Справа № 461/2728/25
Провадження № 1-кп/461/429/25
УХВАЛА

30.04.2025 року Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту відносно обвинуваченого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Пустомити, Львівської області, громадянину України, українця, з вищою освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, -

за матеріалами кримінального провадження № 0000498 від 02.03.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до суду з вказаним клопотання, яке мотивоване тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу тілесного ушкодження, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Зокрема, 02.03.2025 о 00:15 год на службовий планшет автопатруля «ОМЕГА-103» надійшло повідомлення «Інші тілесні ушкодження», що мали місце за адресою: місто Львів, вул. Шевська, будинок № 12. Отримавши дане повідомлення, автопатруль «ОМЕГА-103» здійснив виїзд на зазначену адресу для з`ясування обставин вчиненого.

Прибувши за викликом на адресу м.Львів, вул. Шевська, 12 о 00.18 год., лейтенант поліції ОСОБА_4 та сержант поліції ОСОБА_7 , від керівника закладу «Bar Shevska» отримали повідомлення про те, що невідомі особи завдали тілесних ушкоджень адміністратору закладу ОСОБА_8 , після чого побігли по вул. Театральна у бік вул. Вірменської. За ними, в свою чергу, побігли працівники ДСО.

В подальшому, прослідувавши до вул. Вірменської, біля будинку № 18, о 00.21 год. 02.03.2025, працівниками поліції було виявлено двох невідомих осіб чоловічої статі. Лейтенант поліції ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. 37 закону України «Про Національну поліцію», з метою зупинити вказаних осіб, двічі викрикнув «стій поліція». Однак зазначені особи вимоги працівника правоохоронного органу не виконали, а один з чоловіків, який в подальшому встановлений як ОСОБА_5 , перебуваючи на відстані приблизно одного метра від поліцейського, ігноруючи законну вимогу поліцейського зупинитися, здійснив розпилювання перцевого балончика шляхом натиску пальцем на кнопку розпилювання в обличчя лейтенанта поліції ОСОБА_4 .

Вказані дії ОСОБА_5 вчинив незважаючи на те, що лейтенант поліції знаходився у форменому одязі, перебував під час виконання службових обов`язків, з табельною вогнепальною зброєю, чим спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді опіку рогівки ока та кон`юнктивального мішка.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник в судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечували Також зазначили, що обвинувачений належним чином виконує покладені на нього обов`язки.

Дослідивши матеріали поданого клопотання, врахувавши думку учасників судового провадження, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до частини третьої статті 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

З реєстру матеріалів досудового розслідування кримінального провадження № 0000498 від 02.03.2025 року та клопотання прокурора вбачається, що ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 04.03.2025 року відносно ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний період доби, строк дії якого закінчується 02.05.2025 року.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 26.03.2025 року ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 04.03.2025 року було залишено без змін.

Згідно з частиною першої статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У частині другій статті 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 176 КПК України передбачено, що одним із запобіжних заходів є домашній арешт.

Відповідно до статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

При вирішенні в підготовчому судовому засіданні питання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби суд враховує, крім іншого, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, вік та стан здоров`я, майновий стан, міцність соціальних зв`язків, репутацію обвинуваченого, ризик повторення чи продовження ним протиправної поведінки.

Так, суд враховує, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину із застосуванням насильства, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років, раніше судимий, офіційно не працює.

Крім того, суд враховує, що слідчим суддею під час обрання запобіжного заходу вже було вирішено питання обґрунтованості підозри.

Не вирішуючи питання на даному етапі кримінального провадження про оцінку доказів з точки зору їх допустимості і достатності для визнання обвинуваченого винуватим чи невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, вказані вище обставини, а також підвищена суспільна небезпека злочину, у вчиненні якого ОСОБА_5 , на думку суду, дають підстави для висновку, що існує з боку обвинуваченого ризик, передбачений статтею 177 КПК України, а саме можливість переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Також суд вважає, що стороною обвинувачення доведене існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто що ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні. Даний ризик підтверджується тим, що з урахуванням принципу безпосередності дослідження показань (ст. 23 КПК України), свідки судом ще не допитані та надані ними під час досудового розслідування показання не можуть лягти в основу вироку відносно нього.

При цьому, суд зазначає, що ризиком у кримінальному провадженні є небажані для провадження наслідки дій підозрюваного, спрямовані на створення перешкод кримінальному провадженню. Ризик стає реальним через невизначеність поведінки особи у певній ситуації, яку (поведінку) неможливо достеменно передбачити. Таким чином, у контексті кримінального провадження ризиком неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного слід вважати таку поведінку цієї особи, настання якої характеризується високим ступенем ймовірності.

На думку суду, жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім домашнього арешту у нічний час доби, не може запобігти зазначеним ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Крім того, в судовому засіданні стороною захисту відповідно до положень частини п`ятої статті 132 КПК України не було надано суду належних і допустимих доказів, які свідчили б про необґрунтованість пред`явленої підозри (обвинувачення).

При цьому суд враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві, однак відповідно до вимог частини п`ятої статті 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так, відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, відображеній у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «термін «обґрунтована підозра» означає те, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32), те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Таким чином, враховуючи доведеність прокурором під час судового розгляду, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою статті 176 КПК України, не може запобігти доведеним ризикам, суд вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити та продовжити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби обвинуваченому за місцем його проживання, на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Крім того, у частині 5 ст. 194 КПК України закріплено, що якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором. Такі обов`язки, відповідно до ч. 7 ст.194 КПК України, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців.

Такі обов`язки обумовлюються доведеністю існування ризиків та за своїм характером не будуть занадто обтяжливими для ОСОБА_5 , будуть здатними запобігти спробам переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду та незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Керуючись статтями 177-178, 181, 194, 314-316, 369-372 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту на 60 днів, тобто до 28.06.2025 року, заборонивши йому залишати житло за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 22.00 год. до 07.00 год. без дозволу прокурора або суду.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів такі обов`язки:

- прибувати до суду за кожною вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування із потерпілим у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Повний текст ухвали проголошено 05 травня 2025 року о 16 год. 00 хв.

Ухвала щодо продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1