г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/3507/25
Номер провадження 1-кп/213/244/25
В И Р О К

Іменем України

15 липня 2025 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в

місті Кривому Розі Дніпропетровської області кримінальне провадження, яке внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 01 листопада 2024 року за № 40002309, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Новомосковськ Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні дітей не маючого, військовослужбовця військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 20 травня 2008 року Новомосковським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.186, ч.2 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від відбуття призначеного покарання звільнено з випробуванням строком на 03 роки;

2) 17 грудня 2008 року Новомосковським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. Згідно ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком Новомосковського міського суду Дніпропетровської області від 20 травня 2008 року та остаточно призначено покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі. Згідно ухвали Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 30 січня 2012 року звільнений умовно-достроково на строк 1 рік 7 місяців 19 днів;

3) 09 серпня 2012 року Новомосковським міським судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.187, ч.1 ст.309, ч.1 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі. Згідно ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком Новомосковського міського суду Дніпропетровської області від 17 грудня 2008 року та остаточно призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі;

4) 03 жовтня 2012 року Новомосковським міським судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.263 КК України до 2 років позбавлення волі. Згідно ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання за зазначеним вироком більш суворим покаранням за вироком Новомосковського міського суду від 09 серпня 2012 року призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнився 23 жовтня 2015 року з Солонянської ВК Дніпропетровської області по відбуттю строку покарання;

5) 11 квітня 2017 року Новомосковським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.187, ч.1 ст.70 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

6) 29 січня 2018 року Святошинським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі. Згідно ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання за зазначеним вироком більш суворим покаранням за вироком Новомосковського міського суду від 11 квітня 2017 року призначено покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнився 23 листопада 2021 року з Солонянської ВК Дніпропетровської області по відбуттю строку покарання;

7) 15 вересня 2022 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від відбуття призначеного покарання звільнено з випробуванням строком на 02 роки;

8) 30 січня 2023 року Інгулецьким районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.4 ст.186 КК України до 7 років позбавлення волі. Згідно ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 вересня 2022 року та остаточно призначено покарання у виді 7 років 1 місяця позбавлення волі. Згідно ухвали П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 15 липня 2024 року звільнений умовно-достроково на строк 5 років 6 місяців 8 днів як особу, яка виявила бажання проходити військову службу за контрактом;

9) 05 травня 2025 року Інгулецьким районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі. Згідно ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 січна 2023 року та остаточно призначено покарання у виді 5 років 7 місяців позбавлення волі;

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року на всій території України введено воєнний стан, строк дії якого неодноразово продовжувався. Останній раз Указом Президента України № 235/2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15 квітня 2025 року, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 09 травня 2025 року строком на 90 діб. Даний Указ затверджено Законом України № 4356-IX від 16 квітня 2025 року.

Так, ОСОБА_6 , відбуваючи покарання в ДУ «П`ятихатська виправна колонія №122» за вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 січня 2023 року за ч. 4 ст. 186 КК України виявив бажання щодо проходження військової служби за контрактом, в зв`язку з чим 23 липня 2024 року був звільнений з П`ятихатської ВК Дніпропетровської області згідно ухвали П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 15 липня 2024 року за ст.81-1 КК України, умовно-достроково на не відбутий строк покарання 5 років 6 місяців 8 днів, для проходження військової служби за контрактом у ВЧ НОМЕР_1 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №210 о/с від 23 липня 2024 року солдата ОСОБА_6 прийнято на військову службу за контрактом та призначено на посаду стрільця 2 стрілецького спеціалізованого відділення 2 стрілецького спеціалізованого взводу стрілецької спеціалізованої 1 роти стрілецького спеціалізованого батальйону « ІНФОРМАЦІЯ_2 » військової частини НОМЕР_1 .

Таким чином, ОСОБА_6 набув статусу військовослужбовця і під час проходження військової служби повинен, окрім іншого, дотримуватися вимог ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 6, 11, 16, 49, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24 березня 1999 року, ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24 березня 1999 року, які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, бути ввічливим і дотримуватись військового етикету, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Відповідно до статей 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місці служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять), чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

При цьому, ОСОБА_6 ,діючи в умовах воєнного стану, з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї, вирішив стати на злочинний шлях та у порушення зазначених статутних вимог самовільно залишив місце дислокації військової частини НОМЕР_1 .

Так, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 будучи військовослужбовцем військової служби за контактом військової частини НОМЕР_1 , підрозділ якої дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи на посаді стрільця 2 стрілецького спеціалізованого відділення 2 стрілецького спеціалізованого взводу стрілецької спеціалізованої 1 роти стрілецького спеціалізованого батальйону « ІНФОРМАЦІЯ_2 » військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», діючи в умовах воєнного стану, з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї, маючи військовий обов`язок нести військову службу, у порушення вимог абзаців 2, 3, 5, 7 ст. 11, ст. 16, абзаців 5, 8, 9 ст. 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24 березня 1999 року, та абзаців 2 та 6, ст. 4, Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24 березня 1999 року, о 17.00 годині 22 вересня 2024 року був відсутній під час вечірньої перевірки особового складу військової частини НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , тобто самовільно залишив військову частину, командуванню про причини свого вибуття не доповів, хоча об`єктивно повинен був і міг це зробити, а став проводити час на власний розсуд поза межами місця несення служби, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для з`явлення у військову частину чи звернення до органів військового управління за наявності реальної можливості для цього тавідносно якого 06 лютого 2025 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за підозрою за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України, в зв`язку з чим припинив вчиняти кримінальне правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби (військове кримінальне правопорушення).

Кримінальна відповідальність за діяння, що містить склад кримінального правопорушення, винуватим у вчиненні якого визнається обвинувачений ОСОБА_6 , передбачена ч. 5 ст. 407 КК України, а саме: самовільне залишення військової частини, вчинене в умовах воєнного стану військовослужбовцем (крім строкової служби).

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення визнав повністю, каявся. Показав, що 24 вересня 2024 року самовільно залишив місце дислокації військової частини НОМЕР_2 в АДРЕСА_2 , в подальшому через міста Харків та Дніпро направився до міста Кривого Рогу. Свої дії пояснив тим, що хотів побачити сина, який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , під час перебування обвинуваченого в місцях позбавлення волі, та сім`ю.

Свідчення обвинуваченого відповідають обставинам справи, які ніким не оспорюються. Обставини справи об`єктивно, повно і всесторонньо підтверджені письмовими доказами у справі у встановленому об`ємі.

Судом, з відома учасників судового розгляду, відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України, визнано недоцільним дослідження доказів відносно обставин справи, які ніким не оспорюються.

При цьому судом з`ясовано, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви в добровільності і істинності їх позиції, а також роз`яснено судом, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, судовим розглядом встановлено винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 5 ст. 407 КК України, а саме: самовільне залишення військової частини, вчинене в умовах воєнного стану військовослужбовцем (крім строкової служби), за вчинення якого він підлягає покаранню.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відповідно до ч.5 ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу винуватого, який не одружений, дітей на утриманні не має, характеризується за місцем проживання посередньо скарг на нього не надходило, за місцем служби характеризується негативно, у лікаря-психіатра на обліку не перебуває, звертався за допомогою до лікаря-нарколога з 18 лютого 2022 року з приводу психічних поведінкових розладів внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності, раніше неодноразово судимий та судимості відповідно до закону є незнятими та непогашеними, упродовж судового провадження дав визнавальні показання щодо обставин вчинення кримінального правопорушення і не оспорював фактичних обставин їх учинення.

Як пом`якшуючу покарання ОСОБА_6 обставину згідно положень ст. 66 КК України суд враховує щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання, згідно зі ст.67 КК України, є рецидив злочину.

З урахуванням вищевикладеного, обставин справи, тяжкості скоєного, особи обвинуваченого, суд вважає, що покарання ОСОБА_6 слід визначити у виді позбавлення волі. Підстав для призначення покарання із застосуванням ст. ст. 69, 75 КК України, суд не бачить.

Крім того, судом встановлено, що обвинувачений вчинив даний злочин до постановлення вироку Інгулецьким районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 травня 2025 року.

Згідно ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком.

Тому, ОСОБА_6 необхідно призначити покарання за правилами ч.4 ст.70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань.

Запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком законної сили не обирати.

Процесуальні витрати, речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 349, 368 - 371, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винуватим в скоєнні злочину, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі частини 4 статті 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарання за цим вироком, вироком Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 травня 2025 року, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 5 (п`яти) років 8 (восьми) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з дня набрання вироком законної сили, зарахувавши в строк відбування покарання час, проведений під вартою за вироком Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 травня 2025 року, починаючи з 06 лютого 2025 року.

Матеріали кримінального провадження № від 01 листопада 2024 року - залишити при цій справі.

На вирок може бути подано апеляцію до Дніпровського апеляційного суду через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в строк 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1