Справа № 163/537/22
Провадження № 1-кп/163/17/25
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2025 року Любомльський районний суд Волинської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 в режимі відеоконференції,

захисника ОСОБА_5 в режимі відеоконференції,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області кримінальне провадження №0000245 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Ковель Волинської області, що зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, середньої освіти, одруженого, працюючого водієм, раніше не судимого, РНОПП: НОМЕР_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 01 березня 2022 року близько 17 години 25 хвилин, слідуючи на виїзд з України в Республіку Польща, перебуваючи в зоні прикордонного контролю пункту пропуску для міжнародного автомобільного сполучення «Ягодин», що в селі Старовойтове Ковельського району Волинської області будучи військовозобов`язаним, діючи умисно, усвідомлюючи значення та суспільно-небезпечний характер власних дій та керуючи ними, запропонував інспектору прикордонної служби 1-ї категорії відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » І категорії (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 , який відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» та Закону України «Про Державну прикордонну службу України», є службовою особою правоохоронного органу, у зв`язку із здійсненням правоохоронних і правозастосовних функцій, та який згідно посадової інструкції та п. 14 «Плану запровадження та забезпечення заходів здійснення правового режиму воєнного стану в Україні», затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України № 181-р від 24 лютого 2022 року (далі - Плану) зобов`язаний вживати заходів щодо заборони виїзду громадянам, які перебувають на військовому або спеціальному обліку у Міністерстві оборони України, Службі безпеки України чи Службі зовнішньої розвідки України, змінювати місце проживання (місце перебування) без дозволу військового комісара або керівника відповідного органу Служби безпеки України чи Служби зовнішньої розвідки України, та в подальшому надав неправомірну вигоду в розмірі 500 (п`ятсот) доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 01 березня 2022 року становить 14 627 гривень 45 копійок, які поклав у належний йому паспорт громадянина України з документами для оформлення за те, щоб він з використанням наданого йому службового становища не перешкоджав йому, як особі віком від 18 до 60 років, яка перебуває на військовому або спеціальному обліку у Міністерстві оборони України, Службі безпеки України чи Службі зовнішньої розвідки України, змінювати місце проживання (місце перебування) без дозволу військового комісара або керівника відповідного органу Служби безпеки України чи Служби зовнішньої розвідки України, обмежувати проходження альтернативної (невійськової) служби та дозволив виїзд з України за кордон. Відразу після цього, ОСОБА_6 з дотриманням вимог ст. 24 Закону України «Про запобігання корупції» відмовився від одержання неправомірної вигоди та повідомив про це на лінію «102».

Таким чином, ОСОБА_4 запропонував та надав службовій особі неправомірну вигоду за не вчинення службовою особою, в інтересах особи яка пропонує, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, тобто вчинив кримінальне правопорушення, що передбачене ч.1 ст.369 КК України.

Обвинувачений в судовому засіданні заявив, що не оспорює і визнає доведеними час, місце, спосіб, мотив вчинення ним злочину та фактичні обставини обвинувачення, а його показання відповідають змісту обвинувального акта.

При згоді сторін кримінального провадження суд, дослідив докази в порядку ч.3 ст.349 КПК України, попередньо пересвідчившись у відсутності сумнівів у добровільності їх позиції, та що сторони розуміють зміст цих обставин при роз`ясненні обмеження права оскарження таких обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин суд приходить до висновку, що повністю доведено винуватість ОСОБА_4 у пропозиції та наданні службовій особі неправомірної вигоди за не вчинення службовою особою, в інтересах особи яка пропонує, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.369 КК України.

Обираючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер і тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання.

До пом`якшуючих обставин суд відносить те, що обвинувачений щиро кається у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину.

Обтяжуючі обставини не інкримінувались і судом не встановлені.

Як вбачається з обвинувального акту, характеризуючих особу обвинуваченого матеріалів, а також усних показань обвинуваченого, пояснень прокурора за час проведення досудового розслідування обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, своїми діями активно сприяв розкриттю злочину.

Відповідно до обвинувального акта обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Факт щирого каяття ОСОБА_4 у вчиненому злочині знайшов своє підтвердження і в судовому засіданні, про що об`єктивно засвідчила його поведінка та визнання вини за інкримінованим кримінальним правопорушенням.

Щодо активного сприяння у розкритті злочину, то як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 в ході досудового розслідування відразу надав визнавальні показання у вчиненні кримінального правопорушення та вказав на обставини його вчинення, які в подальшому знайшли своє підтвердження.

Суд також враховує позицію прокурора, який вважає, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.

Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що по справі встановлено сукупність пом`якшуючих обставин, яка, на думку суду, істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення.

За вказаних обставин суд приходить до висновку, що покарання ОСОБА_4 за ч.1 ст.369 КК України слід призначити в межах закону, за яким він притягується до кримінальної відповідальності, у виді штрафу.

Готівкові кошти, як речові докази належить конфіскувати в порядку ст.ст.96-1, 96-2 КК України.

Питання про долю оптичного диска DVD-R вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати на проведення експертизи згідно із ст.124 КПК України слід покласти на обвинуваченого.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосований, клопотання про застосування такого заходу не заявлено.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.369 КК України, і за цим законом призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Долю речових доказів і документів визначити таким чином :

- грошові кошти загальною сумою 500 доларів США, а саме: чотири банкноти номіналом по 100 доларів США кожна з серійними номерами HG76480333B G7, AB 81692040 A B2, HB 44118831H B2, KL98629993CL12, та дві банкноти номіналом по 50 доларів США кожна з серійними номерами MB39695290A B2, MB 08720368D B2, в порядку ст.ст.96-1, 96-2 КК України, - конфіскувати у власність держави;

- носій електронної інформації оптичний диск СD-R для лазерних систем зчитування СD-R 80 CWLHT-2144P325, який зберігається в матеріалах кримінального провадження №0000245, - залишити в даних матеріалах кримінального провадження.

Накладений ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 03.03.2022 арешт на речові докази скасувати.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави процесуальні витрати в сумі 1 372 гривні 96 копійок за проведення судової технічної експертизи.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів із дня його проголошення через Любомльський районний суд.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий : суддя ОСОБА_1