Справа № 204/8632/25
Провадження № 1-кп/204/1000/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2025 року м. Дніпро

Чечелівський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0001384 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 червня 2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполь Донецької області, громадянина України, не одруженого, на утриманні нікого не маючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 . проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 258 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , потерпілих: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022, у зв?язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України та Закону України «Про правовий режим воєнного стану», було введено воєнний стан на всій території України з 05 год. 30 хв., який набув чинності з дня його опублікування - 24 лютого 2022 року. Згідно з Указом Президента України № 133/2022 від 14 березня 2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2119-1X від 15 березня 2022 року, а також у подальшому, воєнний стан неодноразово продовжувався відповідними указами Президента України і діє по теперішній час.

З невстановленого часу представниками спеціальної служби іноземної держави - Федеральної служби безпеки Російської Федерації, посилено ведеться розвідувально-підривна діяльність проти України, яка полягає в ослабленні державної влади України, її самостійності та незалежності у міжнародних відносинах, захищеності території країни, підготовленості держави до захисту від зовнішньої агресії, дестабілізації суспільно-політичної обстановки всередині країни, створенні умов для діяльності іноземної розвідки, зборі інформації, що становить інтерес для іноземної розвідки, а також у втручанні у внутрішню політику України, розпалюванні сепаратистських настроїв та інформаційній експансії.

Представники спецслужб Російської Федерації, усвідомлюючи тяжкі наслідки своїх дій, спрямовані на дестабілізацію суспільно-політичної ситуації та ослаблення держави, у невстановлений спосіб підшукували осіб, негативно налаштованих щодо державної влади України.

У невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше травня 2025 року, представник спецслужб РФ під псевдонімом « ОСОБА_8 » ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) у месенджері Telegram, встановив контакт із особою, відносно якої матеріали кримінального провадження виділено в окреме провадження і яку вироком Чечелівського районного суду міста Дніпра від 10 липня 2025 року засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 258, 4. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1 КК України (далі - Особа1), і запропонував йому грошову винагороду за вчинення терористичного акту на території м. Дніпра з використанням саморобного вибухового пристрою (СВП).

При цьому, Особа1, достовірно знаючи про дію воєнного стану на території України, прийняв цю пропозицію, діючи з корисливих мотивів та умислом на сприяння державі-агресору, шляхом вчинення терористичного акту на території м. Дніпра із застосуванням СВП з метою залякування населення, дестабілізації суспільно-політичної ситуації та порушення громадської безпеки.

Так, Особа1, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , не пізніше ніж 05 червня 2025 року виготовив вибуховий пристрій, технічно придатний до використання, а саме для вчинення терористичного акту та став зберігати даний пристрій за вказаною адресою.

Для можливості отримання винагороди за вчинення терористичного акту, Особа1 у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, проте ні пізніше травня 2025 року, звернувся до громадянина України ОСОБА_3 , якому запропонував за грошову винагороду сприяти вчиненню терористичного акту шляхом надання Особі1 його банківської картки, зняття коштів за вказівкою Особи1, а також проведення візуального обстеження місця вчинення злочину, тобто проведення візуальної розвідки. ОСОБА_3 свідомо погодився на участь у реалізації вказаного злочину у ролі пособника.

При цьому ОСОБА_3 не був обізнаний про надання Особою1 іноземній державі, іноземній організації та їх представникам допомоги у проведенні підривної діяльності проти України.

Таким чином, Особа1 та ОСОБА_3 , умисно з корисливих мотивів, з усвідомленням протиправного характеру своїх дій, вступили у попередню змову на вчинення терористичного акту, який вчинили за наступних обставин.

Участь ОСОБА_3 мала характер свідомого, цілеспрямованого сприяння у підготовці до терористичного акту та була вмотивована як ідеологічно, так і матеріально - зокрема, шляхом отримання грошової винагороди за виконання поставлених завдань.

Так, на прохання Особи1, ОСОБА_3 , як співучасник злочину, добровільно надав номер банківської картки, яка обслуговує банківський рахунок НОМЕР_1 , відкритий останнім в АТ «А-Банк» із метою забезпечення фінансування вчинення терористичного акту.

Далі, Особа1 без відома ОСОБА_3 передала номер банківського рахунку (картки) представнику спецслужб РФ під псевдонімом « ОСОБА_8 », на яку у межах реалізації плану на вчинення терористичного акту, 23 травня 2025 року зараховано грошові кошти всього 3100 грн., зокрема: о 13:00 год. у сумі 100 грн., о 14:44 год. - у сумі 1500 гривень, та о 18:44 год. - повторно у сумі 1500 грн., як плату на придбання компонентів для виготовлення СВП.

Після цього, ОСОБА_3 за вказівкою Особи1, виконуючи роль пособника у вчиненні терористичного акту, перераховані кошти у сумі 3100 грн. перевів з безготівкової форми у готівку за невстановлених обставин у банкоматах на території міста Дніпра, та передав їх Особі1.

У подальшому, Особа1 із використанням наданих коштів ОСОБА_3 , за невстановлених обставин придбав складові частини саморобного вибухового пристрою (СВП), зокрема - електронних компонентів, акумуляторних батарей, мобільних пристроїв та інших технічних засобів, необхідних для створення вибухового пристрою дистанційної дії, а також придбав мобільний телефон Xiaomi Redmi 9A, з ідентифікаторами IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 (далі мобільний телефон Xiaomi Redmi 9A), як елемент дистанційного спостереження куратором для активації саморобного вибухового пристрою. Особа1 всі елементи СВП поєднав в одну конструкцію та поклав у рюкзак, який зберігав при собі.

Надалі ОСОБА_3 , діючи за попередньою змовою з Особою1, виконуючи роль пособника, свідомо почав вчиняти дії, спрямовані підготовку та створення умов для вчинення терористичного акту на території України, що полягали у зборі, фіксації та передачі інформації, необхідної для вибору найбільш сприятливих обставин для вчинення вибуху, включно з місцем, часом, можливими цілями та охопленням інфраструктури.

Так, 03 червня 2025 року реалізуючи спільний злочинний умисел, ОСОБА_3 діючи спільно з Особою1, з 06:00 до 10:00 години провів візуальну розвідку прибудинкової території за адресою: АДРЕСА_4 , де він зафіксував на камеру власного мобільного телефону марки «Redmi» з ідентифікаторами IMEI 1: НОМЕР_4 ; IMEI 2: НОМЕР_5 транспортні засоби, які перебували біля вказаної будівлі та очікували появи особи та виявлення місця дислокації автомобіля потенційної цілі, орієнтування якого надав Особа1.

Того ж дня, з 18:00 до 20:00, ОСОБА_3 , виконуючи роль пособника, самостійно продовжив фіксацію обстановки за адресою: м. Дніпро, проспект Лесі Українки, буд. 11-11 «а», виконавши зйомку визначених цілей, та направив отримані матеріали куратору через месенджер Telegram, зокрема автомобіля марки «Toyota RAV-4» державний номерний знак НОМЕР_6 , який належить громадянці ОСОБА_9 .

У зв?язку із проведенням візуальної розвідки місця вчинення терористичного акту, 03 червня 2025 року ОСОБА_3 отримав грошову винагороду у сумі 350 грн. шляхом зарахування на його банківський рахунок коштів у сумі 350 грн. двома платіжами: о 09:14 - 200 грн. та о 19:34 - 150 грн. як винагороду за вчинення пособництва у вчиненні терористичного акту, яку у подальшому використав на свій розсуд.

У подальшому, у проміжок часу з 15:30 до 16:40 год. 06 червня 2025 року, Особа1, діючи за вказівками куратора «Артур» і за пособницького сприяння з боку ОСОБА_3 , взяв рюкзак зі СВП та перемістився до місця вчинення злочину.

Вказаний рюкзак з СВП Особа1 приніс до автомобіля марки «Toyota Camry», державний номерний знак НОМЕР_7 , який належить прокурору Західної окружної прокуратури ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і який знаходився біля гаража за адресою: АДРЕСА_5 . Підійшовши до зазначеного транспортного засобу, Особа1 умисно заклав рюкзак із СВП під двигун вказаного автомобіля ОСОБА_5 . Після цього Особа1 встановив мобільний телефон Xiaomi Redmi 9A, у кущах біля кам?яної плитки поруч із житловим будинком (м. Дніпро, вул. Патона, 8), що забезпечувало дистанційне спостереження та подальшу активацію вибухового пристрою.

Близько 16:47 год., 06 червня 2025 року, у результаті дистанційного приведення СВП у дію, стався вибух, який створював небезпеку для життя та здоров?я людей, заподіяння значної майнової шкоди, заподіяння інших тяжких наслідків, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, внаслідок якого наступили наступні наслідки:

- прокурор Західної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_5 отримав закриту черепно-мозкову травму, різані рани та садна, опіки полум?я 1-2 ступня лівої верненої та нижньої кінцівки, загальною площею 6% поверхні тіла, що класифікуються як тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 2013e/379 від 30 червня 2025 року;

- знищено автомобіль «Toyota Camry» державний номерний знак НОМЕР_7 , що належить ОСОБА_5 , відповідно до висновку судової транспортно-товарознавчої експертизи № CE-19/104-25/26180-АВ від 02 липня 2025 року, вартість якого станом на 06 червня 2025 року становила 554024,58 грн., що перевищує сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, чим заподіяно потерпілому значну майнову шкоду;

- пошкоджено передню частину кузова автомобіля «ВАЗ 21703», державний номерний знак НОМЕР_8 , який був припаркований у сусідньому гаражі та належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , чим заподіяно, відповідно до висновку судової транспортно-товарознавчої експертизи № CE-19/104-25/26177-АВ від 07 липня 2025 року, матеріальну шкоду на суму 28035, 46 грн.

Умисні дії ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що виразилися у вчиненні терористичного акту, тобто у пособництві у вчиненні вибуху, який створював небезпеку для життя та здоров`я людей, заподіяння значної майнової шкоди, заподіяння інших тяжких наслідків, якщо такі дії були вчинені з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, якщо він призвів до заподіяння значної майнової шкоди, кваліфіковано за ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 258 КК України.

07 серпня 2025 року між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 , з одного боку, та обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_3 , з іншого боку, в присутності захисника ОСОБА_7 , укладено угоду про визнання винуватості, що містить повне формулювання обвинувачення, його правову кваліфікацію за ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 258 КК України, де вказано, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні, щиро розкаявся.

При укладенні угоди сторони дійшли згоди про призначення ОСОБА_3 за ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 258 КК України покарання у вигляді семи років позбавлення волі із конфіскацією майна.

Перевіривши угоду про визнання винуватості на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода в повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені статтею 472 КПК України, зокрема, зазначення сторони, формулювання обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода обвинуваченого на його призначення, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, наслідки невиконання угоди.

Відповідно до положень п. 3 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

При укладенні угоди про визнання винуватості прокурором враховані обставини, зазначені у ст. 470 КПК України, а саме ступінь сприяння ОСОБА_3 у проведенні кримінального провадження щодо нього, наявність можливості забезпечення швидшого судового розгляду кримінального провадження.

Окрім цього, до суду надійшли заяви потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , в яких останні не заперечували проти укладення угоди про визнання винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 з прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 .

Як вбачається з пояснень обвинуваченого та доводів прокурора, захисника в суді, змісту угоди про визнання винуватості, вона укладена на добровільних засадах, ця угода не суперечить вимогам КПК України та інтересам суспільства, не порушує прав, свобод та інтересів сторін або інших осіб, відсутні відомості, що вона укладена через застосування насильства, примусу, погроз; у матеріалах провадження зафіксовані фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення, що дають об`єктивні підстави для визнання винуватості обвинуваченого у його вчиненні.

Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільною та не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості. Судом з`ясовано, що будь-яких скарг обвинувачений ОСОБА_3 під час кримінального провадження не подавав.

Перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 258 КК України є правильною. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винним, відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким кримінальним правопорушенням, що в силу вимог ч. 4 ст. 469 КПК України передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні. Крім цього, в ході досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин за попередньою змовою з Особою1, відносно якої надав викривальні покази, які підтверджені іншими доказами в кримінальному провадженні та якого засуджено вироком Чечелівського районного суду міста Дніпра від 10 липня 2025 року за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 258, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1 КУпАП.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін і інших осіб.

За наведених обставин, слід затвердити укладену 07 серпня 2025 року між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_3 , з іншого боку, в присутності захисника ОСОБА_7 угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання, відповідно до вимог ч. 1 ст. 475 КПК України.

Питання про долю речових доказів суд вирішує у відповідності до приписів ч. 9 ст. 100 КПК України.

У відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_3 необхідно стягнути на користь держави витрати за проведення по справі: судових експертиз дослідження вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу: № СЕ-19/104-25/23201ФХВР, № СЕ-19/104-25/23200ФХВР; судових вибухо-технічних експертиз: № СЕ-19/104-25/23199-ФХВР, № СЕ-19/104-25/23198-ФХВР; судових транспортно-товарознавчих експертиз: № СЕ-19/104-25/26180-АВ, № СЕ-19/104-25/26177-АВ; судової трасологічної експертизи за експертною спеціальністю 4.6 «Дактитилоскопічні дослідження» № СЕ-19/104-25/25648-Д, згідно наданих довідок.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 468-475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 07 серпня 2025 року між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , в присутності захисника ОСОБА_7 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 258 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі із конфіскацією майна.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набрання вироком законної сили залишити - тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з дня набрання вироком законної сили.

На підставі ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 07 червня 2025 року по день набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати за проведення судової експертизи дослідження вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу № СЕ-19/104-25/23201ФХВР, у розмірі 3565,60 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати за проведення судової експертизи дослідження вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу № СЕ-19/104-25/23200ФХВР, у розмірі 3565,60 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати за проведення судової вибухо-технічної експертизи № СЕ-19/104-25/23199-ФХВР, у розмірі 3565,60 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати за проведення судової вибухо-технічної експертизи № СЕ-19/104-25/23198-ФХВР, у розмірі 3565,60 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати за проведення судової вибухо-технічної експертизи № СЕ-19/104-25/23198-ФХВР, у розмірі 3565,60 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати за проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи № СЕ-19/104-25/26180-АВ, у розмірі 2674,20 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати за проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи № СЕ-19/104-25/26177-АВ, у розмірі 5348,40 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати за проведення судової трасологічної експертизи за експертною спеціальністю 4.6 «Дактилоскопічні дослідження» № СЕ-19/104-25/25648-Д, у розмірі 2228,50 грн.

На підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію та передати в дохід держави мобільний телефон синього кольору, марки «Xiaomi Redmi 9A», модель M2006C3LG, IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 ; мобільний телефон марки «Redmi Note 9», imei 1: НОМЕР_9 ; imei 2: НОМЕР_10 ; мобільний телефон марки «Moto g24 power» imei 1: НОМЕР_11 ; imei 2: НОМЕР_12 , мобільний телефон марки «Redmi» imei 1: НОМЕР_4 ; imei 2: НОМЕР_5 , «Power Bank» чорного кольору.

Речові докази:

- металеві уламки з середини вирви, яка утворилась внаслідок вибуху автомобіля марки «Toyota», моделі «Camry», номерний знак НОМЕР_7 , термічно пошкоджений корпус мобільного телефону, циферблат годинника марки «Diesel», зразок рідини біля правого переднього колеса автомобіля марки «Toyota», моделі «Сатгу», номерний знак НОМЕР_7 , зразок ґрунту з середини вирви, яка утворилась внаслідок вибуху автомобіля марки «Toyota», моделі «Camry», номерний знак НОМЕР_7 , зразок марлі (контрольний), зразок води деоінізованої (контрольний), зразок ацетонітрила (контрольний), сухий змив з передньої частини лівого лонжерона, сухий змив з перемички між передніми частинами лонжеронів, вологий змив з передньої частини лівого лонжерону (деонізована вода), вологий змив з перемички між передніми частинами лонжеронів (деонізована вода), вологий змив з передньої частини лівого лонжерону та перемички між передніми частинами лонжеронів (ацетонітрил), сухий змив-зіскоб кіптяви з середньої частини лівого лонжерону з днища автомобіля, дріт живлення «USB», склоочисник зі знищеного автомобіля, два стерильні марлеві тампони зі змивами зроблених з мобільного телефону синього кольору марки «Redmi 9A», модель M2006C3LG, IMEL 1: НОМЕР_2 , IMEL 2: НОМЕР_3 , дві липкі стрічки зі слідами папілярних візерунків; мобільний телефон марки «Моторола» у зламаному стані; мобільний телефон марки «Vernee» у зламаному стані; мобільний телефон марки «Huawei» у зламаному стані; два мобільні телефони марки невстановлені, через те, що мають значні пошкодження; військовий рюкзак піксельного кольору з наявними в середині рукописними написами: « ОСОБА_10 »; кросівки білого кольору ОСОБА_10 , скретч-картки 5 шт. оператора мобільного зв?язку «Vodafone»; скретч-картки 2 шт. оператора мобільного зв?язку «Київстар»; скретч-картка 1 шт. оператора мобільного зв?язку «Lifecell»; згорток, у якому знаходиться сім-карти операторів мольного зв?язку, у кількості 8 шт., - знищити;

- банківські картки: «А-банк» № НОМЕР_13 ; № НОМЕР_14 ; «Monobank» № НОМЕР_15 ; «Monobank» № НОМЕР_15 ; «Приватбанк» № НОМЕР_16 ; «Otpbank» № НОМЕР_17 , «А-банк» № НОМЕР_18 , що належить ОСОБА_11 , - повернути законному власнику ОСОБА_11 ;

- знищений автомобіль марки Toyota Camry, номерний знак НОМЕР_7 , - повернути законному власнику ОСОБА_5 .

У разі невиконання затвердженої судом угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 258 КК України.

Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати її після подачі до суду відповідної заяви.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення вироку, шляхом подачі апеляційної скарги через Чечелівський районний суд міста Дніпра, обвинуваченим, його захисником, з підстав, передбачених п.1 ч. 4 ст. 394 КПК України, а прокурором виключно з підстав, передбачених п. 2 ч. 4 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1