УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №712/7277/25

Провадження №1-кс/712/2767/25

30.05.2025 м. Черкаси

Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

законного володільця майна, щодо якого вирішується питання про арешт ОСОБА_4 ,

представника законного володільця майна, щодо якого вирішується питання про арешт адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні у залі суду у м. Черкаси клопотання прокурора Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000039 від 20.06.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, про арешт майна.

В обґрунтування клопотання зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що 19.06.2024 до чергової частини ВП №2 ЧРУП надійшла заява від ОСОБА_6 про те, що невідома особа, шляхом зловживанням довірою, під приводом позики, незаконно заволоділа грошовими коштами ОСОБА_6 у сумі 8000 гривень, які останній самостійно перерахував на картковий рахунок за № НОМЕР_1 .

Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_6 показав, що 19.06.2024 близько о 13 год 45 хв, у застосунку «Телеграм» отримав повідомлення від товариша ОСОБА_7 з проханням позичити йому грошові кошти у сумі 8000 гривень, де в повідомленні зазначив картковий рахунок НОМЕР_1 . Після чого, цього ж дня, близько о 13 год 53 хв., ОСОБА_6 здійснив переказ особистих грошових коштів в розмірі 8000 гривень на вказаний картковий рахунок зі своєї банківської картки за № НОМЕР_2 . Через декілька хвилин, він вирішив зателефонувати товаришу та дізнатися що сталося, де в ході телефонної розмови товариш ОСОБА_8 повідомив, що його акаунт в застосунку «Телеграм» взламали невідомі особи та грошові кошти він не просив перераховувати.

27 травня 2025 року у ході проведеного на підставі ухвали слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.05.2025 у справі №712/6272/25 обшуку будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , який на праві приватної частки власності 1/5 належить ОСОБА_9 і перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_4 виявлено та вилучено: мобільні телефони «iphone 15 promax» IMEI1: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 «iphone 16promax» IMEI1: НОМЕР_5 , IMEI2: НОМЕР_6 , які поміщено до сейф пакету RIC2253827 листування із мессенджеру «Телеграм» експортовано на карту пам`яті «MicroCDgoodram» поміщено до сейф пакету CRI1190276, чотири банківські картки поміщено до сейф пакету CRI1190275, термінал «Смарткаса» поміщено до сейф пакету PSP3213432, готівкові грошові кошти, номіналом у 1000 гривень, в сумі 118000 гривень поміщено до сейф пакету PSP3213430, готівкові грошові кошти номіналом у 1000 гривень в сумі 251000 гривень поміщено до сейф пакету RIC2253831 та 53 банківські картки поміщені до сейф пакету RIC2253826.

Вказані вище речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Посилаючись на те, що накладення арешту на вилучені в ході обшуку у зазначеному кримінальному провадженні речі є необхідним з метою забезпечення кримінального провадження, прокурор звернувся до суду з даним клопотанням.

У судовому засіданні прокурор на задоволенні клопотання наполягав з підстав, зазначених у клопотанні.

Законний володілець майна, щодо якого вирішується питання про арешт та його представник проти задоволення клопотання заперечували, надавши докази на підтвердження походження грошових коштів, вилучених у ході обшуку.

Заслухавши пояснення прокурора, третьої особи та його представника, розглянувши клопотання, вивчивши додані до нього документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з положеннями ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Крім того, в ч. 2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається, в тому числі, і з метою збереження речових доказів.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом.

Нормами чинного КПК України передбачено, що арешт майна з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.

У відповідності до вимог ст. 171 КПК України, звертаючись з клопотанням про арешт майна, слідчий, прокурор має обґрунтувати свої вимог щодо наявності підстав для застосування такого обмежувального заходу та надати докази на підтвердження викладених у клопотанні доводів.

Не доведення вказаних обставин, згідно з положеннями ч. 1 ст. 173 КПК України, є підставою для відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Сукупність наданих суду матеріалів містить достатньо підстав вважати, що мобільні телефони «iphone 15 pro max» IMEI: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 «iphone 16 pro max» IMEIl: НОМЕР_5 , IMEI2: НОМЕР_6 , які поміщено до сейф пакету RIC2253827, листування із мессенджеру «Телеграм» експортованого на карту пам?яті «Micro CD goodram» поміщено до сейф пакету CRI1190276, 4 банківські картки, поміщені до сейф пакету CRI1190275, термінал «Смарткаса» поміщено до сейф пакету PSP3213432, 53 банківські картки, поміщені до сейф пакету RIC2253826 є доказами в кримінальному провадженні в рамках досудового розсліду кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту на вказане вище майно у зазначений спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя приходить до висновку, що матеріали клопотання про арешт майна та додані до нього матеріали вказують, що вище зазначене майно може зберігати на собі сліди або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, отримане внаслідок вчинення протиправних дій, що вказує на його відповідність ст.98 КПК України в цій частині.

Вирішуючи клопотання прокурора в частині накладення арешту на готівкові грошові кошти, номіналом у 1000 гривень, в сумі 118000 гривень поміщено до сейф пакету PSP3213430, готівкові грошові кошти номіналом у 1000 гривень в сумі 251000 гривень поміщено до сейф пакету RIC2253831, слідчий суддя зауважує про таке.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно із ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

Клопотання прокурора в частині накладення арешту на грошові кошти не містить об`єктивних даних, які б вказували на те, що вказане майно може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, можливість спеціальної конфіскації майна.

Крім того при вирішенні даного клопотання слідчий суддя враховує, що загальна сума вилучених коштів значно перевищує розмір завданої шкоди у кримінальному провадженні.

Відтак, у задоволенні клопотання в цій частині належить відмовити.

Таким чином, на підставі викладеного вище, слідчий суддя проходить до висновку, що клопотання є таким, що підлягає до задоволення частково.

Порядок зберігання арештованого майна визначено положеннями «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», який затверджено постановою КМ України від 19.11.2012 №1104, та «Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду», затвердженої наказом № 51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010.

Керуючись ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити частково.

У рамках кримінального провадження №0000039 від 20.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, накласти арешт на мобільні телефони «iphone 15 pro max» IMEI: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 «iphone 16 pro max» IMEIl: НОМЕР_5 , IMEI2: НОМЕР_6 , які поміщено до сейф пакету RIC2253827, листування із мессенджеру «Телеграм» експортованого на карту пам?яті «Micro CD goodram» поміщено до сейф пакету CRI1190276, 4 банківські картки, поміщені до сейф пакету CRI1190275, термінал «Смарткаса» поміщено до сейф пакету PSP3213432, 53 банківські картки, поміщені до сейф пакету RIC2253826, шляхом заборони розпоряджатися та користуватися арештованим майном.

У задоволенні клопотання в іншій частині відмовити.

Попередити уповноважених осіб Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області про кримінальну відповідальність за ст.388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.

Ухвала підлягає до негайного виконання слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти діб.

Повний текст ухвали проголошено 03.06.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_10