Справа № 738/8/25 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/481/25
Категорія - ст. 336 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000358 від 15.10.2024 року за апеляційною скаргою прокурора Корюківської окружної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Менського районного суду Чернігівської області від 19 березня 2025 року щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Мена, Чернігівської області, громадянство України, зареєстроване місце проживання по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , неодруженого, непрацюючого, раніше несудимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Менського районного суду Чернігівської області від 19 березня 2025 року ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України та йому призначено покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку тривалістю один рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені статтею 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Не погоджуючись з рішенням суду, прокурор подала апеляційну скаргу в якій просить вирок суду скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного покарання тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ст. 336 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки. Вказує, що з поведінки обвинуваченого не вбачається критичної оцінки своєї злочинної бездіяльності та бажання виправити ситуацію, адже з 14 серпня 2024 року до часу розгляду кримінального провадження , минуло більше ніж півроку, протягом якого обвинувачений так і не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 , хоча мав таку можливість, що свідчить про його свідомі та умисні дії з метою уникнення мобілізації. Крім того, відповідно до довідки військово-лікарської комісії від 13 серпня 2024 року ОСОБА_8 визнано придатним до військової служби у тилових підрозділах, про що йому роз`яснювалося службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 , але обвинувачений наполегливо продовжує ігнорувати виконання ним, як громадянином України, конституційного обов`язку по захисту держави.

Суд першої інстанції встановив, Відповідно до Указу Президента України № 303/2014 від 17 березня 2014 року «Про часткову мобілізацію», затвердженого Законом України № 1126-VII від 17 березня 2014 року, в Україні оголошено часткову мобілізацію, у зв`язку з чим в Україні настав особливий період.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України № 2102-IX від 24 лютого 2022 року, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин з 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово продовжувався, у тому числі Указом Президента України від 23 липня 2024 року № 469/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України № 3891-ІХ від 23 липня 2024 року - з 05 години 30 хвилин 12 серпня 2024 року строком на 90 діб.

Указом Президента України № 69/2022 від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію», затвердженим Законом України № 2105-IX від 03 березня 2022 року в Україні оголошено проведення загальної мобілізації протягом 90 діб, яка неодноразово продовжувалася, у тому числі на підставі Указу Президента України №470/2024 від 23 липня 2024 року, затвердженим Законом України № 3692-IX від 12 травня 2024 року - з 12 серпня 2024 року строком на 90 діб.

ОСОБА_8 26 серпня 2004 року був переданий на військовий облік до Менського РВК (зараз ІНФОРМАЦІЯ_3 ) та згідно із частиною першою статті 18 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 , має військове звання рядовий та військово-облікову спеціальність 798 (столяр деревообробки).

Згідно із довідкою військово-лікарської комісії №1в/6046 (№ 113/3) від 13 серпня 2024 року ОСОБА_8 , відповідно до наказу МОУ № 402 від 14 серпня 2008 року «Про затвердження положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», визнаний придатним до військової служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах) медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони.

Встановивши відсутність обставин, передбачених статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», які надавали б військовозобов`язаному ОСОБА_8 право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, 13 серпня 2024 року начальник відділення обліку мобілізаційної роботи заступник начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_10 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 по АДРЕСА_3 , вручив повістку про обов`язок з`явитися на 07 годину 14 серпня 2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 для подальшої відправки до в/ч НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) та попередив про кримінальну відповідальність за ухилення від призову на військову службу під час мобілізації.

Незважаючи на це, ОСОБА_8 , будучи військовозобов`язаним та придатним до військової служби, не маючи згідно зі статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» права на відстрочку від призову на військову службу за мобілізацією, будучи належним чином повідомленим у встановленому законом порядку про необхідність прибути до ІНФОРМАЦІЯ_3 для подальшого відправлення до в/ч НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) для проходження військової служби у зв`язку з оголошенням загальної мобілізації та призовом на військову службу у Збройні Сили України за мобілізацією, без поважних причин, з метою ухилення від призову, маючи можливість прибути, не прибув у вказані у повістці час та дату до ІНФОРМАЦІЯ_3 для його призову за мобілізацією в Збройні Сили України, чим порушив вимоги статті 65 Конституції України, Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Указів Президента України № 303/2014 від 17 березня 2014 року «Про часткову мобілізацію», № 69/2022 від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію», № 2470/2024 від 23 липня 2024 року «Про продовження строку проведення загальної мобілізації», затверджених відповідними Законами України, тим самим умисно ухилився від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період.

На адресу Чернігівського апеляційного суду 05.06.2025 року від захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 надійшло клопотання про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України, у зв`язку зі зміною обстановки та закрити провадження. Зазначає, що рідний брат ОСОБА_8 ОСОБА_11 загинув під час виконання обов`язку із захисту Батьківщини, таким чином ОСОБА_8 є єдиним сином ОСОБА_12 та згідно законодавства має право на відстрочку під призову на військову службу за мобілізацією, зокрема, відповідно до п.4 ч.3 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме, жінки чи чоловіки, чиї близькі родичі загинули чи пропали безвісти під час забезпечення національної безпеки і оборони.

Таким чином, підстави, які слугували для визнання ОСОБА_8 винуватим за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, відпали. Просить врахувати, що ОСОБА_8 вперше обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, який не відноситься до корупційних злочинів, і який відповідно до положень ч. 4 ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та його захисника, які підтримали клопотання, думку прокурора, який не заперечував проти задоволення клопотання та звільнення від кримінальної відповідальності із закриттям кримінального провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи клопотання, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_8 в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період, відповідають зібраним та дослідженим в судовому засіданні доказам, а також встановленим фактичним обставинам кримінального провадження, які в апеляційній скарзі не оспорюються, тому колегією суддів не перевіряються.

Такого висновку суд дійшов на підставі пояснень обвинуваченого, свідків та наданих стороною обвинувачення письмових доказів.

Порушень кримінального процесуального закону під час установлення фактичних обставин вчинення злочину, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність обвинуваченого та кваліфікацію його дій, перевіркою матеріалів справи не виявлено.

Під час судового розгляду в суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_8 повністю визнав себе винним в обсязі висунутого йому обвинувачення, зазначив, що дійсно відмовився від проходження військової служби, щиро каявся у вчиненому.

У відповідності з вимогами ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинне бути законним, обґрунтованим, вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Виходячи із завдань та загальних засад кримінального провадження, визначених у статтях 2, 7 КПК України, функція апеляційного суду полягає в об`єктивному, неупередженому перегляді вироків та ухвал суду першої інстанції, справедливому вирішенні поданих апеляційних скарг із додержанням усіх вимог чинного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 285 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Інститут звільнення від кримінальної відповідальності дозволяє не застосовувати жодну із форм реалізації кримінальної відповідальності до особи (осуд, покарання чи судимість).

Звільнення від кримінальної відповідальності згідно ст. 48 КК України це право, а не обов`язок суду, застосування вказаної норми закону є виправданим лише тоді, коли суд дійде висновку, що виправлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, є можливим без фактичного застосування до неї заходів кримінально-правової репресії.

Відповідно до ст. 48 КК України особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 15.04.2021 року у справі № 161/1390/19 (провадження № 51-5089км19) особу може бути визнано такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнали таких змін, що унеможливлюють вчинення цією особою нового злочину. Такі зміни умов життєдіяльності особи повинні носити позитивний характер, дієво впливати на її поведінку і з великою долею ймовірності свідчити про те, що ця особа не вчинятиме у майбутньому кримінально караних діянь. Такими змінами можуть визнаватись, наприклад: призов особи на військову службу, зміна постійного місця проживання і розірвання зв`язків із кримінальним оточенням, тяжка хвороба або нещасний випадок, унаслідок якого особа стала інвалідом, тощо.

У результаті таких змін у житті істотно змінюється морально-юридична оцінка особи, у зв`язку з чим втрачається доцільність застосування до неї заходів кримінально-правового впливу.

Збереження суспільної небезпечності вчиненого злочину на момент розгляду справи у суді не перешкоджає застосуванню ст.48КК України у разі, коли у зв`язку із зміною обстановки особа, яка вчинила злочин, перестала бути суспільно небезпечною.

Аналогічна правова позиція міститься в постановах Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 26.03.2019 року у справі № 569/20/14-к, провадження № 51-2661км18 та від 04.02.2021 року у справі № 953/21593/19, провадження № 51-5619км20.

Як вбачається з долученої до клопотання довідки, 24 березня 2025 року ОСОБА_11 під час виконання бойового завдання отримав поранення, а згідно лікарського свідоцтва про смерть № 366 від 11.04.2025 ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_4 помер внаслідок отриманих ушкоджень, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 17.04.2025 року, серія НОМЕР_2 .

Відповідно до наданих стороною захисту документів вбачається, що ОСОБА_8 є рідним братом ОСОБА_11 , що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_8 , серія НОМЕР_3 , свідоцтвом про народження ОСОБА_11 , серія НОМЕР_4 , в яких в графі «мати» значиться ОСОБА_12 .

Пунктом 4 ч.3 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлено, що призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають також: жінки та чоловіки, чиї близькі родичі (чоловік, дружина, син, донька, батько, мати або рідний (повнорідний, неповнорідний) брат чи сестра) загинули або пропали безвісти під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, а також під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану.

Враховуючи, що ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно статті 12 КК України є нетяжким кримінальним правопорушенням, до кримінальної відповідальності раніше не притягався, в скоєному щиро розкаявся, перебуває на обліку (під наглядом) у лікаря-психіатра з діагнозом F70.0 з 1989 року, проходив лікування у Чернігівській обласній психоневрологічній лікарні з 20 липня 1998 року до 29 липня 1998 року з діагнозом «Олігофренія в ступені легкої дебільності», на даний час має відстрочку від призову на військову службу, що свідчить про зміну обстановки, а тому обвинувачений перестав бути суспільно небезпечним, в зв`язку з чим, колегія суддів дійшла висновку, що вчинене обвинуваченим діяння втратило суспільну небезпечність.

У результаті таких змін, на думку колегії суддів, втрачається доцільність застосування до обвинуваченого заходів кримінально-правового впливу.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частинами 1 та 4 статті 286 КПК України передбачено, що звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає обґрунтованим клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 , оскільки наявні усі необхідні підстави для звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, згідно ст. 48 КК України. Враховуючи, що на момент розгляду кримінального провадження ці обставини були відсутні, то апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню. Відтак, вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню, а кримінальне провадження закриттю.

Керуючись ст. 284, 404, 405, 407, 419 КПК України,колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Корюківської окружної прокуратури ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Менського районного суду Чернігівської області від 19 березня 2025 року щодо ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України - скасувати.

Звільнити від кримінальної відповідальності ОСОБА_8 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, на підставі ст.48 КК України внаслідок зміни обстановки.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, - закрити на підставі п.1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців із дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4