печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Києві клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000091, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляд слідчого судді надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- транспортний засіб MERCEDES-BENZ V 250, VIN: НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 , номер та серія знака НОМЕР_3 , шляхом заборони відчуження та розпорядження означеним майном.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий зазначає, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000091 від 27.01.2023 за підозрою народного депутата Верховної Ради України VII, VIII, IX cкликання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 161 КК України, та за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 110-2, ч. 1 ст. 111, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 258-3 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що у не встановлені під час досудового розслідування місці та часі, але не пізніше 2018 року, на виконання спільних та узгоджених дій з патріархом Московським, предстоятелем Російської православної церкви Кирилом ( ОСОБА_5 ) (патріарх ОСОБА_6 ), РПЦ) у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на вчинення державної зради, тобто на умисне вчинення громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, державній, економічній та інформаційній безпеці України дій, які полягають у наданні Російській Федерації (РФ) та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, поширенні інформації на підтримку політики держави-агресора, спрямованої на послаблення української незалежності та поширення наративів ідеології «русского міра» («русского мира»).

ОСОБА_4 , будучи народним депутатом України, тобто повноважним представником Українського народу у Верховній Раді України, відповідальним перед ним і покликаним виражати та захищати його інтереси, використовуючи особистий авторитет та авторитет представника державної влади, усвідомлюючи, що його висловлювання будуть поширюватись серед великої кількості різної аудиторії як в Україні, так і за її межами, умисно прийняв рішення допомагати РФ та її представникам у проведенні підривної діяльності, поширюючи висловлювання, які містять ознаки публічних дій, спрямованих на пропаганду та нагнітання в українському суспільстві антивладних і проросійських настроїв, підтримання політики держави-агресора через поширення тез ворожої пропаганди, які містять ознаки інформаційного впливу, спрямованого на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, досягнення військово-політичних цілей керівництвом РФ стосовно держави Україна та надання РФ і її представникам допомоги у проведенні підривної діяльності проти України.

Розуміючи, що поширення висловлювань, які мають пропагандистський характер, формують у суспільстві антиукраїнські настрої на користь військово-політичного керівництва РФ та містять ознаки інформаційного впливу, спрямованого на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, можливе шляхом використання різних інструментів, ОСОБА_4 з 2018 року по 2022 рік, тобто після початку збройної агресії РФ проти України, розпочатої у 2014 році, і до початку повномасштабного вторгнення армії РФ в Україну, давав інтерв`ю у засобах масової інформації, публікував дописи у своєму телеграм-каналі, офіційному сайті, які повністю відповідають смислам, що культивуються сучасною російською пропагандою та які активно просуває влада держави-агресора, формують в українському суспільстві антивладні та проросійські настрої, містять ознаки інформаційного впливу, спрямованого на шкоду суверенітетові України, її державній та інформаційній безпеці, досягнення військово-політичних цілей керівництвом РФ відносно держави Україна та надання РФ допомоги у проведенні підривної діяльності проти України в інформаційній сфері.

Крім того, у не встановлені під час досудового розслідування час та місці, але не пізніше 2018 року, на виконання спільних та узгоджених дій з патріархом ОСОБА_7 ) з метою збереження та розширення впливу РПЦ на території України, яка виправдовує війну РФ проти України, а також сприяє забезпеченню в Україні інтересів країни-агресора - РФ, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел щодо вчинення умисних дій, спрямованих на розпалювання релігійної ворожнечі та ненависті, образу почуттів громадян у зв`язку з їхніми релігійними переконаннями.

Так, ОСОБА_4 , будучи обраним народним депутатом України, постійно виконуючи функції представника влади, отже, будучи службовою особою, а також повноважним представником Українського народу у Верховній Раді України, відповідальним перед ним і покликаним виражати та захищати його інтереси, будучи обізнаним з указаними нормативно-правовими актами, усвідомлюючи, що його висловлювання будуть поширюватись серед великої кількості різної аудиторії як в Україні, так і за її межами, з метою розпалювання релігійної ворожнечі та ненависті, заснованої на нетерпимості до Православної церкви України (ПЦУ), Української православної церкви Київського патріархату (УПЦ КП) і Константинопольської православної церкви (КПЦ), її представників та віруючих, з 2019 року по 2022 рік, тобто після початку збройної агресії РФ проти України, розпочатої у 2014 році, і до початку повномасштабного вторгнення армії РФ в Україну, давав інтерв`ю, що поширювалися шляхом публічного оприлюднення через ЗМІ до невизначеного кола глядачів, у яких висловлював твердження на адресу ПЦУ, УПЦ КП, КПЦ, характеризуючи їх у негативних та стигматизуючих виразах, які можуть бути інтерпретовані як розпалювання ненависті та ворожнечі на релігійному ґрунті, тобто є мовою ворожнечі, яка формує стереотипи, що заохочують до дискримінаційної поведінки стосовно церкви, її представників та віруючих серед громадян України, що є опосередкованим закликом до розпалювання національної ворожнечі.

Розуміючи, що поширення висловлювань підбурить та розпалить ворожнечу, яка у контексті агресії РФ створить в Україні безпосередній ризик дискримінації, ворожнечі або насильства проти осіб за ознаками причетності до ПЦУ, УПЦ КП, нехтуючи можливістю, яку має політичний діяч та представник влади, запобігти поширенню інформації, що провокує нетолерантність та ворожнечу на релігійному ґрунті, усвідомлюючи, що розпалювання релігійного конфлікту в Україні не консолідуватиме націю, а навпаки, стане бар`єром для національної єдності, причиною дезінтеграції української нації та розпалювання релігійної ворожнечі між громадянами України, що є одним з інструментів зовнішньої політики країни-агресора - РФ, ОСОБА_4 здійснив виступи, які містять висловлювання з ознаками релігійної нетерпимості та ворожнечі, що спрямовані на створення панічних настроїв серед громадян, загострення і дестабілізацію суспільно-політичної ситуації, створення додаткової напруги у суспільстві та протестних настроїв, розпалювання ворожнечі між людьми, що в умовах збройної агресії РФ може мати серйозні наслідки у вигляді загрози життю та безпеці як для тих, проти кого таку мову спрямовано, так і для всіх громадян України загалом.

18.01.2025 колишньому народному депутату України (VII, VIII та IX скликань Верховної Ради України) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111 КК України, а саме у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненого громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, державній, економічній та інформаційній безпеці України: надання іноземній державі, її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України та ч. 2 ст. 161 КК України, тобто у вчиненні умисних дій, спрямованих на розпалювання релігійної ворожнечі та ненависті, образі почуттів громадян у зв`язку з їхніми релігійними переконаннями, скоєних службовою особою.

Згідно даних Єдиного державного реєстру транспортних засобів підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві власності належить транспортний засіб MERCEDES-BENZ V 250, VIN: НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 , номер та серія знака НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 .

Метою арешту майна є забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Слідчий в кримінальному провадженні № 0000091 - ОСОБА_3 направила на адресу суду заяву про розгляд клопотання про арешт майна за її відсутності, вимоги клопотання підтримала повністю, її неявка відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду справи.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України розгляд клопотання здійснено без повідомлення власника майна, оскільки це необхідно з метою забезпечення арешту майна (повідомлення власника може призвести до відчуження транспортного засобу).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

18.01.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 161 КК України.

У зв`язку із неможливістю вручення ОСОБА_4 письмового повідомлення про підозру від 18.01.2025 у день його складення, таке повідомлення, відповідно до вимог ч. 1 ст. 278, 111, 135 КПК України, направлено у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень, за адресами ОСОБА_4 : АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , а також скеровано на електрону адресу ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), вручено директору ТОВ «ОЖЕК - 9А» ОСОБА_8 , голові Козинської селищної ради ОСОБА_9 для передання ОСОБА_4 .

Долученими до клопотання матеріалами підтверджується наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Санкції ч. 1 ст. 111 КК України передбачає обов`язкове додаткове покарання - конфіскацію майна.

За таких обставин у слідчого судді наявні достатні підстави вважати, що суд в подальшому, у разі визнання ОСОБА_4 винуватим, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

Згідно даних Єдиного державного реєстру транспортних засобів ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві власності належить транспортний засіб MERCEDES-BENZ V 250, VIN: НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 , номер та серія знака НОМЕР_3 .

З огляду на викладене слідчий суддя вважає наявними передбачені ст. 170 КК України підстави для накладення арешту на вказане в клопотанні майно підозрюваного (транспортний засіб), з метою забезпечення можливої конфіскації майна, оскільки слідчим доведено, що у разі незастосування такого заходу забезпечення існують ризики зникнення, відчуження цього майна.

Також слідчий суддя вважає, що в даному випадку таке обмеження є розумним та співмірним завданням кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.170-173, 175, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- транспортний засіб MERCEDES-BENZ V 250, VIN: НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 , номер та серія знака НОМЕР_3 , шляхом заборони відчуження та розпорядження означеним майном.

Про накладення арешту повідомити заінтересованих осіб шляхом направлення копії ухвали слідчого судді.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1