Справа №638/5699/23
Провадження № 1-кп/638/1801/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2025 року м.Харків

Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні у м. Харкові, матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000696 від 10.11.2022 відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 111-1 КК України,-

в с т а н о в и в :

В провадженні Шевченківського районного суду міста Харкова знаходиться кримінальне провадження за обвинувальним актом у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000696 від 10.11.2022 відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 111-1 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор висловив думку щодо призначення справи відносно ОСОБА_5 до судового розгляду, оскільки обвинувальний акт складено відповідно до норм КПК України, підстави для прийняття рішень, передбачених ч.3 п.п. 1-4 ст.314 КПК України, відсутні.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 проти призначення справи до судового розгляду не заперечували.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, у відповідності до положень ст. 314 КПК України, яка регламентує порядок та межі підготовчого судового засідання, вивчивши обвинувальний акт та долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, приходить до наступного висновку.

Кримінальне провадження підсудне Шевченківському районному суду м. Харкова, обвинувальний акт складено у відповідності до положень КПК України, підстав для закриття кримінального провадження судом під час підготовчого судового засідання не встановлено, відтак суд приходить до висновку про необхідність призначення провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_5 до судового розгляду.

Зазначене судове засідання з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України, відсутні.

Враховуючи викладене, коло осіб, які беруть участь у судовому розгляді є наступним: прокурор, захисник та обвинувачений.

Крім того, в підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою. В обґрунтування клопотання прокурор посилався на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду ОСОБА_5 , будучи громадянином України, маючи можливість вільного пересування та контактів, розуміючи тяжкість покарання, яке загрожує йому у разі визнання його винним, може вчинити дії направлені на переховування від суду з метою уникнення від притягнення до кримінальної відповідальності. Це підтверджується й тим, що за час перебування на окупованій території останній спілкувався зі значною кількістю осіб, які підтримують військову агресію РФ проти України та можуть допомогти ОСОБА_5 уникнути покарання та залишити територію України, переховуючись на території РФ, зокрема з вересня 2022 року, після деокупації, він залишив місце свого постійного мешкання та перебував поза його межами. Незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки йому відомі їх анкетні дані, місце мешкання, та вони надали викривальні покази його злочинної діяльності за час окупації території с. Бабенкове Бригадирівського старостинського округа Ізюмського району Харківської області, зокрема разом з окупантами проводив обшуки у місцевих мешканців. Вчинити інше кримінальне правопорушення проти основ національної безпеки України, що підтверджується тим, що ОСОБА_5 добровільно погодився співпрацювати з збройними формуваннями держави - агресора російської федерації, усвідомлюючи свої дії та розуміючи покарання, яке загрожує йому у разі притягнення його до відповідальності та визнання винним. Це свідчить про те, що останній не має міцної громадянської позиції і в подальшому може продовжити допомагати державі-агресору будь-яким чином. Також прокурор зазначив, що вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що йому загрожує, свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Захисник ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, просила відмовити у задоволенні клопотання, посилаючись на його необґрунтованість та недоведеності ризиків, або застосувати відносно ОСОБА_5 більш м?який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку захисника.

Суд, розглянувши клопотання прокурора, захисника, вислухавши думку прокурора, захисника та обвинуваченого, встановив наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , в ході досудового розслідування 21 березня 2023 року було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 19 травня 2023 року без визначення застави. В подальшому ухвалами слідчих суддів Київського районного суду м.Харкова, Шевченківського районного суду м. Харкова та Харківського апеляційного суду строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 продовжувався на шістдесят днів, востаннє 26 травня 2025 року до 24 липня 2025 року.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Так, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого чч.5 ст.111-1 КК України, який у відповідності до положень статті 12 КК України є тяжким злочином.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Ізюм, Ізюмського району Харківської області, громадянин України, має середньо-спеціальну освіту, не одружений, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживав до затримання за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

Судом при вирішенні питання щодо продовження строку запобіжного заходу відносно обвинуваченого, враховано тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання винним в вчиненні вказаного кримінального правопорушення, обставини, що характеризують обвинуваченого, та вважає, що ризики, які передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість переховування від суду, незаконно впливати на свідків в даному кримінальному провадженні, які на даний час ще не допитані, вчинення нового злочину чи продовження кримінальних правопорушень в яких обвинувачується, та у даному випадку не зменшилися та продовжують існувати.

При цьому, доцільність продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою судом виправдовується відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, про що викладено правову позицію в рішенні ЄСПЛ «Летельє проти Франції» оскільки у разі доведеності вини обвинуваченого передбачено можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий строк, що може викликати загрозу втечі обвинуваченого.

Крім того, при встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, статті 95, 224 КПК).

Таким чином, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом, оскільки на даний час судом ще не допитані всі свідки.

Зазначене вказує на неможливість в даному конкретному випадку застосування до обвинуваченого іншого більш м`якого виду запобіжного заходу.

Отже, враховуючи вищенаведені відомості у суду не виникає сумнівів щодо обґрунтованості та доведеності ризиків, якими прокурор обґрунтовував необхідність продовження такого запобіжного заходу, як тримання ОСОБА_5 під вартою, оскільки ризики, які існували на час обрання запобіжного заходу не зменшилися, а їх доведеність об`єктивно вбачається з обставин кримінального провадження.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Суд приймає до уваги, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, раніше не судимий, однак такі відомості не спростовують та не мінімізують наявних ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, запобігти яким в даному випадку може лише застосування такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою без визначення застави.

Доводи сторони захисту щодо зміни запобіжного заходу не спростовують вищевказаних висновків суду.

Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та відмову у задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 314-316 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000696 від 10.11.2022 відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 111-1 КК України, призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 10 годин 30 хвилин 24 липня 2025 року.

Викликати у судове засідання учасників судового провадження.

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 14 вересня 2025 року включно, без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали встановити до 14 вересня 2025 року включно.

В задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою та відмови у зміні запобіжного заходу може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду в термін 5 днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1