У Х В А Л А

06.08.2025 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секритарі судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Жмеринка в залі суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000312 від 31.07.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, з базовою загальною середньою освітою, працюючого на посаді обвалювальника ТОВ «Мясний майстер» м.Жмеринка, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

22.07.2025 приблизно о 23:30 год, перебуваючи на прибудинковій території багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , переслідуючи умисел направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи таємно, без дозволу користувача ОСОБА_5 , вирішив заволодіти мотоциклом марки «Viper», державний номерний знак НОМЕР_1 , чорного кольору, який був припаркований на навпроти під`їзду № 3 вказаного будинку.

Цього ж дня о 23:50 год., ОСОБА_3 , реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, перебуваючи за вищевказаною адресою, впевнившись, що за його діями ніхто з сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу взяв мотоцикл та покотив його в напрямку вулиці Богдана Хмельницького в м. Жмеринка.

В подальшому ОСОБА_3 відкотив мотоцикл до КП «Жмеринкаводоканал», що по вул. Мельнична, 3, в м. Жмеринка та шляхом замикання контактної групи замка запалювання привів у дію двигун внутрішнього згоряння мотоцикла, після чого розпочав рух в напрямку власного місця проживання до АДРЕСА_1 .

В період часу з 23:50 год. 22.07.2025 по 10:30 24.07.2025 ОСОБА_3 використовував вищевказаний мотоцикл на власний розсуд, після чого залишив його на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до висновку судової транспортно-товарознавчої експертизи № СЕ-19/102-25/16717-АВ від 28.07.2025 вартість вказаного мотоцикла складає 23766 грн. (двадцять три тисячі сімсот шістдесят шість гривень).

Вказані дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом.

31.07.2025 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 за ініціативою обвинуваченого у порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 471 КПК України, укладено угоду про примирення на таких умовах: обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України; потерпілий підтвердив факт примирення з обвинуваченим; сторони повністю дійшли згоди щодо правової кваліфікації вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, а саме: ч.1 ст.289 КК України; сторони узгодили міру покарання ОСОБА_3 а саме: за ч.1 ст.289 КК України у виді 3 (трьох) років обмеження волі. За ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком, та покласти на нього передбачених п.1, 2, ч.1, п. 2, 4 ч. 3 ст. 76 КК України обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Під час підготовчого судового розгляду потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та просить затвердити угоду.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав угоду про примирення з потерпілим і просив її затвердити. При цьому пояснив, що укладення угоди є цілком добровільним, він повністю розуміє права, передбаченні п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Прокурор вважає за можливе затвердження угоди про примирення, укладеної між потерпілим та обвинуваченим, вважає, що така угода не суперечить вимогам закону, кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, умови угоди не порушують прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, заслухавши пояснення сторін, доводи прокурора, суд виходить із наступного.

Статтею 314 КПК України визначено, що при прийнятті рішення в підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Можливість укладення угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим передбачена ст. 468 КПК України.

Така угода, згідно ст. 469 КПК України, може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, яке відповідно до вимог ст. 12 цього Кодексу є нетяжким злочином. Обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнає повністю, цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Потерпілому ОСОБА_5 , зрозумілі наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Зміст угоди про примирення, умови та порядок її укладення відповідають вимогам ст. ст. 469, 471 КПК України, підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 цього Кодексу, для відмови в затверджені угоди судом не встановлено.

Узгоджена потерпілим і обвинуваченим міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, інтересам суспільства не суперечить, є справедливою, необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень. При цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують йому покарання.

Зокрема, враховано, що ОСОБА_3 щиро розкаявся у вчиненому.

Обставини, які обтяжуть покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відсутні.

Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного, суд дійшов висновку, що укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 угоду про примирення слід затвердити та призначити останньому узгоджене сторонами покарання.

Призначаючи обвинуваченому зазначене вище покарання, суд виходить із того, що воно є достатнім для його виправлення і перевиховання, запобігання вчиненню нових злочинів, що відповідає його особі та є достатнім для досягнення передбачених ч.2 ст.50 КК України цілей покарання.

Цивільний позов не пред`явлено.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити: на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що по справі понесені процесуальні витрати за проведення експертизи у зв`язку із залученням стороною обвинувачення експерта спеціалізованої державної установи.

Процесуальні витрати слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Крім того, відповідно до вимог ст.331 КПК України, враховуючи відсутність клопотань учасників судового розгляду про обрання обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу, підстав для його обрання немає.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 314, 368, 370, 374-376, 468, 469, 474, 475, 477 КПК України, ч.1 ст.289 КК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення, укладену 31 липня 2025 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 в кримінальному провадженні № 0000312 від 24.07.2025 року.

Обвинуваченого ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі.

За ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік.

Відповідно до п.1, 2, ч. 2, п. 2, 4 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, виконувати заходи передбачені пробаційною програмою.

Початок іспитового строку відраховувати з часу ухвалення вироку.

Речові докази: мотоцикл марки «Viper» моделі «V125» реєстраційний номер НОМЕР_2 , чорного кольору з елементами червоного кольору, який знаходиться у Жмеринському РВП ГУНП у Вінницькій області, та перебуває у користуванні ОСОБА_5 повернути потерпілому; диск із відеозаписами з камери відео спостереження, залишити при матеріалах кримінального провадження, попередньо знявши накладений арешт ухвалами слідчого судді Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 29.07.2025 та 01.08.2025 року.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати в кримінальному провадженні за проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/102-25/16717-АВ від 28.07.2025 року в сумі 1782 (одна тисяча сімсот вісімдесят дві) грн.. 80 коп.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення: обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 5-7 статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; потерпілою виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання, не роз`яснення їй наслідків укладення угоди, невиконання судом вимог, встановлених частинами 6 чи 7 статті 474 КПК України; прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя Жмеринського

міськрайонного суду ОСОБА_1