та наркотичних засобів, про їх залишок, здійснювали замовлення поставок, передавали грошові кошти отримані від їх збуту.

Досудовим розслідуванням зокрема встановлено, що збувачами психотропних речовин та наркотичних засобів є: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_5 .

Таким чином, створена ОСОБА_7 організована група, завдяки розробленим ними структурних підрозділів та учасниками, убезпечувала себе від викриття і діяла на території Дніпропетровської області в наступному складі учасників: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_5 та інших не встановлених досудовим розслідуванням осіб.

Крім того, встановлено що придбання наркотичних засобів, психотропних речовин здійснювалась ОСОБА_7 - організатором організованої групи, шляхом налаштування постійних каналів зв?язку, засобами інтернет-месенджерів, одним з яких є мобільний додаток «Telegram», з не встановленими особами, які не встановленим способом передавали замовлену наркотичні засоби, психотропні речовини безпосередньо за місцем проживання ОСОБА_7 , залишались у попередньо обумовлених місцях або передавались іншим невстановленим особам з числа організованої групи та розподілялась між її учасниками для здійснення збуту.

У ході досудового розслідування встановлено, що організована група здійснювала всі злочинні дії завідома організатора - ОСОБА_7 , який визначив особисто підзвітних йому осіб - ОСОБА_9 та ОСОБА_8 . Так, відповідно до покладених функцій повинні були здійснювати підшукування безпосередніх виконавців (збувачів) з числа знайомих їх осіб. У подальшому надавати їм наркотичні засоби та психотропні речовини для подальшого здійснення збуту виконавцями.

Так, у ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_9 для здійснення злочинної діяльності підшукав осіб: ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_5 , на яких покладалась функція здійснення зберігання з метою збуту та збуту наркотичних засобів, психотропних речовин. Грошові кошти за збуту психотропну речовину та наркотичні засоби останні передавали способом з рук в руки ОСОБА_9 під час особистих зустрічей, або надсилали на визначені останнім банківські рахунки.

Так, у ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_8 для здійснення злочинної діяльності підшукав осіб: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , на яких покладалась функція здійснення зберігання з метою збуту та збуту наркотичних засобів, психотропних речовин. Грошові кошти за збуту психотропну речовину та наркотичні засоби останні передавали способом з рук в руки ОСОБА_8 під час особистих зустрічей, або надсилали на визначені останнім банківські рахунки.

У ході досудового розслідування встановлено, за вказівкою керівника організованої групи - ОСОБА_7 , порошкоподібна речовин - метамфетамін розповсюджувався приблизно по 300 (триста) гривень за один пакет з полімерного матеріалу з фіксатором, в якому міститься приблизно 0, 0281 г зазначеної речовини та збували наркотичні засоби «канабіс» за оптовими цінами, які встановлювались між покупцем та ОСОБА_7 . У подальшому, отримані грошові кошти в загальній сумі акумулювались у готівковій формі ОСОБА_7 або на підконтрольних йому банківських рахунках та розподілялись між учасниками організованої групи, направлялись на купівлю нових наркотичних засобів та психотропних речовин у невстановлених осіб для подальшого збуту учасниками організованої групи.

Так, ОСОБА_7 , діючи як організатор організованої групи, спільно з її керівниками ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , у достовірно не встановленому досудовим розслідуванням місці, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 19.11.2024 при не встановлених досудовим розслідуванням обставинах, в межах спільного злочинного плану, який був відомий всім учасникам організованої групи, спрямований на досягнення загальної мети діяльності, реалізуючи умисел, направлений на збут психотропної речовини, обіг якої обмежено - метамфетамін та наркотичний засіб, який знаходиться у незаконному обігу - канабіс передали ОСОБА_5 для здійснення роздрібної торгівлі фасованими дозами наркозалежним особам з числа жителів Дніпропетровської області.

У свою чергу ОСОБА_5 , в межах спільного злочинного плану, який був відомий всім учасникам організованої групи, спрямований на досягнення загальної мети діяльності, реалізуючи умисел, направлений на незаконне придбання, зберігання та пересилання з метою збуту психотропної речовини, обіг якої обмежено - метамфетамін та наркотичних засобів - які знаходяться у незаконному обігу - канабіс, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання 19.11.2024, о 18 годині 13 хвилин, попередньо розфасувавши останню, перенесла її частину до відділення № 5 ТОВ «Нова Пошта», що розташоване за адресою: Дніпропетровська обл., м. Нікополь, вул. Електрометалургів, 42-б, де о 18 год 13 хв вказавши свої анкетні дані та абонентський номер: НОМЕР_1 , сформувала поштове відправлення з ТТН № 3251, куди помістила психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін загальною масою 6, 57 г та наркотичний засіб, який знаходиться у незаконному обігу - канабіс загальною масою 555 г, яку незаконно переслала гр. ОСОБА_16 ( АДРЕСА_1 , відділення №38).

За відправку наркотичних засобів, грошові кошти були перераховані на невстановлений досудовим розслідуванням підконтрольний банківський рахунок учасника організованої групи - ОСОБА_5 , після чого, грошові кошти у готівковій формі учасником організованої групи - ОСОБА_5 передано невстановленим способом ОСОБА_9 .

24.04.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України, а саме у вчиненні незаконного придбання, зберігання, пересиланні з метою збуту та збут психотропних речовин та наркотичних засобів у складі організованої групи.

Необхідність застосування до ОСОБА_5 виняткового запобіжного заходу - тримання під вартою обумовлюється необхідністю забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та наявністю ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Вказаний ризик обґрунтовується тим, що підозрюваному повідомлено про підозру у вчиненні особливо тяжких злочинів, вчинених у складі організованої групи, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дев?яти до дванадцяти років. Повідомлення про підозру повністю підтверджується матеріалами кримінального провадження, усвідомлюючи невідворотність покарання у разі визнання його винним, яке пов`язане із позбавленням волі за вчинення вказаних кримінальних правопорушень, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Крім того, на цей час існують ризики, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України - знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Вказаний ризик обґрунтовується тим, що на даний час у вказаному кримінальному провадженні не встановленні всі обставини, які підлягають доказуванню, зокрема не встановлено всіх причетних до вчинення кримінальних правопорушень осіб, спосіб та місце виготовлення психотропних речовин та наркотичних засобів, механізм отримання грошових коштів, отриманих внаслідок здійснення збуту наркотичних засобів та психотропних речовин, отже для уникнення покарання за скоєння особливо тяжких злочинів підозрюваний може самостійно, або за допомогою інших учасників знищити, сховати або спотворити речі і документи, які можуть мати значення речових доказів у кримінальному провадженні та які на даний час не відшукані органом досудового розслідування.

Існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на свідків, потерпілих, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні. Зокрема, підозрюваний з метою уникнення кримінальної відповідальності для себе, своїх спільників, будучи обізнаним про особисті дані свідків обвинувачення, може вчинити дії направлені на примушення до зміни наданих раніше свідчень допитаними особами.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є потерпілими та свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Ризик передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином обґрунтовується тим, що у разі обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою неможливо буде запобігти контактам ОСОБА_5 з іншими невстановленими співучасниками вчинення злочину, з якими останній перебуваючи на свободі зможе вільно спілкуватись та координувати їхні дії щодо приховування слідів та засобів вчинення кримінальних правопорушень.

Так, підозрюваний може повідомити форми і методи роботи правоохоронних органів України, що стали йому відомі у зв`язку із набуттям статусу підозрюваного. Крім того з метою ухилення від кримінальної відповідальності він зможе як сам, так і на його вимогу використовуючи інших осіб, шляхом умовлянь, погроз видати інформацію про інших учасників злочину, чи шляхом підкупу впливати, або вимагати впливу на свідків вчиненого злочину, відомості про які він може отримати як з копій матеріалів кримінального провадження так із інших джерел.

Також існує ризик іншим чином перешкодити кримінальному провадженню, який може бути виражений у створенні підозрюваним штучних доказів та підбурення осіб, які не були свідками кримінального правопорушення, до дачі завідомо неправдивих свідчень на підтвердження висунутих ним у подальшому захисних версій. Також зазначений ризик може бути реалізований підозрюваним шляхом зловживання процесуальними правами, що може виразитись у неявці для проведення слідчих дій у справі чи затягуванні з отриманням та ознайомленням з процесуальними документами, вручення яких чи надання для ознайомлення є обов`язковим під час проведення досудового розслідування. Окрім цього, підозрюваний зможе попередити інших учасників злочинів, які наразі не встановлені органом досудового розслідування, надавши їм відповідні настанови та поради, щодо подальших спільних дій, а також обговорити з ними спільну версію своєї невинуватості у злочинах, таким чином перешкоджати провадженню іншим чином.

Існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обґрунтовується тим, що підозрюваний може і надалі вчиняти кримінальні правопорушення, у тому числі з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється, адже відповідно до зібраних доказів ОСОБА_5 не збирався завершувати свою злочинну діяльність.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала, посилаючись на викладені в ньому підстави, а також просить клопотання задовольнити.

Захисник та підозрюваний заперечували щодо задоволення клопотання, вважаючи його безпідставним та необґрунтованим.

Слідчий суддя, вислухавши доводи сторін, вивчивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання, приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, але не доведе обставин щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначено у клопотанні.

Згідно з ч. 7 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто - тримання під вартою.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до вимог п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини, а саме: рішення «Нечипорук і Йонкало проти України», п. 175; «Cebotari v. Moldova», п. 48; «Fox, Campbell and Hartley v. the UK», n. 32, яка вказує на те, що слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин, та в даному випадку вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться в долучених в обґрунтування клопотання матеріалах.

Описана у клопотанні фабула кримінального провадження з наданими поясненнями у судовому засіданні прокурором, дає слідчому судді підстави дійти висновку про наявність в діях ОСОБА_5 ознак інкримінованих йому злочинів.

Таким чином, досліджені матеріали клопотанні, які зазначені вище, в сукупності з обставинами кримінального правопорушення, дають слідчому судді підстави дійти до висновку про наявність обґрунтованої підозри та причетності ОСОБА_5 до інкримінованого діяння.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, при вирішені питання, чи було особу «обвинувачену в кримінальному правопорушенні» для цілей статті 6 Конвенції, необхідно виходити з таких трьох критеріїв: категорія даного провадження згідно з національним законодавством; суттєві характерні риси цього провадження; вид та суворість міри покарання, яке можу бути призначено заявникові. [«O. v. Norway», n. 33926].

«Законність» тримання під вартою з погляду національного закону не завжди є вирішальним чинником. Європейський суд з прав людини зазначає, що тримання під вартою протягом зазначеного періоду має відповідати меті пункту 1 статті 5 Конвенції, яка забороняє безпідставне позбавлення свободи. [«Гаважук проти України», п. 63654]; [«Мурукін проти України», п. 34]; [«Буряга проти України», п. 54655]; [«Фельдман проти України», п. 68656].

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема можливість переховування від органів досудового розслідування з метою уникнення від кримінальної відповідальності, вчинення впливу на інших учасників кримінального провадження, в тому числі тих, з якими злочин вчинено у співучасті, можливість сховати чи знищити речі, які мають значення для кримінального провадження, а також доведена можливість впливу на свідків.

Отже, слідчий суддя у відповідності до положень ст.ст. 176, 177, 178 КПК України враховує тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 , за вчинення тяжкого злочину, а тому відповідно до п. 4 ст. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а відтак слідчий суддя вважає, що на даному етапі досудового розслідування кримінального провадження слід застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 22.06.2025 включно.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 176, 177, 178, 182, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах 1-го відділу (розслідування злочинів скоєних проти особи) управління розслідування особливо важливих кримінальних проваджень Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 22.06.2025 включно, із утриманням в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, розташованому за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 13.

Взяти підозрювану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під варту в залі суду.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1