Справа №463/4010/25
Провадження №1-кс/463/4159/25
У Х В А Л А

06 травня 2025 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Держаного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_5 від 10.04.2025 року про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000485 від 27.05.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190, ч.2 ст.15 ч.5 ст.190 КК України, -

в с т а н о в и в :

скаржник звернувся до слідчого судді із скаргою на постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Держаного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_5 від 10.04.2025 року про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000485 від 27.05.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190, ч.2 ст.15 ч.5 ст.190 КК України. Просить постанову скасувати та зобов`язати старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Держаного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_5 визнати ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000485 від 27.05.2024 року.

Скаргу мотивує тим, що Другим слідчим відділом Територіального управління Держаного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, здійснюється кримінальне провадження № 0000485 від 27.05.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190, ч.5 ст.190, ч.5 ст.426-1 КК України відносно ОСОБА_6 . В межах вказаного кримінального провадження ОСОБА_4 звернувся до слідчого із заявою про визнання потерпілим. Оскаржуваною постановою старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Держаного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_5 від 10.04.2025 року відмовлено у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000485 від 27.05.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190, ч.2 ст.15 ч.5 ст.190 КК України. Скаржник вважає дану постанову необґрунтованою, такою, що порушує права ОСОБА_4 , у зв`язку з чим просить її скасувати, а тому звернувся до суду із скаргою, яку просить задовольнити.

Скаржник в судове засідання з розгляду вказаної скарги не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Враховуючи положення ч.1 ст.28 КПК України, яка передбачає, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки, а положеннями ч.3 ст.306 КПК України хоч і визначено, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, але наслідки неявки у судові засідання такої не визначено, а тому слідчий суддя вважає, що скаргу слід розглянути у відсутності скаржника на підставі наявних матеріалів.

Представник суб`єкта оскарження - Територіального управління Держаного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином. Письмових заперечень на скаргу на адресу суду не скеровував.

У зв`язку із наведеним, враховуючи скорочені процесуальні строки для розгляду скарги, вважаю за можливе розглянути скаргу у відсутності суб`єкта оскарження на підставі наявних доказів. Крім того, в силу ч.3 ст. 306 КПК України його відсутність не є перешкодою для розгляду скарги.

У зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось відповідно до вимог ч.4 ст.107 КПК України.

Дослідивши матеріали скарги вважаю, що в задоволенні такої слід відмовити, виходячи з наступних підстав.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених КПК України, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне (ч. 3 ст. 110 КПК).

Необхідно визначити, у яких випадках особа може набувати статусу потерпілого відповідно до норм кримінального процесуального закону. Так, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди (ч. 1 ст. 55 КПК України). Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого (ч. 2 ст. 55 КПК України). Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого (ч. 3 ст. 55 КПК України).

З урахуванням цих положень, потерпілим може бути 1) особа, якій завдано шкоди (моральної, фізичної або майнової), яка 2) подала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або 3) яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода, і тому вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого. Слід враховувати, що слідчий має право відмовити особі у визнанні її потерпілим. Зокрема, така відмова (у формі постанови) є обґрунтованою за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди (ч. 5 ст. 55 КПК України). Це єдиний випадок, коли можна відмовити особі у визнанні її потерпілим.

Так, процесуальною підставою прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілим відповідно до ст. 55 КПК України є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява подана особою, якій не завдано шкоди. При цьому відповідні підстави згідно із зазначеною статтею мають бути належним чином мотивовані.

Згідно матеріалів скарги та долучених до неї письмових документів встановлено, що слідчими Другого слідчого відділу (з дислокацією у M. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000485 від 27.05.2024 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 190 КК України.

Предметом доказування у вказаному кримінальному провадженні є обставини заволодіння адвокатом ОСОБА_6 шляхом обману грошовими коштами жінок військовослужбовців, які внаслідок бойових дій втратили своїх чоловіків. Згідно вимог кримінального процесуального закону слідчим таких жінок визнано потерпілими.

24.02.2025 року адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 подав в межах кримінального провадження № 0000485 від 27.05.2024 заяву про залучення ОСОБА_4 потерпілим. Просячи визнати ОСОБА_4 потерпілим зазначив про наступні обставини.

Неправомірними діями ОСОБА_6 які тривають вже понад 10 років заподіяна шкода багатьом фізичним та юридичним особам, у тому числі ОСОБА_7 . Зокрема, ОСОБА_6 , шляхом обману, ловживання довірою, та користуючись вразливим станом ОСОБА_7 , присудженим заволодів йому страховим відшкодуванням в сумі 6750 000 грн. чим заподіяв йому матеріальну шкоду. Зокрема, кілька років тому ОСОБА_8 (на Даний час ОСОБА_4 , зміна прізвища підтверджується: Свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 від 08 серпня 2023 року; Паспортом громадянина України № НОМЕР_2 від 24.08.2023 року; карткою платника податків від 06.09.2023 року, копії яких додаються) познайомився з ОСОБА_6 . Через деякий час ОСОБА_8 отримав травму голови, а саме відкриту черепно мозгову травму B наслідок чого отримав інвалідність. В цей час його життя та здоров`я було застраховане в ПАТ «Метлайф», що має представництво на території України за юридичною адресою: м. Київ, вул. Жилянська, 110. Оскільки його здоров`я було застраховане, він звернувся до ПАТ «Метлайф», щодо виплати йому страхового відшкодування, однак йому було відмовлено. В подальшому, враховуючи те, що ОСОБА_9 мав посвідчення адвоката, він запропонував ОСОБА_8 що допоможе в судовому порядку стягнути страхове відшкодування ПАТ «Метлайф», на що ОСОБА_10 погодився. В подальшому, ОСОБА_9 повідомив, що для представництва інтересів необхідно оформити нотаріальну довіреність, на що ОСОБА_8 погодився. Однак ОСОБА_11 справою не займався, натомість, скориставшись вразливим станом ОСОБА_8 , під приводом надуманих зобов`язань перед ним залякував його та в подальшому змусив ОСОБА_8 скласти на нього заповіт. Судовим представництвом інтересів ОСОБА_12 займалися адвокати ОСОБА_13 та в подальшому ОСОБА_14 , а також ОСОБА_15 . В подальшому, після того яка Львівським апеляційним судом було прийнято на рішення на користь ОСОБА_8 , ОСОБА_9 взяв виконавчий лист та пред`явив до виконання приватному виконавцю ОСОБА_16 . В подальшому, в червні 2023 року грошові кошти в сумі 6 800 000 грн. були перераховані без відома та згоди ОСОБА_8 на невідомий йому рахунок. Припускаю, що це був рахунок ОСОБА_17 . 03.07.2023 року до ОСОБА_8 зателефонував ОСОБА_6 та запропонував зустрітися, на що ОСОБА_18 погодився. Цього ж дня, приблизно об 11:00 год. вони зустрілися в ресторані «Вулик», що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Грушевського, 16, де під час розмови ОСОБА_9 повідомив, що перерахували грошові кошти за страхове відшкодування в сумі 6800000 грн. Також повідомив, що суд ще до кінця не завершився та потрібно ще почекати, щоб він передав страхове відшкодування. Далі ОСОБА_9 передав ОСОБА_19 50000 грн. та повідомив ще раз, що коли завершиться суд передасть решту грошових коштів. Далі ОСОБА_9 запевнив ОСОБА_12 в тому, що потрібно написати розписку, а також записати відеозвернення, які він відправить в Верховний Суд, щоб мати можливість передати ОСОБА_19 всі кошти, на що останній погодився. Після написання розписки, ОСОБА_9 зняв відео, на якому ОСОБА_18 повідомив про отримання грошових коштів. В подальшому, ОСОБА_9 повідомив, що певну суму потрібно буде передани на Збройні Сили України, на що ОСОБА_18 теж погодився. Станом на сьогодні ОСОБА_9 жодних грошових коштів ОСОБА_19 не повернув, окрім 50000 грн. В подальшому від інших адвокатів, зокрема, ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_3 , ОСОБА_19 стало відомо, що кошти призначеного страхового відшкодування були перераховані ОСОБА_22 в повному обсязі. Після отримання коштів ОСОБА_9 інсценував своє викрадення та перестав брати слухавку як від ОСОБА_12 і його дружини, так і від інших адвокатів, які вели справу ОСОБА_12 та здійснювали юридичний супровід вказаної справи. В подальшому, ОСОБА_19 було порекомендовано невідкладно скасувати заповіт та довіреність на ОСОБА_17 , що ним було зроблено. Станом на сьогодні ОСОБА_9 так і не повернув страхового відшкодування та, скориставшись вразливим станом і ввівши в оману ОСОБА_12 заволодів його грошовими коштами в сумі 6750000 грн. Таким чином, в діях ОСОБА_6 міститься склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України. Як наслідок, вказаним кримінальним правопорушенням ОСОБА_6 заподіяв ОСОБА_7 майнову шкоду в розмірі 6750 000 грн., а тому його слід визнати потерпілим у вказаному кримінальному провадженні.

Постановою старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Держаного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_5 від 10.04.2025 року відмовлено у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000485 від 27.05.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190, ч.2 ст.15 ч.5 ст.190 КК України.

Аналіз оскаржуваної постанови свідчить про те, що підставою для відмови у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000485 стали наступні обставини. Вивченням змісту клопотання адвоката ОСОБА_3 , поданого в інтересах ОСОБА_4 , про залучення останнього у якості потерпілого у кримінальному провадженні № 0000485 від 27.05.2024 встановлено, що воно стосується обставин, які не є дотичними до предмету доказування у наведеному кримінальному провадженні. Враховуючи відсутність достатніх відомостей щодо обставин, зазначених у клопотанні адвоката ОСОБА_3 , поданого в інтересах ОСОБА_4 , а також їх взаємозв`язку із обставинами, які підлягають дослідженню у рамках даного кримінального провадження, до отримання відповідних документів та показань передчасно вирішувати питання щодо участі ОСОБА_4 як потерпілого у кримінальному провадженні.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до правил оцінки доказів (частина 3 статті 370 КПК України). Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, суд повинен виносити вмотивовані рішення (наприклад, Рішення Великої Палати у справі Moreira Ferreira проти Португалії (no. 2) від 11 липня 2007 року, Заява № 19867/12, параграф 84). Вмотивованість вимагає від суду чітко вказати на підстави тієї чи іншої аргументації. При вирішенні питання про встановлення процесуального статусу осіб, таким чином, необхідно чітко вказати, на підставі яких доказів в осіб виникає такий процесуальний статус

Окрім цього, звертаю увагу на те, що процесуальний статус потерпілого - права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Слідчий суддя критично ставиться до доводів скаржника з приводу того, що постанова є незаконною та необґрунтованою. У постанові слідчого є мотивувальна частина з посиланням на положення КПК, яка містить мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування.

Суд вважає обґрунтованими покликання слідчого в оскаржуваній постанові про те, що вивченням змісту клопотання адвоката ОСОБА_3 , поданого в інтересах ОСОБА_4 , про залучення останнього у якості потерпілого у кримінальному провадженні № 0000485 від 27.05.2024 встановлено, що воно стосується обставин, які не є дотичними до предмету доказування у наведеному кримінальному провадженні. Оскільки кримінальне провадження № 0000485 стосується обставин заволодіння адвокатом ОСОБА_6 шляхом обману грошовими коштами жінок військовослужбовців, які внаслідок бойових дій втратили своїх чоловіків.

Натомість зазначені ОСОБА_4 у поданій заяві обставини стосуються ОСОБА_6 , який шляхом обману, зловживання довірою, та користуючись вразливим станом ОСОБА_7 , заволодів присудженим йому страховим відшкодуванням в сумі 6750 000 грн. Вказаний епізод не є предметом розслідування в межах кримінального провадження № 0000485. Крім того, подана скарга не містить відомостей про те, що ОСОБА_4 звертався із відповідною заявою про злочин по вказаному ним у заяві про визнання потерпілим епізоді до уповноваженого органу досудового розслідування.

Зважаючи на вищенаведене суд вважає, що в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись вимогами ст.ст.55, 303, 306, 307, 372 КПК України, -

постановив:

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Держаного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_5 від 10.04.2025 року про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000485 від 27.05.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190, ч.2 ст.15 ч.5 ст.190 КК України, відмовити.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1