ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/179/25
провадження № 1-кп/753/1238/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" липня 2025 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

проводячи судовий розгляд кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0004666 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

У С Т А Н О В И В :

У провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, пославшись при цьому на наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, зокрема це переховування від суду, незаконий вплив на свідків, вчинення інших кримінальних правопорушень, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, подавши окреме клопотання з обгрунтуванням своєї позиції.

Захисник ОСОБА_5 заперечував у задоволенні вказаного клопотання та зауважив, що подане до суду клопотання за підписом іншого прокурора, а не прокурора ОСОБА_4 , що свідчить про те, що позиція прокурора, котрий подав клопотання, на даний момент суду не відома, а тому таке клопотання розглядатися неможе. Також, прокурором зазначено про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, однак доводів та доказів на підтвердження того, що ОСОБА_3 може переховуватися від суду - не надано. Щодо ризику впливу на свідків, то слід наголосити на тому, що у вказаному кримінальному провадженні залишився один недопитаний свідок, однак відсутні підстави вважати, що ОСОБА_3 може поїхати в Харківську область та якось на нього впливати. Таким чином, цей ризик також не існує та доводи не обгрунтовані. На рахунок вчинення його підзахисним іншого кримінального правопорушення, то прокурором не долучено доказів до клопотання про те, що обвинувачений вже вчиняв інші правопорушення, тому цей ризик є явно безпідставним. Кажучи про перешкоджання розгляду кримінального провадження, то докази про наявність цього ризику також відсутні, крім того, клопотання містить посилання на умови воєнного стану і на те, що перебування ОСОБА_3 під вартою може породити позитивні преценденти для осіб, які вчинили тяжкі кримінальні правопорушення. Таким чином, запобіжний захід прокурор трактує у своєму клопотання як відбування покарання. ОСОБА_3 має постійне місце проживання, до затримання мав роботу, працював із дітьми, страждає на невиліковну хворобу псоріаз, саме тому наявні всі підстави для відмови у задоволенні заявленого клопотання. Крім того, у матеріалах справи відсутні докази вини обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав позицію свого захисника та зауважив, що наміру впливу на свідків не має. Його вина у вказаному кримінальному провадженні не доведена та не буде доведена.

Розглядаючи заявлене у судовому засіданні клопотання суд виходить із наступного.

У відповідності до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою для продовження строку запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Так, суд не вирішуючи наперед питання доведеності вини обвинуваченого, враховує обгрунтованість підозри у вчиненні інкримінованого йому кримінального правпорушення, за формою вини є умисними, при доведенні провині за яке обвинуваченому загрожує покарання до 10 років позбавлення волі.

Також суд враховує інформацію про особу обвинуваченого, сімейний стан, характеристики.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

При розв`язанні клопотання прокурора, судом окрім норм КПК України, враховується практика Європейського суду з прав людини, яка сформульована зокрема у рішенні "Лабіта проти Італії" від 06.04.2000 року та свідчить про те, що тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

Такими обставинами у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_3 є тяжкість інкримінованого обвинувачеому злочину, міра покарання, суспільний резонас та обвинувачення у вчиненні злочину проти встановленого порядку несення військової служби під час воєнного стану.

Наведені вище обставини у їх сукупності дають суду можливість зробити висновок, що виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою, на даному етапі кримінального провадження, взмозі забезпечити уникненню ризиків передбачених ст.177 КПК України, а саме ризиків переховування від суду та вчинення інших кримінальних правопорушень.

Реальним на даний момент є ризик переховування від суду, оскільки розуміючи яке покарання йому загрожує у разі доведення вини, ОСОБА_3 з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватися від суду, що унеможливить встановлення істинни у кримінальному провадженні та виконання завдань кримінального провадження передбачених ст. 2 КПК України.

Окрім того, враховуючи позицію обвинуваченого до пред"явленого обвинувачення, реальним є ризик вчинення нового кримінального правопорушення, зокрема у сферах призову та мобілізації, а також проти встановленого порядку несення військової служби.

Разом із тим, судом не здобуто інформації про міцні соціальні зв`язки обвинуваченого, які би переважили вищезазначені ризики та могли гарантувати бездоганну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Також судом не здобуто інформації, яка би категорично виключала можливість перебування обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою.

Вирішуючи питання щодо запобіжного заходу, суд враховує положення ч.6 ст. 176 КПК України відповідно до якого під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114 - 2, 258-258 - 6, 260, 261, 437-442 - 1 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Окрім цього, суд враховує комплекс вищеописаних даних та приходить до висновку, що лище запобіжний захід у виді тримання під вартою взмозі забезпечити уникнення ризиків передбачених ст.177 КПК України та гарантувати належну процесуальну поведінку обвинуваченого та виконання ним процесуальних рішень суду.

Підсумовуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 176-206,331 КПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Продовжити застосований відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 05.09.2025 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Суддя: