н/п 1-кс/766/6734/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.08.2025 Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні клопотання старшого слідчого СВ ХРУП ГУНП в Херсонській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Херсонської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Херсон, українця, громадянина України, проживаючи за адресою: АДРЕСА_1 раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

в с т а н о в и ла :

23.08.2025 року старший слідчий СВ ХРУП ГУНП в Херсонській області капітан поліції ОСОБА_6 , звернулася до суду з клопотанням, погодженим прокурором, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000998 від 22.08.2025, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України строком на 60 (шістдесят) діб без визначення розміру застави.

Обґрунтування клопотання

В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України. Викладені обставини щодо суті повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінального правопорушення в повній мірі обґрунтовуються отриманими стороною обвинувачення в порядку, визначеному КПК України, доказами.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.1,3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме:

- Відповідно до п.1 ч.1 ст.177 КПК України, підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, оскільки розуміє, що до нього може бути застосована покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий строк, а також останній не має міцних соціальних зав`язків, визначеного місця проживання, а тому враховуючи вище встановлене може змінювати своє місце проживання.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, підозрюваний ОСОБА_4 може впливати на свідків та потерпілого даної події у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки він знає місця де свідки та потерпілий можуть перебувати, та у разі перебування підозрюваного на волі останній матиме реальну можливість впливати на свідків та потерпілих шляхом залякування, підкупу, тощо, з метою зміни раніше наданих ними показів.

З метою належного виконання підозрюваним ОСОБА_4 , покладених на нього процесуальних обов`язків, та запобігання спробам перешкоджання здійснення кримінального правопорушення, та наявності факту того, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання ним встановлених судом процесуальних обов`язків та запобігти наведеним ризикам, існує необхідність в обранні вказаного запобіжного заходу.

Доводи учасників провадження у судовому засіданні

У судовому засіданні прокурор подане клопотання підтримала, просила його задовольнити зазначивши про ризики передбачені п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Підозрюваний у судовому засіданні заперечував проти обґрунтованості підозри та застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечувала обґрунтованості підозри, зазначила про безпідставність зазначених прокурором ризиків не підтверджених відповідними доказами. Просила відмовити в задоволенні клопотання ризики, оскільки потреби досудового розслідування не виправдовують застосування щодо підзахисного найтяжчого запобіжного заходу- тримання під вартою.

Мотивація суду

Заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідча суддя приходить до наступного висновку.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч.1 ст. 177 КПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Пунктом 4 ч.2 ст.183 КПК України встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, що Слідчим відділом Херсонського районного управління поліції ГУНП в Херсонській області розслідуються матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000998 від 22.08.2025 за попередньою правовою кваліфікацією ч.4 ст. 296 КК України.

За версією обвинувачення, 22.08.2025 року, близько 13 годин 41 хвилин, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи поряд з житловим багатоповерховим будинком за адресою м.Херсон пр.Незалежності буд.30, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з метою грубого порушення громадського порядку поєднаного з демонстративною зневагою до загальноприйнятих норм моралі, з особливою зухвалістю, яка виразилась у очевидній неповазі до суспільства та супроводжувалась нахабно-зневажливим ставленням до оточуючих, особистого життя інших людей, усвідомлюючи, що своїми протиправними діями він грубо порушує громадський порядок, нехтуючи загальнолюдськими правилами і нормами моралі, із хуліганських мотивів, створюючи реальну загрозу для життя та здоров`я громадян, з особливою зухвалістю, вчинив хуліганські дії, а саме в присутності сторонніх осіб в громадському загальнодоступному людному місці тримаючи ніж в лівій руці, розпочав конфлікт з неповнолітнім ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого кинувся до неповнолітнього та почав наздоганяти ОСОБА_7 тримаючи ніж в лівій руці з метою нанесення тілесних ушкоджень неповнолітньому ОСОБА_7 , виражаючи тим самим явну неповагу до суспільства, порушуючи громадський порядок, після чого його протиправні дії зупинені прохожим, шляхом повалений на бруківку алеї, внаслідок чого припинено його протиправну діяльність, спрямовану на грубе порушення громадського порядку.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю та винятковим цинізмом із застосуванням предмету спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.

22.08.2025 в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Протокол затримання особи ( ОСОБА_4 ) було підписано підозрюваним та захисником адвокатом ОСОБА_5 (доручення №002-210000648 від 22.08.2025 року) та понятими без жодних зауважень та застережень щодо його змісту. Підозрюваний копію протоколу отримав та жодних зауважень щодо його змісту також не надав.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст.278 КПК України письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню.

23.08.2025 на підставі ст.ст. 276, 277, 278 КПК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України, а саме хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю та винятковим цинізмом із застосуванням предмету спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.

Доказів недотримання строків вручення письмового повідомлення про підозру визначених ст. 278 КПК України матеріали клопотання не містять та стороною захисту надані не були.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, викладені та підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження доказами, зокрема:

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- протоколом допиту неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 з приводу вчинення 22.08.2025 відносно останнього кримінального правопорушення;

- протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_7 , відповідно до якого потерпілий впізнав особу чоловічої статі який 22.08.2025 року вчинив хуліганські дії, а саме вказує на фотознімок №4 на якому зображено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- протоколом огляду місця події від 22.08.2025 в період часу 15:15-15:45год., за адресою м. Херсон, пр.Незалежності буд.49, під час огляду виявлено та вилучено кухонний ніж;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_8 , відповідно до якого свідок впізнав на фотознімку особу чоловічої статі який 22.08.2025 року вчинив хуліганські дії, а саме вказує на фотознімок №3 на якому зображено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_9 , відповідно до якого свідок впізнав на фотознімку особу чоловічої статі який 22.08.2025 року вчинив хуліганські дії, а саме вказує на фотознімок №1 на якому зображено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_5

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_10 , відповідно до якого свідок впізнав на фотознімку особу чоловічої статі який 22.08.2025 року вчинив хуліганські дії, а саме вказує на фотознімок №4 на якому зображено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_11 , відповідно до якого свідок впізнав на фотознімку особу чоловічої статі який 22.08.2025 року вчинив хуліганські дії, а саме вказує на фотознімок №4 на якому зображено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_12 , відповідно до якого свідок впізнав на фотознімку особу чоловічої статі який 22.08.2025 року вчинив хуліганські дії, а саме вказує на фотознімок №3 на якому зображено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_8

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_13 , відповідно до якого свідок впізнав на фотознімку особу чоловічої статі який 22.08.2025 року вчинив хуліганські дії, а саме вказує на фотознімок №4 на якому зображено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- протоколом огляду відеозапису від 22.08.2025 року в період часу 18:41-19:07 год.

- протоколом затримання в порядку ст.208 КПК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1

- іншими матеріалами кримінального провадження в цілому.

Ці дані здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_4 міг вчинити кримінальне правопорушення, а отже підтверджують наявність обґрунтованої підозри.

Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Щодо ризиків, зазначених у клопотанні.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення вірогідності їх здійснення.

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання (§ 76 рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») № 31315/96 від 25.04.2000).

Згідно ч. 4 ст. 296 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Отже, з урахуванням наведених обставин обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, а також враховуючи тяжкість інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, яке є тяжким, слідчий суддя вважає доведеним, що з метою уникнення кримінальної відповідальності підозрюваний може переховуватись від органів досудового слідства та суду, а тому наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також прокурором у судовому засіданні доведено існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик незаконного впливу ОСОБА_4 на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні. При цьому слідчий суддя враховує, що за змістом ч. 1 ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, а відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. Тобто ризик впливу на свідків та потерпілих існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. За таких обставин заборона спілкуватися з певними визначеними особами як наслідок встановлення ризику впливу на них - це об`єктивна необхідність забезпечення недоторканості показань інших учасників кримінального провадження, які мають доказову цінність. За таких умов слідчий суддя доходить висновку про достатню вірогідність ризику впливу на свідків, оскільки не будучи обмеженим у вільному спілкуванні з вказаними особами ОСОБА_4 може здійснювати на них вплив з метою їх спонукання до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які їм відомі.

Належного обґрунтування та конкретизації ризику, передбаченого п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України, подане клопотання не містить та прокурором не обґрунтовано в судовому засіданні, у зв`язку з чим слідчий суддя вважає їх недоведеними.

Обґрунтовуючи неможливість запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, прокурор вказувала на те, що у даному випадку неможливо застосувати до підозрюваного інші, більш м`які, запобіжні заходи, які передбачають перебування підозрюваного на волі та за місцем проживання, оскільки вони передбачають наявність особливої довіри до підозрюваного в підтвердження можливості дотримання процесуальних обов`язків , крім того підозрюваний не має постійного місяця проживання.

Щодо твердження захисника про відсутність доказів наявних ризиків, зазначених прокурором у клопотанні, суд зазначає, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи, при цьому КПК не вимагає доказів того, що вона обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів можливості їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Зазначений стандарт доказування (переконання) слідчий суддя використовує для перевірки існування ризиків за ч.1 ст.177 КПК у цьому кримінальному провадженні щодо підозрюваного ОСОБА_4 .

Співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків, переховування у невизначеному майбутньому із можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі за тяжкий злочин у найближчій перспективі робить цей ризик достатньо високим безвідносно стадії кримінального провадження та характеру слідчих та процесуальних дій, які належить провести органу досудового розслідування. Зазначена обставина може свідчити про можливість особи переховуватися від органів досудового розслідування чи суду у поєднанні з тяжкістю можливого покарання.

При оцінці існування ризику незаконного впливу на свідків та потерплого слідчий суддя виходить з того, що наразі кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, а тому потерпілий та жоден зі свідків не допитаний судом, і, відповідно, його показання не сприйняті безпосередньо, задля можливості використання їх як доказів.

Доводи сторони захисту щодо необґрунтованості наявності ризиків, не спростовують високий ступінь ймовірності позапроцесуальних дій підозрюваного, того що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Таким чином слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення довела у судовому засіданні наявність достатніх підстав вважати, що існують вищезазначені ризики.

Метою запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України слідчий суддя враховує встановлені обставини та вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються, а саме: ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, в разі визнання підозрюваного винним йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років Також слідчим суддею враховуються: вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_4 який народився у 1974 році; на обліку за станом здоров`я не перебуває, інвалідність не встановлювалась, відомості про потребу у стаціонарному лікуванні відсутні. Крім того, слідчим суддею враховується міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, а саме: ОСОБА_4 має не повну середню освіту, не одружений, утриманців немає, відомості про місце реєстрації відсутні, офіційно не працевлаштований, раніше в силу ст.89 КК України не судимий.

Таким чином ОСОБА_4 не має міцних соціальних зв`язків, схильний до протиправної діяльності, неодноразово притягався до адміністративної відповідальності.

Пунктом 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 р. - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Таким чином, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винним, суд приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового слідства з урахуванням дати затримання та дати повідомлення про підозру, оскільки слідчий в клопотанні і прокурор в судовому засіданні в повному обсязі довели суду обставини, які виправдовують обмеження права підозрюваного на свободу.

Судом встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу до ОСОБА_4 для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні та забезпечення його належної процесуальної поведінки, оскільки ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України. За вказаних вище обставин запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного та є достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантію його належної процесуальної поведінки на даній стадії кримінального провадження, отже, підстави для обрання більш м`якого запобіжного заходу, на даній стадії кримінального провадження відсутні.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 КПК України будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому ч. 4 ст. 183 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 КПК України.

При застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному, обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків. У разі внесення застави згідно з ухвалою слідчого судді, суду щодо особи, стосовно якої раніше було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, передбачені цією частиною роз`яснення здійснюються уповноваженою службовою особою місця ув`язнення. (ч. 3 ст. 182 КПК України).

Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (ч. 4 ст. 182 КПК України).

У випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 КПК України, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. (ч. 7 ст. 182 КПК України).

Розмір застави, з одного боку, повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обв`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

З урахуванням конкретних обставин даного кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного ОСОБА_4 , даних про його особу, та встановлених під час розгляду клопотання ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для визначення застави у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, яка достатньою мірою гарантує виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не є завідомо непомірною для нього, оскільки застава у меншому розмірі не здатна забезпечити виконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, враховуючи характер та специфіку інкримінованого діяння, тяжкість покарання, передбаченого за вчинення тяжкого злочину, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

У разі внесення застави згідно ч.5 ст. 194 КПК України слідчий суддя вважає за необхідне зобов`язати підозрювану прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду, а також виконувати обов`язки, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Слідчий суддя приходить до висновку, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, та відповідають меті досягнення дієвості кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 186, 193, 194, 309 КПК України,-

постановив:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 20.10.2025 року включно.

Час тримання під вартою відраховувати з моменту фактичного затримання, тобто з 22 серпня 2025 року.

Визначити підозрюваному ОСОБА_4 заставу 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181 680 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят) гривень 00 коп., яка може бути внесена, як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

У разі внесення застави зобов`язати ОСОБА_4 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду, в провадженні яких перебуває кримінальне провадження № 0000998 та покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утриматися від спілкування зі свідками та потерпілим.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 20.10.2025 року (включно).

Роз`яснити та попередити ОСОБА_4 що з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

За невиконання процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, на підозрюваного може бути накладено грошове стягнення.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка тримається під вартою, в той же строк з моменту вручення копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1