Справа № 331/2797/25
Провадження № 1-кп/331/573/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2025 року Олександрівський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження №0000082, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 квітня 2025 року,

за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Запоріжжі, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, який має на утриманні 3 неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Приблизно в лютому 2023 року, більш точної дати не встановлено, ОСОБА_4 , не маючи на той час власного посвідчення водія та перебуваючи в м. Вінниця на лікуванні, замовив у невстановленої досудовим розслідуванням особи на ім`я ОСОБА_6 посвідчення водія на власне ім`я категорії «В» за винагороду 15000 грн.

Для цього ОСОБА_4 надав невстановленій особі свої персональні дані, а саме: прізвище, ім`я, по-батькові, дату народження, зразок підпису, групу крові та власне фото. Після цього приблизно через 10 днів до відділення «Нової пошти» № 59, яке знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 187, на ім`я ОСОБА_4 надійшла посилка, в якій знаходилось посвідчення водія серії НОМЕР_1 категорії «В» на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , датоване 16.03.2023. Вказане посвідчення водія ОСОБА_4 став при собі зберігати, завідомо знаючи про його недостовірність.

У подальшому, знаючи, що вказане водійське посвідчення видане не територіальним органом з надання сервісних послуг МВС після складання теоретичного та практичного іспиту, розуміючи, що воно є недійсним, ОСОБА_4 з метою керування транспортним засобом використав його за наступних обставин.

Так, 28 квітня 2025 року приблизно о 05 годині 04 хвилини, ОСОБА_4 , перебуваючи за кермом легкового автомобіля марки «Сheri Tiggo», державний номер НОМЕР_2 , біля будинку за адресою: м. Запоріжжя, вул. Українська, 42, був зупинений працівниками управління патрульної поліції м. Запоріжжя у зв`язку з порушенням Правил дорожнього руху. При цьому, достовірно знаючи, що посвідчення водія серії НОМЕР_1 категорії «В», видане 16.03.2023 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є недійсним, надав його для перевірки працівникам поліції, тим самим використав завідомо підроблений документ.

Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/108-25/9547-ДД від 06.05.2025 наданий на дослідження бланк посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 не відповідає аналогічним зразкам бланків посвідчення водія, які знаходяться в офіційному обігу на території України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 4 ст. 358 КК України як використання завідомо підробленого документа.

У підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 у зв`язку з дійовим каяттям, мотивуючи його тим, що кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_4 , є кримінальним проступком, не становить істотної суспільної небезпеки, не спричинило тяжких чи невідворотних наслідків, до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 притягується вперше, з 2016 року проходив службу в зоні АТО, з якої був звільнений у зв`язку з утриманням трьох дітей віком до 18 років, одружений, виховує трьох дітей, має стабільне джерело доходу, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, не перешкоджав встановленню істини у справі.

ОСОБА_4 підтримав клопотання свого захисника та просив звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям. Також він повідомив, що ознайомлений із клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності, суть обвинувачення за ч. 4 ст. 358 КК України йому зрозуміла, свою вину у вчиненні даного кримінального правопорушення він визнає в повному обсязі, не заперечує проти закриття кримінального провадження з підстави, зазначеної у клопотанні.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні не заперечувала проти звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_4 у зв`язку з дійовим каяттям на підставі ст. 45 КК України та закриття даного кримінального провадження. Також вона просила суд стягнути з обвинуваченого витрати, понесені в ході досудового розслідування даного кримінального провадження у зв`язку з проведенням судової експертизи, а також вирішити питання про речові докази.

Заслухавши клопотання захисника обвинуваченого, пояснення обвинуваченого, а також з`ясувавши позицію прокурора щодо можливості звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за нереабілітуючою підставою, дослідивши клопотання та матеріали даного кримінального провадження, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 44 КК України звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до ст. 45 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Судом встановлено, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 4 ст. 358 КК України як використання завідомо підробленого документа.

У підготовчому судовому засіданні обвинуваченому ОСОБА_4 було роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності, що не відноситься до реабілітуючих підстав, передбачених пунктами 1-3 ч. 1 ст. 284 КПК України, і роз`яснено право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, на що останній проти такого звільнення від кримінальної відповідальності не заперечував та погодився на закриття кримінального провадження за ч. 4 ст. 358 КК України.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України, яке інкримінується обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

Також суд бере до уваги, що ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягався, під наглядом у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, нагороджений Грамотою за вірність військовій присязі.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно із ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду. Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 45 КК України. Виняток можуть становити лише випадки вчинення злочину чи замаху на нього, внаслідок яких не заподіяно шкоду або не завдано збитки. За наявності передбачених у ст. 45 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Суд також враховує, що колегія суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 05 вересня 2024 року у справі №166/37/24, провадження №51-3015км24, сформулювала такий висновок: «Імперативний припис у ст. 45 КК про те, що особа «звільняється від кримінальної відповідальності» означає, що закон передбачає обов`язкове і безумовне звільнення особи від кримінальної відповідальності.

При цьому, звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям можливе за наявності передумови - вчинення особою вперше злочину невеликої тяжкості або необережного злочину середньої тяжкості, крім корупційних злочинів; а також підстави - дійового каяття, яке полягає у щирому розкаянні особи у вчиненому правопорушенні, активному сприянні нею у розкритті цього правопорушення та повному відшкодуванні завданих збитків або усуненні заподіяної шкоди.

Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 45 КК. Виняток становлять лише ті випадки вчинення кримінального правопорушення, готування чи замаху на нього, внаслідок яких не заподіяно шкоду або не завдано збитків.».

У даному випадку судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком і не є корупційним правопорушенням, свою провину обвинувачений визнав повністю і щиро розкаявся у скоєному, раніше він до кримінальної відповідальності не притягався, активно сприяв розкриттю даного кримінального правопорушення, у зв`язку з чим суд вбачає підстави для закриття даного кримінального провадження на підставі ст. 45 КК України та відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

При цьому, у зв`язку із закриттям даного кримінального провадження саме на підставі ст. 45 КК України питання щодо встановлення вини особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, судом не вирішується.

Така позиція суду узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема, сформульованою у рішенні по справі «Грабчук проти України» від 26.09.2006, відповідно до якого у разі закриття провадження по справі з нереабілітуючих підстав питання про доведеність вини особи не вирішується.

Крім того, суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Оскільки кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 закривається з підстави, яка не є реабілітуючою, тому процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування на залучення експерта, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Така позиція викладена у постановах Верховного Суду від 07.12.2021 (справа №132/283/21), від 07.10.2021 (справа №584/800/20), від 29.09.2021 (справа №342/1560/20) та у висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеному у постанові від 12.09.2022 (справа № 203/241/17).

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Питання речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Кримінальним правопорушенням шкоди не завдано.

Цивільний позов не заявлявся, потерпілі у даному кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 284, 288, 369-372, 376 КПК України, ст. 45 КК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000082 від 28.04.2025, задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, на підставі ст. 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям.

Кримінальне провадження №0000082 від 28.04.2025 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, закрити у зв`язку зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , на користь держави витрати на залучення експерта у сумі 3565 (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.

Речові докази:

- бланк посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , яке знаходиться на зберіганні в камері схову ВП №2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області - знищити;

- DVD-R диск із відеозаписами під час проведення перевірки ОСОБА_4 - залишити на зберіганні у матеріалах кримінального провадження.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Олександрівський районний суд міста Запоріжжя протягом 7 днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_7