У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2025 року Слідчий суддя Володимирського міського суду Волинської області

ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Володимирського РВП ГУНП у Волинській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000615 від 11.08.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України,

ВСТАНОВИВ

12 серпня 2025 року до Володимирського міського суду Волинської області надійшло вищезазначене клопотання слідчого СВ Володимирського РВП ГУНП у Волинській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна, яке вона обґрунтовує тим, що 10.08.2025 року о 23.21 годині працівниками СРПП було зупинено автомобіль марки "ВАЗ 21130" під керуванням громадянки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жит. м. Виноградів, Закарпатської області, в салоні транспортного засобу перебувало двоє військослужбовців ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканці м. Харків, В/Ч НОМЕР_1 , які самовільно залишили територію військової частини. Вказані військовослужбовці через знайомих підшукали особу на ім`я ОСОБА_7 , який за відповідну оплату погодився вивезти їх з м. Володимир в Закарпатську область. Після обумовленої дати залишення військової частини, а саме 10.08.25 ОСОБА_7 направив в АДРЕСА_1 громадянку ОСОБА_4 , яка підібрала вказаних військовослужбовців поблизу полігону та намагалася вивезти з міста, однак була зупинена працівниками поліції. Повні обставини встановлюються.

11.08.2025 року, відомості про вказаний факт СВ Володимирського РВП ГУНП у Волинській області внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування № 0000615 від 11.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 408 КК України.

11 серпня 2025 року, в період часу з 04 години 00 хвилин по 04 годину 40 хвилин, в ході огляду місця події за адресою: Волинська область, Володимирський район, м. Володимир, вулиця Соборна, 6, було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Iphone 13 Pro» IMEI1 НОМЕР_2 , IMEI2 НОМЕР_3 , із сім карткою мобільного оператора ТОВ «ВФ-Україна», котрий поміщено до спец-пакету НПУ №PSP 1498094, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу автомобіля марки ВАЗ21130 д.н.з. НОМЕР_4 , серії НОМЕР_5 , котрий зареєстрований на громадянина ОСОБА_8 , номер шасі НОМЕР_6 , котре поміщено до спец пакету НПУ № WAR 00663790.

Слідчий вважає, що вилучені 11.08.2025 телефон та свідоцво про реєстрацію транспортного засобі мають значення речових доказів у кримінальному провадженні № 0000615 від 11.08.2025, оскільки вони можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому є достатні підстави вважати, що він відповідає критеріям, зазначеним у ч. 1 ст. 98 КПК України.

Таким чином вилучений телефон та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу підлягають арешту із забороною відчуження, розпорядження та користуванням, оскільки мають значення речових доказів і на даний час у провадженні є необхідність у проведенні за їх участі слідчих дій, що дозволить об`єктивно встановити обставини, які мають значення для кримінального провадження.

В іншому ж випадку, телефон та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу що є речовими доказами у кримінальному провадженні, підлягатимуть поверненню з подальшою неможливістю проведення необхідних слідчих дій.

Слідча в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву про розгляд клопотання за її відсутності, підтримала заявлене нею клопотання та просила його задовольнити.

Власники майна в судове засідання також не з`явилися, про дату час та місце розгляду клопотання повідомлялися належим чином.

Згідно з ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття вказаних осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання слідчого, дослідивши долучені до нього документи, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Згідно ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавленні за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (ч.2 ст.131, ч.1 ст.170 КПК України).

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні правові підстави для накладення арешту на вилучений під час огляду місця події мобільний телефон, з метою його збереження, оскільки існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що цей телефон містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Незастосування даного заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до зникнення або втрати вказаних речей, чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Зважаючи на такі ризики, слідчий суддя вважає обґрунтованим застосувати заборону відчуження, користування та розпоряджання вказаним майном.

Слідчий суддя також зазначає, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження. Накладення арешту не є припиненням права власності на майно або невідворотнім позбавленням такого права. Хоча власник і обмежується у реалізації всіх правомочностей щодо відповідного майна, однак такий захід є тимчасовим.

Разом з тим, слідчим не доведено існування сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу є доказом кримінального правопорушення, не доведено наявності підстав для накладення арешту на дане майно, не доведено необхідності накладення арешту на дане майно та не наведено ризиків, передбачених ст. 170 КПК України, а тому слідчий суддя приходить до висновку про відмову в задоволенні даного клопотання у цій частині.

Керуючись ст.ст.170-174 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Володимирського РВП ГУНП у Волинській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000615 від 11.08.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на мобільний телефон марки «Iphone 13 Pro» IMEI1 НОМЕР_2 , IMEI2 НОМЕР_3 , із сім карткою мобільного оператора ТОВ «ВФ-Україна, шляхом заборони відчужувати, розпоряджатися та користуватися цим майном.

В іншій частині клопотання про накладення арешту на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу автомобіля марки ВАЗ21130 д.н.з. НОМЕР_4 , серії НОМЕР_5 , котрий зареєстрований на громадянина ОСОБА_8 , номер шасі НОМЕР_6 - відмовити.

Відповідно до ч.3 ст.173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копію ухвали не пізніше наступного робочого дня після її постановлення направити слідчому та власнику майна.

Слідчий суддя ОСОБА_1