Справа № 296/6812/25
У Х В А Л А

Іменем України

про застосування запобіжного заходу

у вигляді тримання під вартою

21 червня 2025 рокум. Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичів, Житомирської області, громадянина України, з вищою освітою, займає посаду міського голови м.Бердичів Житомирської області, зі слів одруженого, має на утриманні 2 неповнолітніх дітей, , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає в будинку АДРЕСА_2 , раніше не судимого

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення за ч.3 ст.368 КК України, у кримінальному провадженні № 0000796 від 23.10.2024, - ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України у кримінальному провадженні №0000796 від 23.10.2024.

Клопотання обгрунтовано тим, що у провадженні СУ ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження№0000796 від 23.10.2024 за ч.3 ст.368 КК України за фактом, що Бердичівський міський голова ОСОБА_5 , будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби, діючи умисно, одержав для себе неправомірну вигоду за наступних обставин.

Так, починаючи з липня 2024 року, ОСОБА_9 , будучи фізичною особою-підприємцем, що здійснює реалізацію продовольчих товарів та тютюнових виробів у тимчасових спорудах, підшукував відповідні ділянки на території Бердичівської територіальної громади.

Після чого, ОСОБА_9 звернувся до Бердичівського міського голови ОСОБА_5 , та 17.07.2024 під час розмови з ним повідомив про своє бажання встановити тимчасові споруди для здійснення торгівлі на території Бердичівської громади, на що отримав від ОСОБА_5 схвальне рішення щодо подальшої співпраці.

Згодом, ОСОБА_5 призначив зустріч ОСОБА_9 у своєму службовому кабінеті №30 Бердичівської міської ради, за адресою: м. Бердичів, площа Центральна, 1, на 15.10.2024.

Цього ж дня, близько 14.30 год. ОСОБА_9 та ОСОБА_5 зустрілись у його службовому кабінеті, де ОСОБА_5 повідомив, що необхідно буде надати йому певну суму неправомірної вигоди за сприяння у прийнятті відповідних рішень робочою групою та виконавчим комітетом міської ради.

У свою чергу ОСОБА_9 , розуміючи протиправність дій ОСОБА_5 , та усвідомлюючи, що у разі відмови виконати вищевказану умову, для нього можуть бути створені перепони у подальшій участі у виділенні місць для тимчасових споруд, та з метою викриття злочинної діяльності ОСОБА_5 , погодився на запропоновані ним умови.

З метою реалізації свого умислу, направленого на отримання неправомірної вигоди, ОСОБА_5 , будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, розуміючи протиправний характер своїх дій, діючи з прямим умислом, 05.05.2025 прибув до м. Житомира, де близько 15.00 год. зустрівся з ОСОБА_9 у приміщені ресторану, що по вул. Київській, 96, де висловив прохання надати йому грошові кошти в сумі 1000 доларів США за кожен дозвіл на розміщення тимчасової споруди.

Так, 08.05.2025 ОСОБА_5 головуючи на засіданні робочої групи та 14.05.2025 на засіданні виконавчого комітету Бердичівської міської ради, продовжуючи вчиняти злочинні дії, своїми активними діями переконав членів у необхідності погодження місць розташування зупинкових комплексів по вул. Європейській 46 та 49 в м. Бердичеві.

Після цього, продовжуючи злочинні дії та надаючи їм вигляду законності, ОСОБА_5 виніс рішення №147 від 14.05.2025, яким погодив ФОП ОСОБА_9 місце розташування зупинкових комплексів відповідно до ескізних передпроектних пропозицій: «Розташування зупинкового комплексу біля будинку №46 по вул. Європейська в м. Бердичів» та «Розташування зупинкового комплексу біля будинку №49 по вул. Європейська в м. Бердичів».

В подальшому, 20.06.2025, близько 12.50 год., знаходячись в автомобілі марки «Hyundai», моделі «Santafe», реєстраційний номер НОМЕР_1 , поблизу будівлі Бердичівської міської ради, що розташована за адресою: Житомирська область, м. Бердичів, майдан Центральний, 1, являючись посадовою особою, яка займає відповідальне становище, а саме Бердичівським міським головою, ОСОБА_5 отримав для себе від ОСОБА_9 раніше обумовлену неправомірну вигоду в суміі 2000 доларів США, що за курсом НБУ станом на 20.06.2025 становить 83 370,8 грн.

20.06.2025 о 13 год. 30 хв. у даному кримінальному провадженні на підставі ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та вручено повідомленння про підозру за ч.3 ст.368 КК України.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину підтверджується зібраними у ході розслідування доказами, що додані до клопотання.

Поряд з наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 вказаного кримінального правопорушення орган досудового розслідування вважає, що у кримінальному провадження існують ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4, ч. 1 ст. 177 КПК України, які обумовлюють необхідність застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу, а саме у вигляді тримання під вартою.

Під час розгляду клопотання слідчий та прокурор повністю його підтримали з мотивів та підстав, що в ньому вказані. Також прокурор вказав, що якщо суд визначить альтернативний захід в вигляд застави вона має бути не менше 80 прожиткових мінімумів доходів громадян.

Підозрюваний під час судового розгляду клопотання пояснив, що ніяких грошей він не вимагав та не отримував

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 зазначив, що підозра необгрунтована, а ризики надумані.

В цілому сторона захисту просила застосуати запобіжний захід в вигляді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши та оцінивши матеріали клопотання, та додані захисником докази, слідчий суддя дійшов наступного.

Згідно ст.29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України, а згідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Згідно пунктів 1 і 2 ч. 1 ст. 177 КПК України" метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час судового розгляду встановлено, що органом досудового розслідування розслідується кримінальне провадження № 0000796 від 23.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України де підозрюваним є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства», № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року).

При цьому, слідчий суддя звертає увагу, що він не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

Крім того, правильність кваліфікації дій підозрюваної особи, так само як і наявність чи відсутність в її діях складу злочину вирішуються виключно вироком суду та не підлягають вирішенню на досудовому провадженні.

З положень п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України вбачається, що при застосуванні запобіжного заходу слідчий суддя перш за все має переконатися в наявності доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, в якому він підозрюється. Закон не вимагає, щоб докази були повними, але вони повинні бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у застосуванні того чи іншого запобіжного заходу.

Слідчий суддя вважає, що на цій, стадії кримінального провадження, підозра ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України , у кримінальному провадженні №0000796 від 23.10.2024 є обґрунтованою, про це свідчать в своїй сукупності докази, що долучені до клопотання, а саме:

- протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 20.06.2025;

- протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 25.10.2025;

- протокол за результатами здійснення оперативно-розшукового заходу зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 17.10.2024;

- протокол за результатами проведення оперативно-розшукового заходу зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 23.08.2024;

- протокол про результати здійснення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 26.12.2024;

- протокол про результати здійснення негласної слідчої (розшукової) дії негласного аудіо контролю особи від 01.01.2025;

- протокол про результати здійснення негласної слідчої (розшукової) дії негласного аудіо контролю особи від 10.03.2025;

- протокол про результати здійснення негласної слідчої (розшукової) дії негласного аудіо, відео контролю особи від 23.04.2025;

- протокол про результати здійснення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 18.03.2025;

- протокол про результати здійснення негласної слідчої (розшукової) дії негласного аудіо, відео контролю особи від 08.04.2025;

- протокол про результати здійснення негласної слідчої (розшукової) дії негласного аудіо, відео контролю особи від 25.04.2025;

- протокол додаткового допиту свідка ОСОБА_9 від 07.05.2025;

- протокол про результати здійснення негласної слідчої (розшукової) дії негласного аудіо, відео контролю особи від 12.05.2025;

- протокол про результати здійснення негласної слідчої (розшукової) дії негласного аудіо, відео контролю особи від 02.06.2025;

- протокол про результати здійснення негласної слідчої (розшукової) дії негласного аудіо, відео контролю особи від 09.06.2025;

- протокол огляду та вручення грошових коштів від 20.06.2025;

-протокол обшуку від 20.06.2025.

Згідно протокол допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 20.06.2025 він на підставі ст.63 Конституції України від дачі показів відмовився;

Щодо наявності ризиків.

Прокурор вказує, що існують ризики передбачені п.1,2,3,4 ч.1 ст.177 КПК України.

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

Існування ризику щодо можливості переховуватися від суду, передбаченого п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оцінюється судом в світлі тих обставин, що ОСОБА_5 усвідомлюючи тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.368 КК України (санкція вказаної статті передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна) може здійснити спробу переховуватись від органу досудового розслідування та, в подальшому, від суду.

При цьому, сідчий суддя враховує позицію Європейського суду з прав людини, згідно якої, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою , проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, а також, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства з боку особи, яка обвинувачується у вчиненні протиправного діяння. Так, ЄСПЛ з прав людини в рішенні викладеному у справі «Ілійков проти Болгарії», зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

Ризик передбачений п. 3,4 ч. 1 ст. 177 КПК України вплив на свідків та потерпілих, перешкоджання іншим чином знайшов своє відображення в тому, що підозрюваний, з метою знову ж таки уникнення кримінальної відповідальності, перешкоджанню всебічного, повного та неупередженого встановлення обставин вчиненого злочину, може вчиняти спроби протиправного впливу на учасників кримінального провадження будь яким шляхом для зміни (відмови) від показів останніх, зокрема на свідків та інших осіб, в тому числі з числа працівників Бердичівської міської ради, які знаходяться в безпосередньому підпорядкуванні підозрюваного.

Оскільки кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, яка потребує з`ясування обставин вчинення злочину шляхом, зокрема, проведення допитів свідків, тимчасових доступів, вказаний ризик має високий ступінь імовірності.

Разом з тим не знайшов свого підтвердження ризик передбачений п.2 ч.1 ст.177 КПК України щодо можливості знищення, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Так після затримання підозрюваного ОСОБА_5 було проведено невідкладні обшука в автомобілі де вилучено предмет неправомірної вигоди, в робочому кабінеті та вдома, в ході яких вилучено все, що слідство вважало необхідним. Проведення обшуків свідчить, що всі докази до яких мав доступ підозрюваний вилучено, це перш за все письмові докази.

Отже прокурором та слідчим під час рогляду клопотання доведено слідчому судді, що ризики за п. п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, існують. При цьому, наразі достатньо їх обгрунтованості, а не констатації.

Згідно із частиною 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК.

Слідчий суддя при застосуванні запобіжного заходу враховав: вік підозрюваного - чоловік 54 роки; соціальний статус- одружений, має на утриманні одну неповнолітню дитину, має постійне місце роботи та житло; стан здоров`я - задовільний групи інвалідності чи тяжких хвороб, які б не дозволяли утримання в СІЗО підозрюваний не має.

На підставі викладеного, слідчий суддя вважає, що з метою забезпечення даного кримінального провадження є доцільним обрати ОСОБА_5 винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, який необхідно відраховувати від дати його фактичного затримання 20.06.2025, оскільки більш м`який запобіжний захід про який просять підозрюваний та його захисник, на думку слідчого судді, не забезпечить його належної процесуальної поведінки і виконання процесуальних обов`язків та може призвести до реального настання ризиків передбачених п.1,3,4 ч.1 ст.177 КПК України, що є підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони захисту у більш м`якому запобіжному заході .

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу (ч.1 ст.182 КПК України)

В силу п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 183 КПК України, враховуючи обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, слідчий суддя визначає заставу у розмірі, який становить 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що у грошовому виразі складає 242 240 гривень 00 копійок. Слідчий суддя вважає, що саме такий розмір застави у даному конкретному випадку здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. та не є непомірним для підозрюваного

У разі внесення застави у визначеному цією ухвалою вважається, що до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді застави та у такому випадку покласти на підозрюваного такі обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

-не відлучатися з місця проживання: м.Бердичів Житомирської області без дозволу слідчого, прокурора або суду окрім випадків пов`язаних з рятуванням свого життя;

-повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця проживання;

-утримуватися від спілкування будь-яким способом зі свідками у вказаному кримінальному провадженні коло яких має визначити слідчий чи прокурор

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;;

-носити електронний засіб контролю.

Строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного у разі внесення застави, визначити з моменту звільнення з-під варти внаслідок внесення застави до 20.08.2025.

Отже за результатами розгляду клопотання слідчий суддя приймає рішення про задоволення клопотання слідчого, погодженого з прокурором.

Резолютивна частина ухвали слідчим суддею вкладається з урахуванням ухвали про виправлення описки від 23.06.2025

Керуючись ст.ст.131, 132, 176-178, 181, 186, 193, 194, 196, 197, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого - задовольнити .

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів з правом внесення застави в розмірі 80 (вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень 00 копійок.

В задоволенні клопотання сторони захисту про обрання більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відмовити .

Застава може бути внесена підозрюваним, іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на рахунок UA0000277, одержувач ТУ ДСА України в Житомирській області, , МФО 820172 в ДКСУ, м. Київ, з призначенням платежу: «застава прізвище, ім`я, по батькові (найменування) платника, що вносить заставу та особи, за яку вноситься застава, № справи, суд, який постановив ухвалу про застосування запобіжного заходу.».

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент часу внести заставу у визначеному розмірі до закінчення строку дії цієї ухвали.

У разі внесення застави у визначеному цією ухвалою розмірі вважається, що до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 застосовано запобіжний захід у вигляді застави та у такому випадку покласти на підозрюваного такі обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

-не відлучатися з місця проживання: м.Бердичів Житомирської області без дозволу слідчого, прокурора або суду окрім випадків пов`язаних з рятуванням свого життя;

-повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця проживання;

-утримуватися від спілкування будь-яким способом зі свідками у вказаному кримінальному провадженні коло яких має визначити слідчий чи прокурор

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;;

-носити електронний засіб контролю.

Строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного у разі внесення застави, визначити з моменту звільнення з-під варти внаслідок внесення застави і до 20.08.2025.

Попередити підозрюваного, що у разі невиконання покладених на нього обов`язків після внесення застави, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваного та його явки за викликом, а також підозрюваному та заставодавцю, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава може бути звернута в дохід держави.

Контроль за виконанням ухвали щодо виконання покладених на підозрюваного обов`язків у разі внесення застави покласти на слідчих у кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту оголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 25.06.2025 о 17-00 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1