Справа № 175/2083/25
Провадження № 1-кс/175/296/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2025 року с-ще Слобожанське

Дніпровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої: слідчої судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2

за участю особи, яка заявила клопотання: адвоката ОСОБА_3

за участю прокурора: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло клопотання про скасування арешту майна.

В клопотанні зазначено, що на підставі повідомлення прокуратури Донецької області від 05 лютого 2002 року накладено арешт на майно, власником 1/3 частини якого є ОСОБА_5 .. Особа, яка заявила клопотання, вважає, що арешт накладено необґрунтовано, а тому потреба в подальшому застосуванні арешту майна відпала. Особа, яка заявила клопотання, просить суд скасувати арешт майна квартири АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні особа, яка заявила клопотання, представник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_3 заявлені вимоги підтримав та просив клопотання задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні прокурор заявлені в клопотанні вимоги не визнав, посилаючись на те, що відсутні відомості, що арешт був накладений слідчим суддею чи іншою особою у відповідному кримінальному провадженні. Тому вважає, що заявлені вимоги задоволенню не підлягають.

Суд, вислухавши пояснення особи, яка заявила клопотання, та прокурора, дослідивши матеріали клопотання, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню за такими підставами.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що віднесені на їх розгляд сторонами відповідно до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до п. 9 Розділу ХІ Перехідні положення КПК України, запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Як встановлено в ході судового розгляду клопотання, згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 , дійсно наявні відомості щодо накладення арешту на це нерухоме майно, а саме: дата і час державної реєстрації 20 липня 2005 року; документи, подані для державної реєстрації, повідомлення, серія і номер 601, виданий 05 лютого 2002 року, видавник Прокуратура Донецької області, м. Краматорськ; вид обтяження арешт нерухомого майна.

При цьому будь-які відомості щодо наявності та руху кримінальної справи, яка була порушена за правилами КПК України 1960 року і під час досудового розслідування якої був накладений арешт на зазначене у клопотанні нерухоме майно, відсутні. Так само відсутні й будь-які відомості щодо наявності кримінального провадження, розпочатого за правилами КПК України 2012 року і під час досудового розслідування чи судового розгляду якого був накладений арешт на зазначене у клопотанні нерухоме майно. Зазначені обставини не заперечувала і особа, яка заявила клопотання, представник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_3 , який у судовому засіданні пояснив, що ані кримінальної справи, ані кримінального провадження немає, власник майна ОСОБА_5 не є учасником таких справ чи проваджень.

Разом із цим, слідчий суддя діє виключно у межах своїх повноважень і не вправі вирішувати питання, які не віднесені законом до його компетенції.

Так, Велика Палата Верховного Суду неодноразово вирішувала питання щодо юрисдикції суду за вимогами про скасування арешту майна чи звільнення майна з-під арешту, накладеного за правилами кримінального судочинства, та зазначала про таке. Спір щодо звільнення майна з-під арешту є приватноправовим, якщо арешт накладений на майно особи, яка не була учасником кримінального провадження, розпочатого за правилами КПК України 1960 року та завершено у порядку, передбаченому КПК України 1960 року (постанова від 15 травня 2019 року № 372/2904/17-ц) або КПК України 2012 року (постанова від 24 квітня 2019 року № 2-3392/11). Залежно від суб`єктного складу учасників такого спору його потрібно розглядати за правилами цивільного чи господарського судочинства.

Якщо арешт накладений на майно особи, щодо якої за КПК України 1960 року була порушена кримінальна справа, але надалі постанову про порушення кримінальної справи за тим же процесуальним законом суд скасував, не вирішивши питання про зняття зазначеного арешту, спір про звільнення цього майна з-під арешту слід розглядати за правилами цивільного судочинства (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року № 766/21865/17).

Якщо арешт накладений на майно особи під час досудового розслідування за правилами КПК України 1960 року, ця особа була засуджена, і вирок не виконаний, однак до її засудження інша особа на підставі судового рішення стала власником відповідного майна, то вирішення питання щодо зняття такого арешту здійснюється за правилами кримінального судочинства (постанова Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року № 569/4374/16-ц).

У постанові від 30 червня 2020 року № 727/2878/19 Велика Палата Верховного Суду конкретизувала наведені вище висновки щодо юрисдикції спорів та зазначила, що спори про звільнення майна з-під арешту, накладеного за правилами КПК України 1960 року та не знятого за цим Кодексом після закриття кримінальної справи, потрібно розглядати за правилами цивільного судочинства. Питання про скасування арешту майна, накладеного за правилами КПК України 2012 року та не скасованого після закриття слідчим кримінального провадження, за клопотанням власника або іншого володільця відповідного майна вирішує слідчий суддя в порядку, передбаченому статтею 174 КПК України 2012 року.

Отже, вирішення слідчим суддею клопотання про скасування арешту майна, який був накладений у період дії КПК України 1960 року задовго до прийняття КПК України 2012 року, щодо якого відсутні будь-які відомості чи дійсно він був накладений у кримінальній справі за правилами КПК України 1960 року чи в порядку іншого виду судочинства, чинним КПК України не передбачено.

Під час судового розгляду клопотання заявником не надано жодних доказів щодо процесуальних підстав накладення арешту на вказане в клопотанні нерухоме майно, так само як не надано й жодних документів, на підставі яких був накладений арешт на це майно. Відсутні такі докази й в матеріалах клопотання.

На підставі вищевикладеного, суд не вбачає передбачених законом підстав для задоволення клопотання та приходить до висновку, що в задоволенні клопотання про скасування арешту майна необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 170 174, 309, п. 9 Розділу ХІ Перехідні положення КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідча суддя: