ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/3127/25
Номер провадження: 11-кп/819/320/25
Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2025 року Херсонський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання: ОСОБА_5

за участі прокурора: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000516 за апеляційною скаргою прокурора Херсонської окружної прокуратури ОСОБА_7 зі змінами, внесеними першим заступником Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 24 березня 2025 року щодо :

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсона, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 24.03.2025 року ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Стягнуто зі ОСОБА_9 процесуальні витрати на користь Комунальної установи «Бюро судово-медичної експертизи» Херсонської обласної ради за проведення судово-медичних експертиз, а саме: висновок експерта №9/451-МС від 16.01.2025 в сумі 451,68 гривень та висновок експерта №451 від 03.01.2025 в сумі 451,68 грн.

Вирішено питання про речові докази.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирався.

Судом першої інстанції у розділі формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним зазначено:

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_9 обвинувачується у тому, що він 25.12.2024 року близько 13 год 15 хв, перебуваючи в приміщенні продуктового супермаркету «Сільпо», який розташований за адресою: м. Херсон, просп. Незалежності, 49, в ході раптово виниклих неприязних відносин, під час сварки, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_10 наніс останньому один удар головою у верхню частину голови в області лівого ока, чим спричинив згідно з висновком судово-медичної експертизи №451 від 03.01.2025 тілесні ушкодження: крововилив в м`які тканини та садно лоба, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Таким чином, умисні дії ОСОБА_9 , перебувають у безпосередньому причинному зв`язку із отриманими ОСОБА_10 , тілесними ушкодженнями.

Сторона обвинувачення кваліфікує дії ОСОБА_9 за частиною першою ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушко

Вимоги і узагальнені доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурор просить змінити вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 24.03.2025 стосовно ОСОБА_9 з підстав істотного порушення норм кримінального процесуального закону.

Вказати, що витрати на проведення судово-медичних експертиз, а саме: висновок експерта №9/451-МС від 16.01.2025 в сумі 451,68 гривень та висновок експерта №451 від 03.01.2025 в сумі 451,68 гривень, всього підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_9 , на користь держави 903 грн 36 коп.

В решті вирок залишити без змін.

Апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, вирішуючи питання щодо процесуальних витрат на проведення експертизи, помилково стягнув суму коштів за проведення експертиз на користь КУ «Бюро судово-медичної експертизи» ХОР.

З посиланням на приписи ч. 2 ст. 124 КПК України , ст.15 Закону України «Про судову експертизу» зазначає, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Оскільки суд при ухвалені обвинувального вироку, помилково стягнув суму коштів за проведення експертиз на користь комунальної установи «Бюро судово-медичної експертизи» Херсонської обласної ради , а не на користь держави, вирок у цій частині підлягає зміні.

У змінах до апеляційної скарги перший заступник Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_8 ( далі- прокурор) просить вирок суду від 24.03.2025 року скасувати з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону. Призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Вказує, що підтримує апеляційні вимоги про необхідність перегляду вироку щодо ОСОБА_9 з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону згідно поданої прокурором апеляційної скарги та вважає за необхідне внести зміни до апеляційної скарги.

Зазначає, що при ухваленні вироку судом не було дотримано вимог ст. 370, 374 КПК та правозастосовної практики Верховного Суду у справах № 369/10037/22, № 521/11693/16, №717/1639/21, № 606/2657/21, № 343/1489/20 щодо необхідності зазначення у вироку формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення. Фактично у мотивувальній частині вироку суд не вказав формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, не встановив фактичних обставин вчинення кримінальних правопорушень, зазначивши лише формулювання обвинувачення згідно з обвинувальним актом .

Допущені судом порушення вимог кримінального процесуального закону є істотними та такими, що перешкодили суду ухвалити законне і обґрунтоване рішення.

Позиції учасників .

Прокурор підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги зі змінами.

Обвинувачений, потерпілий про дату, час апеляційного розгляду був повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, заяви про відкладення не подавав.

Неприбуття потерпілого, обвинуваченого відповідно до приписів ч.4 ст. 405 КПК не перешкоджає апеляційному розгляду.

Колегія суддів вважає можливим проведення апеляційного розгляду за відсутності обвинуваченого , оскільки в апеляційній скарзі зі змінами не ставиться питання про погіршення становища обвинуваченого, виходячи зі правових висновків Великої Падати Верховного Суду у постанові від 07.12.2021 року у справі № 617/775/20 .

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги зі змінами, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Мотиви суду.

В апеляційній скарзі прокурор не оспорює висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого за ч.1 ст. 125 КК України.

За змістом ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Прокурором вирок суду із зазначених підстав не оскаржується. Натомість прокурор наводить доводи про неправильне вирішення судом питання про процесуальні витрати та невідповідність вироку вимогам ст. 370, 374 КПК України.

Колегія суддів переглядає вирок в межах апеляційних вимог та вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу.

Формулювання обвинувачення визнане судом доведеним із зазначенням місця , часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення, як обставин, які підлягають доказуванню має бути чітко викладені у вироку, як того вимагають положення ч. 3 ст. 374 КПК України.

Проте із вироку, який оскаржується в апеляційному порядку щодо ОСОБА_9 не є можливим встановити які фактичні обставини кримінального правопорушення встановлені судом і яке обвинувачення визнане судом доведеним.

Фактично у вироку суд не виклав формулювання визнане судом доведеним, не встановив під час судового розгляду фактичних обставин вчинення кримінальних правопорушень, зазначивши у мотивувальній частині вироку лише обставини, встановлені досудовим розслідуванням та викладені у обвинувальному акті.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що правильне відображення фактичних обставин кримінального правопорушення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків суду про доведеність винуватості особи, але й для реалізації права на захист. Адже фабула обвинувачення є фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правову норму, порушення якої інкриміновано обвинуваченій. Тому наведені у вироку фактичні дані в своїй сукупності мають давати повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що, у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

Апеляційний суд звертає увагу, що правова позиція щодо неприпустимості спрощення формулювання обвинувачення та відсутності у вироку формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним, неодноразово висловлювалась в рішеннях суду касаційної інстанції, зокрема: постанові Верховного Суду від 01 березня 2018 року по справі №466/9158/14-к , від 22 березня 2018 року по справі №521/11693/16-к, від 02.04.2019 року у справі № 371/834/17.

Відповідно до ч.2, 3 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Разом із тим, згідно ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Положення ч. 2 ст. 382 КПК України, дозволяють суду зазначати у вироку встановлені органом досудового розслідування обставини, замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин, однак вказана норма Закону не звільняє суд від виконання обов`язку, який стосується відповідності вироку вимогам ст. 374 КПК України , згідно з якими суд у вироку має викласти формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення та статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений;

За наведеного слід дійти висновку, що вирок суду першої інстанції не відповідає вимогам ст. 370, 374 КПК України. Допущені судом порушення вимог кримінального процесуального закону є істотними та такими, що перешкодили суду ухвалити законне і обґрунтоване рішення відповідно до приписів ч. 6 ст. 9 , п. 3 ч. 1 ст. 409, ч. 1 ст. 412 КПК України, а тому вирок підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Допущені судом порушення вимог кримінального процесуального закону не можуть бути усунені апеляційним судом шляхом зміни вироку та виключення із мотивувальної частини вироку посилання на слова «досудовим розслідуванням встановлено» що викладено у правовій позиції Верховного Суду у постанові від 23.02.2023 року у справі №733/859/21.

Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що суд допустив помилку при вирішенні питання про процесуальні витрати також заслуговують на увагу.

Вбачається із матеріалів кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 для доведення визначених ст. 91 КПК були проведені судово-медичні експертизи №451 від 03.01.2025 року, витрати на проведення якої склали 451,68 грн. та №9/451-МС від 16.01.2025 року витрати на проведення якої склали 451,68 грн.

За приписами ст. 124 КПК у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що з обвинуваченого підлягають стягненню процесуальні витрати на залучення експерта , разом із тим, суд всупереч вимогам ч. 2 ст. 124 КПК України стягнув такі витрати на користь комунальної установи «Бюро судово-медичної експертизи» Херсонської обласної ради, а не на користь держави. Тим самим суд допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону при вирішенні питання про процесуальні витрати.

При новому розгляді кримінального провадження суду першої інстанції з урахуванням положень ст. 416 КПК України необхідно усунути наведені порушення кримінального процесуального закону, ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення , яке б відповідає вимогам законності, обґрунтованості та вмотивованості.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга зі змінами підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 404, 405, 409, 412,415, 419, ч. 2 ст. 376 КПК України ,апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора зі змінами задовольнити.

Скасувати вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 24 березня 2025 року щодо ОСОБА_9 .

Призначити новий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4