Справа № 569/6535/25
УХВАЛА

10 квітня 2025 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі:

в особі слідчого судді ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

слідчого - ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника підозрюваного адвоката- ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Рівненській області майора поліції ОСОБА_4 , яке погоджено прокурором у кримінальному провадженні прокурор відділу протидії порушенням прав людини у правоохоронній та пенітенціарній сферах Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 307 КПК України,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Рівненській області майор поліції ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням яке погоджене прокурором у кримінальному провадженні прокурор відділу протидії порушенням прав людини у правоохоронній та пенітенціарній сферах Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_5 , за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_8 , в порушення вимог Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними», діючи умисно, з корисливих мотивів, за грошову винагороду у розмірі 5650 грн, які близько 13 год 15 хв 18.01.2025 надійшли на надану ним ОСОБА_8 банківську картку № НОМЕР_1 , у період часу з 13 год 20 хв по 14 год 20 хв 18.01.2025 у точно невстановленому місці у сел. Квасилів Рівненського району незаконно придбав 37 таблеток, що містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено бупренорфін, масою 0,074 г.

Надалі, ОСОБА_5 , зберігаючи вказаний наркотичний засіб при собі, реалізовуючи подальші домовленості, досягнуті із ОСОБА_8 щодо перевезення та збуту наркотичного засобу, близько 14 год 25 хв 18.01.2025 за допомогою маршрутних таксі виїхав із сел. Квасилів до с. Оржів Рівненського району Рівненської області з метою доставки наркотичного засобу до ТОВ «Одек Україна», куди прибув близько 16 год 45 хв 18.01.2025. Будучи повідомленим ОСОБА_8 про те, що на ТОВ «Одек Україна» на наркотичний засіб буде очікувати засуджений ОСОБА_9 , при цьому, усвідомлюючи, що останні є засудженими та відповідний наркотичний засіб надійде до місць обмеження і позбавлення волі, на виконання вказівок ОСОБА_8 близько 17 год 10 хв, знаходячись на вулиці Заводській, 9 у с. Оріжів Рівненського району, ОСОБА_5 підійшов до паркану із ТОВ «Одек Україна», де здійснив перекидання пакунку із вмістом 37 таблеток, що містять у своєму складі наркотичний засіб бупренорфін, для ОСОБА_9 , який знаходився з іншої сторони на території ТОВ «Одек Україна», та безпосередньо отримав відповідний наркотичний засіб для його доставлення у ДУ «Городоцький виправний центр (№ 131)» та подальшого збуту ОСОБА_8 .

Таким чином, своїми умисними протиправними діями, які виразились у незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні з метою збуту та збуті наркотичного засобу, за попередньою змовою групою осіб, у місце позбавлення волі, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Так, 09.04.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами та доказами, іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності;

Разом з тим, на підставі ст. 177 КПК України, слід зазначити обставини, які свідчать про те, що наявні ризики, які виправдовують тримання під вартою ОСОБА_5 , а саме, необхідністю запобігти спробам останнього:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на інших підозрюваних у кримінальному провадженні та вчинити інші кримінальні правопорушення.

Обґрунтування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України, тобто переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду - вказаний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який, передбачено безальтернативне понесення винною особою покарання у вигляді позбавлення волі строком від 6 до 10 років, із конфіскацією майна. Відтак, розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання. Вказані обставини, на думку сторони обвинувачення, є вагомим психологічним фактором, який може сприяти переховуванню підозрюваного від суду та не з`явленню ним на виклики.

Обґрунтування ризику, передбаченого ч. 3 ст. 177 КПК України, тобто незаконно впливати на інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні вказаний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_5 як особа, яка безпосередньо придбала, зберігала та здійснила збут наркотичного засобу з метою його подальшого збуту у виправний центр, шляхом умовляння, залякування та здійснення інших протиправних дій може впливати на інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні із метою надання ними показань для покращення свого становища. Зазначене однозначно шкодитиме об`єктивному досудовому розслідуванню та подальшому судовому розгляду цього кримінального провадження.

Обґрунтування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто вчинити інше кримінальне правопорушення - вказаний ризик підтверджується тим, що з матеріалів кримінального провадження, зокрема, негласних слідчих (розшукових) дій вбачається, що такою незаконною діяльністю підозрюваний займається на постійній основі, що також перевірятиметься та відповідним фактам надаватиметься юридична оцінка в ході подальшого досудового розслідування.

Вивченням особи ОСОБА_5 на даний час встановлено, що він працездатний, однак не працевлаштований, не одружений, не похилого віку, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою, не страждає. Даних, які б вказували на неможливість застосування до ОСОБА_5 вказаного запобіжного заходу, не встановлено.

При з`ясуванні обставин, які відповідно до ст. 178 КПК України, також слід врахувати при застосуванні до ОСОБА_5 , запобіжного заходу:

- наявність вагомих доказів про вчинення підозрюваним вищевказаного кримінального правопорушення;

- тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, яке передбачає відповідальність у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років, та відповідно до положень ст. 12 КК України є тяжким злочином;

- вік, стан здоров`я та репутацію підозрюваного;

- ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

З огляду на вказані обставини, застосування інших більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного ОСОБА_5 , що зможуть забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України, окрім як тримання під вартою, неможливе.

З урахуванням обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , зважаючи на його майновий та сімейний стан, існуючі ризики передбачені ст. 177 КПК України, доцільним при застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначити заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в розмірі 242 240 грн.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, посилаючись на викладені у ньому обставини. Просили обрати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід - тримання під вартою із визначенням застави у розмірі, 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник заперечили з приводу задоволення клопотання. Просили обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши пояснення слідчого, підозрюваного, захисника, думку прокурора, дослідивши надані слідчим матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Судом вставлено, що в провадженні старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Рівненській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000702 від 07.11.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

09.04.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а прокурор при розгляді клопотання довели про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, однак достатніх доказів про існування ризиків, про які зазначає у клопотанні слідчий не надано та не доведено.

Як передбачено ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.

Аналізуючи ризик переховування від органів досудового розслідування та суду в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v.Moldova (Бекчиєв проти Молдови)).

Водночас, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчим суддею повинно бути проведено аналіз всіх ризиків, визначених ч.1 ст.177 КПК України з урахуванням особливостей даного кримінального провадження та особи підозрюваного, як того вимагають норми чинного законодавства України та міжнародного законодавства, зокрема практика ЄСПЛ, яка відповідно до ч.5 ст.9 КПК України застосовується у кримінальному процесуальному законодавстві України (Рішення у справі «Смирнова проти Росії», скарги №46133/99 та 48183/99, від 08.06.1995 у справі «Ягчі і Саргін проти Туреччини», Рішення у справі «Вренчев проти Сербії» від 23.09.2008).

Враховуючи вище викладене, з урахуванням обставин, передбачених ст. 178 КПК України, обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , у виді тримання під вартою є недоцільним.

Слідчий суддя бере до уваги, що підозрюваний ОСОБА_5 , раніше не судимий, має постійне місце проживання, має проблеми зі здоров`ям.

У відповідності до ч. 4 ст. 194 КПК України, суд вважає, щодо підозрюваного ОСОБА_5 , слід обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту. Оскільки саме цей запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

З урахуванням обставин справи, суд вважає за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 цілодобовий домашній арешт.

Окрім цього, застосовуючи, щодо підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований без дозволу слідчого, прокурора або суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в України, утримуватися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у цьому кримінальному провадженні, носити електронний засіб контролю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 395 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 відмовити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 307 КПК України - запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, в межах строку досудового розслідування, а саме до 09 червня 2025 року.

Заборонити ОСОБА_5 цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , окрім випадків оголошення «Повітряна тривога» (чи інше) та необхідності слідування та перебування в пунктах укриття.

Встановити строк дії ухвали в межах строку досудового розслідування до 09 червня 2025 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований без дозволу слідчого, прокурора або суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в України, утримуватися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у цьому кримінальному провадженні, носити електронний засіб контролю.

Термін дії обов`язків, визначених в ухвалі встановити до 09 червня 2025 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на органи Національної поліції за місцем проживання підозрюваного та слідчого, що здійснює досудове розслідування вказаного кримінального провадження.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_10