Справа № 212/7764/25
У Х В А Л А

09 липня 2025 року м. Кривий Ріг

Слідчий суддя Покровського районного суду міста Кривого Рогу ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши без участі сторін та без фіксації процесу технічними засобами клопотання старшого лейтенанта Відділення поліції № 3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Криворізької північної окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в межах кримінального провадження № 0000922 від 03.07.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України,-

встановив :

08 липня 2025 року до слідчого судді надійшло зазначене клопотання, в обґрунтування якого слідчим вказано, що слідчим відділенням ВП № 3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000922 від 05 липня 2025 року за ч.1 ст.382 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 03.07.2025 до ч/ч відділення ВП № 3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення про те, що 09.01.2025 за адресою м. Кривий Ріг, вул. Конституційна, 8 працівниками ППП м. Кривий Ріг зупинено автомобіль ВАЗ 2109 д/н НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_5 , який на підставі рішення суду позбавлений права керування транспортними засобами. У подальшому 03.07.2025 в період часу з 12.10 по 12.30 годин було проведено огляд місця події на відкритій ділянці місцевості, розташованій поряд з будинком №8 по вулиці Конституційній в м. Кривий Ріг, в ході якого виявлено та вилучено транспортний засіб ВАЗ 2109 зеленого кольору , днз НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , ключі від транспортного засобу, та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 .

Постановою слідчого про визнання речовими доказами від 03.07.2025 року вказаний автомобіль ВАЗ 2109, державний номерний знак НОМЕР_1 , ключі від нього, та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу визнані в якості речових доказів у рамках кримінального провадження №.0000922.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий у судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи без його участі, клопотання підтримав та просив задовольнити.

Особа, стосовно майна якої вирішується питання про арешт до суду не з`явилась, повідомлялась належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання, що відповідно до ч.1 ст.172 КПК України не є перешкодою для розгляду клопотання.

На підставі ч.4 ст.107 КПК України, враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає що його таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення слідчий суддя відповідно до вимог ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна, як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Як вбачається з наданих матеріалів у провадженні СВ Покровського ВП 3КРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження №0000922 від 03.07.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України.

Слідчим суддею встановлено , 03.07.2025 до ч/ч відділенням ВП № 3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення про те, що 09.01.2025 за адресою м. Кривий Ріг, вул. Конституційна , 8 працівниками ППП м. Кривий Ріг зупинено автомобіль ВАЗ 2109 д/н НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_5 , який на підставі рішення суду позбавлений права керування транспортними засобами.У подальшому 03.07.2025 в період часу з 12.10 по 12.30 годин було проведено огляд місця події на відкритій ділянці місцевості, розташованій поряд з будинком №8 по вулиці Конституційній в м. Кривий Ріг , в ході якого виявлено та вилучено транспортний засіб ВАЗ 2109 , зеленого кольору , днз НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , ключі від транспортного засобу, та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 .

Постановою слідчого про визнання речовими доказами від 03.07.2025 року вказаний автомобіль ВАЗ 2109, державний номерний знак НОМЕР_1 , ключі від нього, та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу визнані в якості речових доказів у рамках кримінального провадження №.0000922.

Станом на 09.07.2025 року будь-якій іншій особі не повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, в даному провадженні.

Крім того, в клопотанні слідчий посилається як на підставу для арешту майна на майбутню спеціальну конфіскацію, проте положення ч. 1 ст. 96-1 КК України не передбачають застосування такого правового інституту в кримінальних провадженнях за ст. 382 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В даному кримінальному провадженні слідчий в своєму клопотанні не довів, що вилучене майно може бути використано як доказ факту чи обставин, могло зберегти на собі сліди злочинів, тощо.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

На думку суду на даній стадії кримінального провадження обмеження прав ОСОБА_6 шляхом арешту її майна є передчасним та суттєвим втручанням в її права як власника майна.

Сам по собі факт визнання слідчим в якості речових доказів вилученого майна не може бути беззаперечною підставою для вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на майно.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.132, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

У задоволенні клопотання старшого лейтенанта Відділення поліції № 3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Криворізької північної окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в межах кримінального провадження № 0000922 від 03.07.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1