ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа: №629/2585/24 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження: № 11-кп/818/689/25 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.286 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

-головуючого ОСОБА_2 ,

-суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

-при секретарі ОСОБА_5 ,

-за участю прокурора ОСОБА_6 ,

-захисника ОСОБА_7 ,

-обвинуваченого ОСОБА_8 ,

-потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м.Харкова в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_10 , потерпілого ОСОБА_9 на вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 25 листопада 2024 року, -

УСТАНОВИЛА:

Цим вироком

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Лозова Харківської області, громадянина України, із середньо-технічною освітою, розлученого, проживаючого у цивільному шлюбі з ОСОБА_12 , маючого на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

засуджено за ч.2 ст.286 КК України на 5 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 задоволено.

Постановлено стягнути з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_9 на відшкодування:

-матеріальної шкоди - 36293, 65 грн.;

-моральної шкоди - 50000 грн.;

-витрати на професійну правову допомогу - 10000 грн.

Кримінальне провадженні розглянуто в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

Як установив суд, 04.01.2024, приблизно о 18-36 год., ОСОБА_11 , керуючи автомобілем марки «Мазда 323», реєстраційний номер НОМЕР_1 , білого кольору, рухаючись по проспекту Перемоги в м.Лозова Харківської області у напрямку від Лозівського міського палацу культури в бік «АТБ-маркет» магазин «Продукти-221», за адресою: Харківська область, м.Лозова, мкрн.4, б.44а, зі швидкістю не менше 30 км/год, доїжджаючи до пішохідного переходу, який веде через проспект Перемоги в м.Лозова Харківської області, між мікрорайонами №1 та №4 в м.Лозова Харківської області, діючи з необережності, у формі кримінальної протиправної недбалості, не передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, у порушення вимог п.18.1 Правил дорожнього руху України, не вжив заходів щодо зменшення швидкості чи зупинки, керованого ним автомобіля «Мазда 323», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не дав дорогу пішоходу ОСОБА_13 , який в той момент переходив вищезазначену автодорогу по пішохідному переходу, з права на ліво відносно напрямку руху автомобілю, внаслідок чого здійснив наїзд на останнього.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_13 отримав тяжкі тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми із забоєм головного мозку з вогнищами коркових контузій обох скроневих часток, епідуральним і субдуральним крововиливами, від яких ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_13 помер. Причиною смерті ОСОБА_13 явився набряк-набухання головного мозку, обумовлений вищевказаною закритою черепно-мозковою травмою у вигляді забою головного мозку з некрозом тканини головного мозку лівої півкулі на всьому протязі та дифузними крапковими крововиливами на його тлі і крововиливами під оболонки головного мозку.

Вимоги та узагальнені доводи апеляційних скарг осіб, які їх подали

В апеляційній скарзі, в редакції внесених змін захисником ОСОБА_7 , захисник ОСОБА_10 посилається на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Указала, що судом при призначенні ОСОБА_11 покарання не було враховано низку обставин, які пом`якшують покарання, а саме: визнання вини, щире каяття, часткове добровільне відшкодування завданих збитків. Зауважила, що вчинений ОСОБА_11 злочин є злочином з необережної форми вини, який був вчинений останнім у тверезому стані. Вважає, що поведінка обвинуваченого в минулому жодним чином не може впливати на визначення обставини наявності або відсутності щирого каяття особи, враховуючи, що щире каяття це суб`єктивне ставлення особи до вчиненого злочину, яке наразі є предметом розгляду, а не ставлення особи до правопорушень, які мали місце раніше. Просить вирок суду змінити, призначити ОСОБА_11 за ч.2 ст.286 КК України покарання 3 роки позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком 1 рік.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_9 зазначає про необґрунтоване задоволення його цивільного позову про стягнення матеріальної шкоди. Указав, що на стадії досудового розслідування до пред`явлення цивільного позову ОСОБА_11 відшкодував 37000 грн. матеріальної шкоди. За цивільним позовом, сума матеріальної шкоди складала 96293, 65 грн. Під час судового розгляду обвинувачений відшкодував 33000 грн. Відтак, загальний розмір матеріальних збитків з урахуванням відшкодованої суми складає 63293, 63 грн.. Наголосив, що суд першої інстанції, на підставі показань обвинуваченого, помилково вирахував з загальної суми матеріальної шкоди 37000 грн., сплачених до пред`явлення цивільного позову. Просить вирок змінити, стягнути з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_9 у рахунок відшкодування матеріальної шкоди - 63293, 65 грн..

Позиції учасників апеляційного провадження

В судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_11 та його захисник ОСОБА_7 підтримали свою апеляційну скаргу та просили її задовольнити. Апеляційну скаргу потерпілого просили залишити без задоволення.

Потерпілий ОСОБА_9 підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити. Апеляційну скаргу захисника просив залишити без задоволення.

Прокурор ОСОБА_6 заперечував проти задоволення апеляційних скарг та просив вирок залишити без змін.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Заслухавши суддю доповідача, доводи обвинуваченого та його захисника, потерпілого, думку прокурора, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

Фактичні обставини кримінального правопорушення, доведеність вини ОСОБА_11 та кваліфікація його дій в апеляційних скаргах не оспорюються, тому згідно положень ч.1 ст.404 КПК України висновки суду першої інстанції щодо цих обставин в апеляційному порядку не перевірялися.

Доводи апеляційної скарги захисника щодо суворості призначеного ОСОБА_11 покарання, є необґрунтованими.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження суд першої інстанції, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_11 , урахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно ст.12 КК України є необережним тяжким злочином, а також дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортним засобом, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, згідно з досудовою доповіддю органу пробації має середній рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, його виправлення можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк,часткове добровільне відшкодування потерпілому завданих злочином збитків визнано судом пом`якшуючою покарання обставиною та враховано відсутність обтяжуючих покарання обставин.

Враховуючи, що ОСОБА_11 визнав свою вину у повному обсязі, надав правдиві свідчення щодо обставин учиненого кримінального правопорушення, частково добровільно відшкодував потерпілому завдані злочином збитки, колегія суддів вважає наявною пом`якшуючу покарання обставину - щире каяття.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов обґрунтованого висновку про можливість виправлення обвинуваченого лише в умовах ізоляції від суспільства з призначенням покарання у виді позбавлення волі у розмірі, який колегія суддів вважає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових злочинів, без застосування ст.75 КК України.

З огляду на викладене, підстав для задоволення апеляційної скарги захисника в цій частині не вбачається.

Що стосується розміру грошових стягнень на відшкодування матеріальної шкоди у сумі 36293, 65 грн. потерпілому ОСОБА_9 , то він судом визначений з урахуванням повної суми заявленої шкоди та факту її часткового добровільного відшкодування обвинуваченим.

Як убачається з вироку суду першої інстанції, сума матеріальної шкоди в розмірі 96?293,65 грн. визнана повністю підтвердженою. Обвинувачений ОСОБА_11 частково добровільно відшкодував потерпілому шкоду на загальну суму 60?000 грн., що підтверджено матеріалами провадження. Вказана сума була сплачена як до пред`явлення цивільного позову, так і в період судового розгляду, та суд першої інстанції обґрунтовано врахував її у повному обсязі, визначивши залишок до стягнення у розмірі 36?293,65 грн.

Доводи апеляційної скарги потерпілого про те, що сума, сплачена до пред`явлення позову, не повинна була вираховуватись із загальної суми заявленої шкоди, є юридично необґрунтованими, оскільки факт відшкодування шкоди (незалежно від моменту її виплати) підлягає врахуванню при визначенні обсягу шкоди, яка фактично залишилася невідшкодованою.

Відтак, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно визначив розмір матеріальної шкоди, яка підлягає стягненню, і підстав для зміни вироку в цій частині не вбачає.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_10 , потерпілого ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 25 листопада 2024 року щодо ОСОБА_11 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим в той самий строк з дня отримання копії ухвали.

Головуючий:

Судді: