Справа № 461/2394/25
Провадження № 1-кп/461/409/25
УХВАЛА

28.04.2025 року Галицький районний суд м.Львова

в складі: головуючої судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потрепілого ОСОБА_6

представника потерпілого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових №0003502 від 27.12.2024 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

в провадженні Галицького районного суду м. Львова знаходиться кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Адвокат ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 заявив клопотання, в якому просить суд скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 13 січня 2025 року, в частині заборони володіння та користування транспортним засобом марки «Renault Trafic», номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , та передати вказаний транспортний засіб власнику на відповідальне зберігання.

В обґрунтування заявленого клопотання покликаються на те, що на даній стадії кримінального провадження в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, оскільки на даний час огляд автомобіля проведено, отримано усі необхідні судові експертизи, досудове розслідування завершено.

Адвокат ОСОБА_7 звернувся до суду із клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду міста Львова від 13.01.2025 у кримінальному провадженні № 0003502, на автомобіль марки "Ford Escape", реєстраційний номер НОМЕР_2 , в цілому (на його комплектуючі деталі, вузли, агрегати та інше обладнання), який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить ОСОБА_8 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Клопотання мотивоване тим, що на даний час у кримінальному провадженні автомобіль експертами оглянутий, з автомобілем слідчим про ведено всі необхідні слідчі дії (слідчий експеримент та судові експертизи), причину ДТП встановлено, що зафіксовано відповідними протоколами та висновками, досудове розслідування завершено, а тому вважає, що відпала потреба в подальшому застосуванні арешту.

Прокурор ОСОБА_9 клопотання заперечила, зокрема, зазначила, що транспортні засоби зберігають на собі сліди кримінального правопорушення, тобто відповідають вимогам ст. 98 КПК України, вважає клопотання передчасними.

Заслухавши сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Судом встановлено, що ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 13 січня 2025 року у кримінальному провадженні № 0003502 накладено арешт на автомобіль марки «Renault Trafic», номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 .

Також ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду міста Львова, від 13 січня 2025 накладено арешт на автомобіль марки "Ford Escape", реєстраційний номер НОМЕР_2 , в цілому (на його комплектуючі деталі, вузли, агрегати та інше обладнання), який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить ОСОБА_8 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, і згідно ч.1 ст.131 КПК України застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Накладаючи арешт, слідчий суддя виходив з того, що автомобілі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

До матеріалів клопотання не долучено жодних доказів того, що на сьогодні відпала потреба у накладенні арешту, окрім пояснень заявників.

За таких обставин вважаю, що у скасуванні арешту слід відмовити, оскільки такі подані передчасно і особами, що звернулись із клопотаннями, не доведено, що арешт накладено необґрунтовано чи в його застосуванні відпала потреба.

Окрім цього, перевіривши підставність надіслання обвинувального акту відповідно до ст. 314 КПК України, заслухавши висновок прокурора та думку інших учасників судового провадження щодо можливості призначення судового розгляду, суд вважає, що кримінальне провадження підсудне Галицькому районному суду м. Львова, підготовлене та підлягає до судового розгляду.

Підстав для прийняття рішень передбачених п.1-4 ч.3 ст.314 КПК України немає.

Обвинувальний акт складений слідчим та затверджений прокурором, відповідає вимогам ст.291 КПК України, відтак, підстав для повернення обвинувального акту прокурору на підставі п.3 ч.3 ст.314 КПК України не вбачається.

Заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд вважає за необхідне кримінальне провадження прийняти до провадження та призначити до судового розгляду.

Керуючись ст.ст. 314-316, 170, 174 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту майна відмовити.

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_7 про скасування арешту майна відмовити.

Кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України - прийняти до провадження Галицького районного суду м. Львова.

Справу призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Галицького районного суду м. Львова (м.Львів, вул. Чоловського, 2) на 05.05.2025 року о 14.30 год.

Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя ОСОБА_1