Справа № 463/3863/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1319/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2025 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 1 травня 2025 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову слідчого Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0002652 від 19 вересня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

апелянта ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_5 звернувся із скаргою до слідчого судді на постанову слідчого Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області про закриття кримінального провадження.

Скаргу мотивував тим, що «його звинувачення на адресу ГУ ПФ України у Львівській області та низки його посадових осіб перелічені ним у клопотанні від 07 лютого 2020 року знаходяться у кримінальному провадженні за ч. 1 ст. 358 КК України, розпочатому 20 лютого 2019 року та у скарзі від 19 квітня 2021 року яку він подав на адресу органу досудового слідства, докази низки епізодів цього злочину з використанням в судах підроблених документів, а відтак покликання слідчого на відсутність таких доказів щодо конкретних виконавців з використанням ними їх в суді першої та апеляційної інстанції є відвертим невиконанням органом досудового слідства ухвали слідчого судді за якою було розпочате слідство, що носить ознаки злочину, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України та стало за участі керівництва окружної прокуратури, що вбачається з низки листів.»

Зазначав, що копія постанови отримана ним 25 квітня 2025 року.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 1 травня 2025 року, відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову старшого слідчого Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_8 від 30 жовтня 2023 року про закриття кримінального провадження №0002652 від 19 вересня 2023 року.

На дану ухвалу ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просять, скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нову, якою скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження, поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 1 травня 2025 року, оскільки копію рішення він отримав 7 травня 2025 року.

Наголошує, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження не відповідає дійсним обставинам справи.

Стосовно строку на апеляційне оскарження, то з урахуванням того, що ОСОБА_5 повний текст оскаржуваної ухвали отримав 7 травня 2025 року, а виготовлення апеляційної скарги потребує значного часу, колегія суддів апеляційного суду вважає, що строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді слід поновити.

Заслухавши доповідача, пояснення апелянта на підтримку доводів апеляційної скарги, виступ прокурора на заперечення аргументів апеляційної скарги, вивчивши матеріали судової справи та кримінального провадження №0002652 від 19 вересня 2023 року, колегія суддів вважає, що така апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Положеннями п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається при встановленні відсутності в діяннях складу кримінального правопорушення.

З аналізу наведених процесуальних норм вбачається, що закриття кримінального провадження є закінченням досудового розслідування та одним із способів його остаточного вирішення, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

В силу завдань кримінального провадження слідчий повинен вчинити всі необхідні дії при проведенні досудового розслідування, які спрямовані на збирання, перевірку та оцінку доказів, версій у їх сукупності.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 13 січня 2011 року в справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Як встановлено колегією суддів апеляційного суду, слідчим відділом ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області проводилося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002652 від 19 вересня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч . 2 ст. 384 КК України.

З матеріалів кримінального провадження № 0002652 від 19 вересня 2023 року встановлено, що 18 вересня 2023 року до Львівського РУП №1 ГУ НП у Львівській області надійшла ухвала Личаківського районного суду м. Львова від 15 серпня 2023 року (справа №463/6819/23), в якій суд постановив зобов`язати внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_5 від 28 липня 2023 року про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України, внесено в ЄРДР.

Відповідно до ст. 384 КК України передбачена кримінальна відповідальність за скоєння кримінального правопорушення, а саме завідомо неправдиве показання свідка, потерпілого, завідомо неправдивий висновок експерта, спеціаліста, складені для надання або надані органу, що здійснює досудове розслідування, виконавче провадження, суду, Вищій раді правосуддя, тимчасовій слідчій чи спеціальній тимчасовій слідчій комісії Верховної Ради України, подання завідомо недостовірних або підроблених доказів, завідомо неправдивий звіт оцінювача про оцінку майна, а також завідомо неправильний переклад, зроблений перекладачем у таких самих випадках.

Об`єктом злочину є інтереси правосуддя у частині забезпечення процесуального порядку отримання доказів у кримінальній справі.

За змістом ст. 384 КК України кримінальне правопорушення за цією статтею є з формальним складом, об`єктивна сторона якого полягає у вчиненні однієї з таких дій: надання завідомо неправдивих показань; складання та/або надання завідомо неправдивого висновку експерта; подання завідомо недостовірних, або підроблених доказів; складання та/або подання завідомо неправдивого звіту оцінювача; складання та/або подання завідомо неправдивого перекладу.

Таким чином, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони злочину є обстановка і час вчинення дій, а саме лише під час проведення досудового розслідування, виконавчого провадження, в суді, Вищій раді правосуддя, тимчасовій слідчій комісії чи спеціальній тимчасовій комісії Верховної Ради України.

Також, у вказаному кримінальному правопорушенні характерний спеціальний суб`єкт, а саме особа, яка, зокрема, дає показання як свідок чи потерпілий, призначена експертом чи залучена як перекладач.

Відповідальність за статтею 384 КК України не може наставати, якщо особа не попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання.

Під час досудового розслідування, слідчим було допитано заявника. З протоколу допиту від 30 жовтня 2023 року ОСОБА_5 (а.с. 12-13, матеріалів кримінального провадження № 0002652 від 19 вересня 2023 року ), вбачається, що заявником не зазначено жодних конкретних даних про особу, час та місце вчинення дій, які підпадають під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України, як і не зазначено які конкретні дії, на його думку, підпадають під ознаки об`єктивної сторони правопорушення.

Постановою слідчого слідчого відділу Львівського РУП №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 від 30 жовтня 2023 року кримінальне провадження закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силі наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Колегією суддів встановлено, що під час досудового розслідування проведено усі необхідні слідчі (розшукові) дії для встановлення обставин, які підлягають доказуванню в у, обставини вчинення кримінального провадження, не встановлено складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України

Доводи апелянта, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження не відповідає дійсним обставинам справи, не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи та в суді апеляційної інсанції, оскільки в ході досудового розслідування проведені усі необхідні слідчі дії для встановлення об`єктивних обставин кримінального провадження, тому постанова про закриття кримінального провадження є законною та обґрунтованою.

В апеляційній скарзі не наведено доводів, які б спростовували висновки слідчого судді місцевого суду.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б підставою для скасування чи зміни ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

Ураховуючи вищенаведене, на переконання колегії суддів апеляційного суду, оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною й обґрунтованою, тому підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА

поновити ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Личаківського районного суд м. Львова від 1 травня 2025 року.

Ухвалу слідчого судді Личаківського районного суд м. Львова від 1 травня 2025 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову слідчого Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0002652 від 19 вересня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4