Справа № 159/2864/25
Провадження № 1-кп/159/419/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2025 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , розглянувши у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000053 від 17.02.2025 року про обвинувачення

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт № НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), уродженця с. Великі Береги Берегівського району Закарпатської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, інваліда І-ї групи, раніше неодноразово судимого, останній раз: 14.11.2024 року вироком Солом`янського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді двох років пробаційного нагляду, судимість за що не знята та не погашена у встановленому законом порядку,

у вчиненні ним кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 17 лютого 2025 року, близько 10 год. 36 хв., знаходячись в громадському місці, а саме у приміщенні вокзалу станції Ковель філії «Вокзальна компанія» Акціонерного товариства «Українська залізниця», що по вул. Ветеранів, 1А в м. Ковелі Волинської області, діючи умисно, з хуліганських спонукань, проявляючи явну неповагу до суспільства, що виявилося в прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, з особливою зухвалістю, грубо порушуючи громадський порядок в частині спокійних умов відпочинку людей, схопивши лівою рукою скло вікна довідкового бюро, викинув його в сторону, після чого, тримаючи в лівій руці твердий предмет, вдарив ним по склу вікна довідкового бюро, внаслідок чого розбив його, при цьому останній гучно висловлювався нецензурною лексикою у присутності людей, які знаходилися у приміщенні. Продовжуючи свої хуліганські дії, з метою вчинити бійку та заподіяти тілесні ушкодження прибиральниці вокзалу ОСОБА_3 , яка в той час здійснювала прибирання приміщення та з якою до цього не був знайомий, а вона, в свою чергу, намагалася заспокоїти ОСОБА_2 , останній рукою наніс їй два удари по голові зліва, після чого кинув в її сторону металевий смітник, який пролетів повз, таким чином привернувши своїми діями увагу відвідувачів та інших працівників установи. В подальшому, ОСОБА_2 , тримаючи в лівій руці дерев`яну палицю від швабри, якою здійснювалося прибирання, умисно наніс нею три удари по правій руці ОСОБА_3 , два удари по її голові, почав хапати потерпілу за руки та одяг, в ході чого вони впали на землю. Продовжуючи свої протиправні дії, після того як потерпіла була на землі, ОСОБА_4 умисно наніс ОСОБА_3 один удар дерев`яною палицею по правій руці, один удар по спині, два удари по голові та кілька ударів рукою по голові, у зв`язку з чим потерпіла не могла продовжувати працювати.

Продовжуючи вчинення кримінального правопорушення, бажаючи протиставити себе іншим громадянам, не реагуючи на неодноразові вимоги припинення протиправних дій від сторонніх осіб, нехтуючи елементарними правилами поведінки, з мотивів явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю, ОСОБА_2 почав розкидати по приміщенню вокзалу майно установи, а саме пластикове відро, попередньо виливши з нього на підлогу воду. Далі, останній взяв до рук дерев`яну швабру, якою до його хуліганських дій ОСОБА_3 здійснювала прибирання, та почав вдаряти нею об підлогу, розламавши її навпіл. Після цього, продовжуючи тримати вже пошкоджену дерев`яну палицю, з метою пошкодити майно вокзалу станції Ковель філії «Вокзальна компанія» Акціонерного товариства «Українська залізниця», почав вказаним предметом неодноразово стукати по вікнах касової зони та дверей перону, внаслідок чого розбив скло дверей. На зауваження працівників установи та присутніх там осіб ОСОБА_2 не реагував і продовжував вчиняти хуліганські дії, а саме почав розкидати по залі особисті речі одного з відвідувачів, супроводжуючи свої дії нецензурною лайкою.

Умисними протиправними діями ОСОБА_2 в період з 10 год. 36 хв. по 10 год. 47 хв. було тимчасово призупинено роботу працівників вокзалу станції Ковель філії «Вокзальна компанія» Акціонерного товариства «Українська залізниця», пошкоджено майно Акціонерного товариства «Українська залізниця», а саме скло довідкового бюро та скло дверей перону, на суму 4870 (чотири тисячі вісімсот сімдесят) грн., зірвано спокійні умови відпочинку відвідувачів установи, завдано ОСОБА_3 тілесні ушкодження у вигляді гематоми волосистої частини голови справа, пошкодження зв`язок правого променево-зап`ясного суглобу з гематомою нижньої третини правого передпліччя з переходом на тильну поверхню правої кисті, які, за ступенем тяжкості, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, та множинних саден правої щоки, синців правого та лівого стегон, які, за ступенем тяжкості, відносяться до легких тілесних ушкодження.

Таким чином, ОСОБА_2 своїми умисними діями, що виразились у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю хуліганстві, вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч. 1 ст. 296 КК України.

Обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, надійшов до суду 05.05.2025 року.

До матеріалів обвинувального акта додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_2 від 23.04.2025 року, складену в присутності його захисника адвоката ОСОБА_5 , в якій обвинувачений зазначає про те, що вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, він визнає беззаперечно, повністю згідний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, просить розгляд обвинувального акта проводити у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні та вказує, що ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження з метою оспорення встановлених у результаті досудового розслідування обставин, недослідження доказів у судовому засіданні, чи з підстави розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження.

Крім цього, до матеріалів обвинувального акта додано письмову заяву потерпілої ОСОБА_6 від 23.04.2025 року, в якій остання зазначає про те, що згідна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, просить розгляд обвинувального акта проводити у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні та вказує, що ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження з метою оспорення встановлених у результаті досудового розслідування обставин, недослідження доказів у судовому засіданні, чи з підстави розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження.

Крім цього, до матеріалів обвинувального акта долучено аналогічну письмову заяву представника потерпілої особи АТ «Українська залізниця» ОСОБА_7 від 213.04.2025 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками кримінального провадження.

Фактичні обставини справи (дата, час, місце, спосіб вчинення кримінального правопорушення, винуватість у вчиненні кримінального правопорушення та його мотиви, а також інші обставини провадження), встановлені досудовим розслідуванням, в даному випадку учасниками кримінального провадження визнані та не оспорюються, а тому суд вважає їх доведеними.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, прийшов до висновку про те, що вина ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому діяння доведена повністю.

Дії обвинуваченого органом дізнання кваліфіковано вірно за ч. 1 ст. 296 КК України.

Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення та особу винного у їх сукупності, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин справи.

Так суд враховує, що ОСОБА_2 вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 296 КК України, яке відноситься до кримінальних проступків (ст. 12 КК України).

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд відносить щире каяття у вчиненому.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, суд не вбачає.

Суд враховує також те, що обвинувачений не вперше притягується до кримінальної відповідальності, має не зняту та непогашену судимість, на диспансерному обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, є інвалідом І-ї групи (загальне захворювання з ураженням опорно-рухового апарату).

Відповідно до змісту ст. ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що для виправлення, перевиховання обвинуваченого та для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень у майбутньому, справедливим та достатнім буде обрання йому покарання у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 296 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні на проведення експертиз відсутні.

Арешт на майно не накладався.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 382 КПК України, суд -

у х в а л и в:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп.

Речовий доказ - DVD-R диск з відеозаписом обставин кримінального правопорушення, який зберігається при матеріалах кримінального провадження, - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений у порядку спрощеного провадження, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

З інших підстав на вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України, копію вироку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий ОСОБА_1