Справа № 450/2866/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/28/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2025 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальне провадження № 0000419 за апеляційною скаргою прокурора Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 18.11.2024 року стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, який не працює, не навчається, не одружений, не має на утриманні дітей, не інвалід, не депутат, не адвокат, на психіатричному і наркологічному обліках не перебуває, військовозобов`язаний, не військовослужбовець, безпартійний, раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

встановила:

Прокурор подав апеляційну скаргу на вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 18.11.2024, яким ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч.3 ст.332 КК України, визнано невинуватим та виправдано за недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення.

Скасовано арешт майна, який накладений ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 22.06.2022 р. на транспортний засіб марки «Мерседес Бенц» номерний знак НОМЕР_1 , ключі до нього та свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_2 ; мобільний телефон марки «Redmi by Xiaomi» ІМЕІ1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 із сім картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» за номером НОМЕР_5 .

Вирішено питання з речовим доказом в порядку ст. 100 КПК України.

Прокурор в апеляційній скарзі просить вирок суду першої інстанції скасувати та визнати ОСОБА_7 винним, за ч. 3 ст. 332 КК України та засудити до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна і позбавленням права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю (в органах та установах, що забезпечують охорону державного кордону) стоком на 3 роки.

Вважає, що дане рішення суду є незаконним і підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, неправильним застосуванням вимог кримінального закону та через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

У зв`язку з зазначеними вище вимогами просить, з метою недопущення істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, в порядку ч.3 ст. 404, ч.1 ст. 405 КПК України, дослідити обставини, які не повністю досліджені судом під час розгляду кримінального провадження, зокрема: супровідний лист від 11.05.2022 за підписом заступника начальника УСБУ у Львівській області, рапорт оперуповноваженого СБУ у Львівській області від 10.05.2022, протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 20.05.2022, протокол огляду, ідентифікації та помічення грошових коштів від 16.06.2022 з фототаблицею, протокол обшуку транспортного засобу марки «Мерседес Бенц» номерний знак НОМЕР_1 від 17.06.2022, протокол огляду речей (документів) від 15.06.2022 з фототаблицею, клопотання про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 20.05.2022 та 15.06.2022, доручення про проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 23.05.2022 та 16.06.2022, ухвали слідчого судді Львівського апеляційного суду від 23.05.2022 та 15.02.2022, постанову про проведення контролю за вчиненням злочину від 15.02.2022, клопотання про надання дозволу на використання результатів негласних слідчих (розшукових) дій в іншому кримінальному провадженні від 22.08.2022, ухвалу слідчого судді Львівського апеляційного суду від 24.08.2022, протокол про результати проведення візуального спостереження із використанням відеозапису, фотографування спеціальних технічних засобів для спостереження у публічно доступних місцях від 26.05.2022, протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії -аудіо-, відео - контроль особи від 26.05.2022, протокол про проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 15.06.2022, протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо» відеоконтроль особи від 15.06.2022, протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - знаття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 15.06.2022, протокол про проведення негласної слідчої (розшукової) дії 18.06.2022. Наказ Львівської обласної військової адміністрації № 100/22 від 20.06.2022 з додатком. Протоколу огляду речей (документів) від 20.08.2022. Протокол проведення слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_7 від 16.08.2022 та його захисником ОСОБА_9 .

Свої вимоги мотивує тим, що суд першої інстанції не дотримався положень кримінального та кримінального процесуального законів при прийнятті рішення щодо ОСОБА_7 , не врахував тяжкості та обставин вчинення ним злочину, його суспільної небезпеки та наслідків, не надав цим обставинам оцінку в їх сукупності, достатніх мотивів прийнятого рішення про невинуватість ОСОБА_7 у вироку не навів.

Апелянт наголошує, що вчинення злочину, передбаченого ст. 332 КК України, який полягає у незаконному переправленні осіб через державний кордон України, має вкрай негативні наслідки для обороноздатності держави в умовах воєнного стану.

Апелянт покликається, що для доведення вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні, стороною обвинувачення було надано ряд письмових доказів, які сторона обвинувачення просить ще раз детально дослідити.

Прокурор наголошує, що відповідно до протоколу огляду речей (документів) від 20.08.2022 під час огляду мобільного терміналу марки «Redmi by Xiaomi» IMEI 1 : НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 із сім картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» за номером НОМЕР_5 , що належать обвинуваченому ОСОБА_7 і вилучений під час обшуку транспортного засобу марки «Мерседес Бенц» номерний знак НОМЕР_6 , виявлено фото копії паспорта ОСОБА_10 з ідентифікаційним кодом.

Крім цього, згідно протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо-, відеоконтроль особи від 18.06.2022 з стенограмою спілкування обвинуваченого ОСОБА_7 та особи ОСОБА_10 в транспортному засобі марки "»Мерседес Бенц» номерний знак НОМЕР_6 , де ОСОБА_7 надавав вказівки ОСОБА_10 як йому необхідно діяти, що з перетином кордону буде все добре, оскільки всі документи є.

Протокол проведення слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_7 від 16.08.2022 та його захисником ОСОБА_9 біля центрального входу ТРЦ «Кінг Крос Леополіс», за адресою вул. Стрийська, 30, с. Сокільники, Львівського p-ну, Львівської області, де ОСОБА_7 розповідає як зустрівся із ОСОБА_10 та повідомив йому про необхідність сісти до нього в автомобіль та куди він має його відвести.

Вищевказані письмові докази свідчать про обізнаність ОСОБА_7 із протипраною діяльність ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , щодо яких матеріали кримінального провадження виділені в інше кримінальне провадження.

Однак, на думку прокурора, Пустомитівський районний суд Львівської області дослідивши вищевказані письмові докази сторони обвинувачення дійшов висновку, що вони не доводять вину ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Так суд першої інстанції у вироку зазначив, що обвинувачений показання на досудовому розслідуванні надавав такі, як порадив йому захисник ОСОБА_13 . У подальшому ОСОБА_7 був незадоволеним позицією і способом його захисту, а тому відмовився від послуг такого, уклавши угоди з іншими адвокатами.

Жодних домовленостей із особами ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_14 у ОСОБА_7 не було, а про їх дійсні наміри він дізнався від працівників поліції після його затримання.

Наявність у належному ОСОБА_7 мобільному телефоні - фотографії паспорта особи ОСОБА_14 , та номер мобільного телефону останнього пояснити не зміг, однак вказав, що особисто цього не робив, нічого не фотографував і не записував.

Прокурор наголосив, що суд у своєму рішенні не мотивує, чому він взяв до уваги покази обвинуваченого ОСОБА_7 дані 28.03.2024, оскільки такі частково суперечать показам наданими ОСОБА_7 07.11.2023 та які підтверджуються дослідженими письмовими доказами.

Апелянт зазначає, що долучені стороною обвинувачення: протокол виготовлення несправжніх (імітаційних) засобів від 14.06.2022, протокол огляду, ідентифікації та помічення грошових коштів від 16.06.2022 з фототаблицею; протокол обшуку транспортного засобу марки «Мерседес Бенц» номерний знак НОМЕР_1 від 17.06.2022 під час якого виявлено грошові кошти, висновок експерта № 2399-Е від 26.08.2022 щодо грошових коштів та несправжніх (імітаційних) засобів, суд вирішив, що такі не можуть бути доказами вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Так грошові кошти та несправжні (імітаційні) засоби знаходились у володінні ОСОБА_10 , які ним були залишені на задньому сидінні транспортного засобу марки «Мерседес Бенц» номерний знак НОМЕР_1 під двома належними йому сумками з особистими речами.

Окрім цього в судовому засіданні було досліджено письмові докази сторони обвинувачення, а саме: фотокопії паспорта ОСОБА_10 з ідентифікаційним кодом, які виявлені відповідно до протоколу огляду речей (документів) від 20.08.2022 під час огляду мобільного терміналу марки «Redmi by Xiaomi» IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 із сім картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» за номером НОМЕР_5 , належать обвинуваченому ОСОБА_7 і вилучені під час обшуку транспортного засобу марки «Мерседес Бенц» номерний знак НОМЕР_1 .

Крім цього досліджено протокол, за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо, відеоконтроль особи, від 18.06.2022 зі стенограмою спілкування обвинуваченого ОСОБА_7 та особи ОСОБА_10 17.06.2022 в транспортному засобі марки «Мерседес Бенц» номерний знак НОМЕР_1 , а також протокол проведення слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_7 від 16.08.2022.

Чомусь, на думку суду, вказані письмові докази, за відсутності спільних дій обвинуваченого ОСОБА_7 з іншими особами, не можуть свідчити і бути єдиними доказами вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Крім цього прокурор наголосив, що суд вказує на те, що при наявності фізичної особи, якій повідомлено про підозру і така на думку сторони обвинувачення діяла за попередньою змовою з ОСОБА_7 , органом досудового розслідування з незрозумілих причин та підстав, приймається рішення про виділення матеріалів кримінального провадження, які скеровуються до Пустомитівського районного суду Львівської області із різними обвинувальними актами і в цілому негативно впливає на повноту досудового розслідування та судового розгляду.

На апеляційну скаргу прокурора захисниками - адвокатами ОСОБА_15 та ОСОБА_8 подані заперечення в яких захисники, кожен окремо, просять відмовити в задоволенні апеляційних вимог сторони обвинувачення та залишити без змін вирок суду першої інстанції стосовно ОСОБА_7 . Сторона захисту в повному обсязі спростовує апеляційні вимоги прокурора.

Суд першої інстанції у вироку зазначив, що органом обвинувачення ОСОБА_7 обвинувачується, згідно обвинувального акту від 02.09.2022, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, а саме в сприянні порадами, наданням засобів та усуненням перешкод для незаконного переправлення особи через державний кордон України, за попередньою змовою групою осіб вчиненому з корисливих мотивів.

Виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, є наступним.

Згідно ст.68 Конституції України громадянин ОСОБА_7 зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Разом з тим, ОСОБА_7 , діючи у порушення наведених вище вимог Закону, став на шлях злочинної діяльності при наступних обставинах.

Так, відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 р. «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022 р., у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 р. строком на 30 діб. В подальшому, у зв`язку із триваючою військовою агресією Російської Федерації проти України, введений в Україні воєнний стан продовжено із 05 год 30 хв. 25.05.2022 р. строком на 90 діб (тобто до 13.08.2022 р.), у зв`язку із чим заборонено виїзд за межі країни громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років.

Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 р. №65/2022 «Про загальну мобілізацію», затвердженого Законом України №2105-ІХ від 24.02.2022 р., у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.п.1, 17, 20 ч.1 ст.106 Конституції України, на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва, оголошено та проводиться загальна мобілізація.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», загальна мобілізація проводиться одночасно на всій території України і стосується національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.

Так, з метою перебування поза межами України на період військової агресії Російської Федерації проти України, у ОСОБА_10 виник намір, попри встановлені режимом воєнного стану та оголошеною загальною мобілізацією заборони та обмеження, перетнути державний кордон та виїхати до Республіки Польща.

У кінці квітня на початку травня 2022 р., ОСОБА_10 ,перебуваючи на митному пості «Мостиська», що знаходиться за адресою Львівська обл., Мостиський р-н, с.Шегині, під час розмови з невідомим чоловіком, довідався від останнього про можливість перетнути державний кордон України та виїхати в Республіку Польща.

При цьому невідомий чоловік наголосив, що його близькі знайомі можуть йому, ОСОБА_10 , в цьому допомогти за грошову винагороду, після чого продиктував ОСОБА_10 номер мобільного телефону НОМЕР_7 .

У подальшому, ОСОБА_10 із свого мобільного телефону зателефонував за номером НОМЕР_7 до невідомого чоловіка (як встановлено досудовим розслідуванням - ОСОБА_12 ) та в ході розмови, ОСОБА_10 пояснив, що хоче перетнути державний кордон України в Республіку Польща, на що ОСОБА_12 повідомив ОСОБА_10 , що зможе допомогти у виїзді, оскільки в нього є знайомі серед працівників Львівської митниці, також зазначив, що їм необхідно зустрітись для обговорення деталей після 23.05.2022 р.

23.05.2022 р., згідно попередньої домовленості із ОСОБА_12 , ОСОБА_10 зателефонував на номер мобільного телефону НОМЕР_7 , яким користується ОСОБА_12 , та домовились про зустріч, яка має відбутись 25.05.2022 р. о 15 год. 20 хв. біля ДП «Львівський Державний Цирк», що знаходиться за адресою вул. Городоцька, 83, у м. Львові.

Так, 25.05.2022 р. близько 15 год. 20 хв., ОСОБА_10 прибув на попередньо обумовлене місце зустрічі з ОСОБА_12 , а саме біля ДП «Львівський Державний Цирк» та під час розмови ОСОБА_12 , діючи умисно, з корисливих мотивів, запевнив ОСОБА_10 , що він може незаконно переправити його через державний кордон України у Республіку Польща за грошову винагороду в сумі 6000 доларів США, котрі йому необхідно надати перед виїздом.

Надалі, точного часу та дати в ході проведення досудового розслідування не встановлено, з метою доведення свого злочинного умислу, спрямованого на незаконне переправлення ОСОБА_10 через державний кордон України у Республіку Польща до кінця, ОСОБА_12 діючи умисно, з корисливих мотивів, залучив до своєї протиправної діяльності ОСОБА_11 .

У подальшому, в період з 06 по 07 червня 2022 р., ОСОБА_11 діючи за попередньою змовою із ОСОБА_12 , зателефонував до ОСОБА_10 із мобільного номера НОМЕР_8 , повідомив ОСОБА_10 , що він діє від імені ОСОБА_12 та в нього є можливість незаконно переправити ОСОБА_10 через державний кордон України у Республіку Польща під виглядом волонтера для перевезення гуманітарних вантажів, використовуючи можливості включення останнього до електронної бази даних «Шлях», за що йому необхідно надати 6000 доларів США. Факт спільної участі ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , підтвердив ОСОБА_10 , повідомивши йому, що ОСОБА_11 буде займатись подальшим вирішенням питання незаконного переправлення його через державний кордон України.

08.06.2022 р. ОСОБА_11 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою домовленістю із ОСОБА_12 , зателефонував ОСОБА_10 , повідомивши останньому, що документи щодо його незаконного перетину кордону будуть виготовлятись близько тижня часу, а також надав вказівку ОСОБА_10 надіслати йому, ОСОБА_11 , у месенджері «WhatsApp» фото своїх особистих документів - закордонного паспорту, паспорту громадянина України та ідентифікаційного коду.

11.06.2022 р. ОСОБА_11 , використовуючи месенджер «WhatsApp», повідомив ОСОБА_10 про готовність документів для виїзду за межі державного кордону України в Республіку Польща та необхідність зустрітись 14.06.2022 р.

Згідно попередньої домовленості, 14.06.2022 р. близько 16 год. 00 хв. ОСОБА_10 біля входу в ТРЦ «Кінг Крос Леополіс», зустрівся із ОСОБА_11 , де під час їх розмови ОСОБА_11 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою домовленістю із ОСОБА_12 , повідомив ОСОБА_10 , що він буде супроводжувати його до кордону, після чого надасть документи згідно яких він зможе безперешкодно перетнути державний кордон України в Республіку Польща, оскільки останнього включено до електронної бази даних «Шлях», що дає йому право безперешкодного перетину державного кордону в будь-якому пункті пропуску. У ході цієї ж зустрічі, ОСОБА_11 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою із ОСОБА_12 , повідомив, що за незаконне переправлення ОСОБА_10 через державний кордон України у Республіку Польща, йому необхідно надати ОСОБА_11 винагороду у розмірі 6000 доларів США під час наступної зустрічі, а саме 16.06.2022 р.

Надалі, точного часу та дати в ході проведення досудового розслідування не встановлено, з метою доведення свого злочинного умислу, спрямованого на незаконне переправлення ОСОБА_10 через державний кордон України у Республіку Польща до кінця, ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , діючи умисно, з корисливих мотивів, залучили до своєї протиправної діяльності ОСОБА_7

16.06.2022 р. близько 22 год. 05 хв. ОСОБА_11 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою із ОСОБА_12 та ОСОБА_7 , зателефонував до ОСОБА_10 , повідомивши про необхідність їхньої зустрічі для переправлення останнього через кордон України та передачі грошових коштів за це, 17.06.2022 р. в період часу з 06 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв. біля центрального входу в ТРЦ «Кінг Крос Леополіс» за адресою вул. Стрийська, 30, с. Сокільники, Львівського р-ну, Львівської обл., зазначивши, що за його, ОСОБА_11 , відсутності на зустріч із ОСОБА_10 прибуде довірена особа.

У подальшому, а саме 17.06.2022 р. близько 06 год. 30 хв., згідно попередньої домовленості із ОСОБА_11 , ОСОБА_10 прибув до центрального входу ТРЦ «Кінг Крос Леополіс», за адресою вул. Стрийська, 30, с. Сокільники, Львівського р-ну, Львівської обл., де до нього під`їхав автомобіль марки «Мерседес Бенц» номерний знак НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_7 який, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , повідомив ОСОБА_10 , що він приїхав від імені ОСОБА_16 та запропонував ОСОБА_10 сісти в салон автомобіля.

Після того як ОСОБА_10 сів у автомобіль, ОСОБА_7 розпочав рух в сторону державного кордону України та діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , перебуваючи у салоні автомобіля марки «Мерседес Бенц» номерний знак НОМЕР_1 , під час розмови підтвердив ОСОБА_10 , що він діє з відома та попередньої домовленості із ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , і саме він, ОСОБА_7 , довезе ОСОБА_10 до державного кордону України, де надасть останньому документи, згідно яких він зможе безперешкодно перетнути державний кордон України в Республіку Польща.

У ході цієї ж розмови, ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою із ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , підтвердив ОСОБА_10 необхідність надати грошові кошти за його незаконне переправлення через державний кордон України. Після чого ОСОБА_10 перебуваючи в салоні автомобіля марки «Мерседес Бенц» номерний знак НОМЕР_1 рухаючись об`їзною дорогою Е 40 с. Сокільники витягнув грошові кошти в сумі 6000 доларів США (згідно курсу НБУ 175 500 грн.) із кишені своєї куртки та поклав їх в салоні автомобіля.

Після цього протиправна діяльність ОСОБА_7 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 була припинена через затримання ОСОБА_7 працівниками правоохоронних органів, а грошові кошти в сумі 6000 доларів США (згідно курсу НБУ 175500 грн.) виявлені та вилучені в салоні автомобіля марки «Мерседес Бенц» номерний знак НОМЕР_1 , під час проведення обшуку вказаного транспортного засобу.

Досудове розслідування відносно підозрюваного ОСОБА_12 та підозрюваного ОСОБА_11 триває у кримінальному провадженні за №0000110 від 12.05.2022 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що він, діючи у порушення вимог ст.68 Конституції України, з корисливих мотивів, за попередньою змовою із підозрюваним ОСОБА_11 та підозрюваним ОСОБА_12 (досудове розслідування щодо яких триває в окремому кримінальному провадженні), усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, 17.06.2022 р. близько 06 год. 30 хв., одержав від ОСОБА_10 котрий перебував з ним, ОСОБА_7 , в салоні автомобіля марки «Мерседес Бенц» номерний знак НОМЕР_1 , який рухався об`їзною дорогою Е40 с. Сокільники, Львівського р-ну, Львівської обл., грошові кошти в сумі 6000 доларів США (згідно курсу НБУ 175500 грн.) за сприяння порадами щодо місця та деталей перетину державного кордону України, наданням засобів (документів, що надають право на перетин державного кордону особі призовного віку під час дії воєнного стану) та усуненням перешкод для незаконного переправлення ОСОБА_10 через державний кордон України, під час дії воєнного стану, з метою виїзду за межі України.

Захисник ОСОБА_15 , який був судом апеляційної інстанції належним чином повідомлений про розгляд справи, в суд апеляційної інстанції не прибув з невідомих причин, клопотання про відкладення не подавав.

Обвинувачений ОСОБА_7 просив слухати справу без участі адвоката ОСОБА_15 , оскільки в залі присутній другий його захисник.

У відповідності до вимог ч.4 ст. 405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомив про поважні причини свого неприбуття.

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_6 , який просив задовольнити апеляційну скаргу в повному обсязі, думку обвинуваченого ОСОБА_7 та йогозахисника - адвоката ОСОБА_8 , які, кожен окремо, заперечили проти задоволення апеляційних вимог сторони обвинувачення та просили залишити вирок суду першої інстанції без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження та переглянувши судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Статтею 55 Конституції України гарантовано кожному право на оскарження до суду будь-яких рішень, дій чи бездіяльності органів влади, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

У відповідності до положень ст.124 Конституції України забезпечення доведеності вини належить до основних засад судочинства.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Свідченням справедливого судочинства, на думку Європейського суду, є дотримання національними судами вимоги щодо вмотивованості судових рішень. Ця вимога стосується рівною мірою усіх видів українського судочинства, в тому числі і кримінального процесу.

За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кузнєцов та інші проти Російської Федерації» зазначено, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції. Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи «Серявін та інші проти України», «Проніна проти України») і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За ч. 2 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Відповідно до ст.. 22, 23 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Суд досліджує докази безпосередньо.

Згідно ст. 91, 92 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. За загальним правилом обов`язок доказування в суді обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, покладається на прокурора. Обов`язок доказування допустимості доказів покладається на сторону, що їх подає.

Відповідно до ст. 89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате. Сторони кримінального провадження мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими.

Стандарт доведення винуватості поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати усі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

На думку колегії суддів, зазначені вимоги судом першої інстанції виконано в повному обсязі.

Апеляційні вимоги прокурора не знайшли підтвердження в суді апеляційної інстанції з врахуванням наступного.

Так судом першої інстанції було детально перевірені всі фактичні обставини справи, досліджені наявні в матеріалах кримінального провадження документи та допитані свідки, які володіли інформацію по справі.

Прокурор заявив в апеляційній скарзі вимогу про необхідність дослідити в суді апеляційної інстанції докази сторони обвинувачення та надати їм належну оцінку, але при цьому прокурор не вказав причину такого дослідження, лише послався на неналежне їх дослідження та викладення висновків по них, які, на переконання прокурора, не відповідають фактичним обставинам.

В судовому засідання апеляційної інстанції прокурор підтвердив, що в суді першої інстанції були досліджені всі наявні в кримінальному провадженні докази, зокрема і ті, які він просить повторно дослідити, однак у вироку суд надав їм оцінку з якою не погоджується сторона обвинувачення.

Головуючий наголосив прокурору, що у відповідності до вимог ч.3 ст. 404 КПК України за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушенням, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли під час розгляду в суді першої інстанції, або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Оскільки прокурором не було належним чином обґрунтовано суду апеляційної інстанції підстави повторно дослідження доказів, у відповідності до вимог ч.3 ст. 404 КПК України, то колегія суддів відмовляє в задоволенні таких вимог, з чим погодилися інші учасники процесу.

Прокурор ОСОБА_6 не зміг пояснити суду апеляційної інстанції чому, при пред`явленні обвинуваченому ОСОБА_7 обвинувачення у вчиненні злочину за попередньою змовою групою осіб, вчинену з корисливих мотивів, а саме в сприянні порадами, наданнями засобів та усуненням перешкод для незаконного переправлення осіб через державний кордон, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого саме ч.3 ст. 332 КК України (організованою групою), не були допитані інші особи, стосовно яких матеріали виділені в окреме провадження, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , з метою підтвердження чи спростування пред`явленого обвинувачення і прокурором про це не заявлялось відповідного клопотання. Також в суд першої інстанції не було забезпечена явка свідка ОСОБА_10 .

Обвинувачений ОСОБА_7 в суді апеляційної інстанції зазначив, що йому невідомо, як в його телефоні появилися фотографії документів ОСОБА_10 , оскільки він їх не фотографував та не знає хто йому їх міг направити. Він лише мав підвезти останнього до кільцевої дороги в м. Львові по вул. Городоцькій, але по дорозі їх зупинили працівники поліції. З ним ОСОБА_10 ні про що не домовлявся. Це його односельчан ОСОБА_11 попросив підвезти ОСОБА_10 до кільцевої дороги по вул. Городоцькій. У транспортному засобі не були знайдені документи, які б надали ОСОБА_10 можливість легально перетнути кордон держави.

Захисник - адвокат ОСОБА_8 в суді апеляційної інстанції наголосив, що в суді першої інстанції були належним чином досліджені всі наявні матеріали кримінального провадження та їм надано відповідну правову оцінку з якою погоджується сторона захисту.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обгрунтовано дійшов висновку про відсутність у діях обвинуваченого складу кримінального правопорушення, за ч.3 ст. 332 КК України, та про детально і вмотивовано виклав все у вироку, з врахуванням вимог чинного законодавства.

При цьому суд першої інстанції підставно звернув увагу на те, що згідно мотивів протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо-, відеоконтроль особи від 18.06.2022 р. з стенограмою спілкування обвинуваченого ОСОБА_7 та особи ОСОБА_10 17.06.2022 р. ,в транспортного засобі марки «Мерседес Бенц» номерний знак НОМЕР_1 , місцем таких подій є Львівська обл., с. Солонка, вул. Стрийська, 30, що не відповідає мотивам формулювання обвинувачення, де місцем таких подій вказано Львівську обл., Львівський р-н, с. Сокільники, вул. Стрийська, 30.

Відповідно органом досудового розслідування сформульовано обвинувачення особі ОСОБА_7 некоректно, яке не підтверджено жодними належними і допустимими доказами, а зміст такого є лише припущеннями.

Крім того судом першої інстанції неодноразово здійснювався виклик свідка ОСОБА_10 з метою його допиту в судовому засіданні. Жодного разу скеровані судові повістки свідку ОСОБА_10 не були йому вручені, а органом обвинувачення такий не забезпечений для його допиту, у відповідності до ч.3 ст.23 КПК України.

Неодноразово застосовані судом приводи вказаного свідка не дали належного результату, а згідно відповіді Голосіївського управління поліції ГУ НП у м.Києві, отриманої 05.09.2023 р., за адресою ОСОБА_10 , зокрема АДРЕСА_2 , розташований ТОВ «Біотестлаб», а не житловий будинок.

Отже, протокол додаткового допиту свідка від 01.06.2022 р., протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 20.05.2022 р., а також документи, які ідентифікують зареєстроване місце проживання ОСОБА_10 , у тому числі в АДРЕСА_3 , зокрема тимчасово окупованій території, які надані прокурором, містять неправдиву і суперечливу інформацію щодо вказаної особи та ставлять під сумнів його фізичне існування.

При наявності фізичної особи, якій пред`явлено підозру і така, на думку прокурора, діяла за попередньою змовою з ОСОБА_7 , органом досудового розслідування з незрозумілих причин та підстав було прийнято рішення про виділення матеріалів кримінального провадження, які скеровуються до Пустомитівського районного суду Львівської області із різними обвинувальними актами, що в цілому негативно впливає на повноту досудового розслідування та судового розгляду.

З врахуванням досліджених письмових доказів наданих прокурором, заслухавши показання обвинуваченого, суд першої інстанції за своїм внутрішнім переконанням, яке грунтувалося на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а також в сукупності всі зібрані докази, з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, дійшов висновку, що органом обвинувачення не доведено винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, і такого слід виправдати, відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.373 КПК України, зокрема, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

З таким висновком погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції, оскільки будь яких вагомих доказів підтвердження вини ОСОБА_7 у вчиненні саме кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, стороною обвинувачення надано не було.

Докази, які представлені стороною обвинувачення більше вказую на дії вчиненні особами, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, та не доводять винуватості ОСОБА_7 , у пред`явленому обвинувачені.

З врахуванням зазначеного вище апеляційні вимоги прокурора не знайшли підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Отже, істотних порушень вимог кримінального процесуального законодавства при розгляді даного кримінального провадження в суді першої інстанції, які б вплинули на правильність прийнятого судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Колегія суддів вважає, що оскаржуваний вирок є законним, обґрунтованим, а відтак підстав для скасування чи зміни судового рішення не вбачається, відповідно в суді апеляційної інстанції наявні підстави для відмови у задоволені апеляційних вимог прокурора.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 424 КПК України, колегія суддів

постановив:

Апеляційну скаргу прокурора Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 18.11.2024 року яким ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано невинуватим та виправдано за недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржений в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня його проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: