Справа №175/8659/25
провадження №1-кс/175/1062/25
07 липня 2025 року с. Слобожанське
Дніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,
із секретарем ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора (у відеоконференції) ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисника (у відеоконференції) ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Краматорської окружної прокуратури від 06 липня 2025 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорськ, Донецької області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, який на утримані малолітніх та неповнолітніх дітей не має, розлучений, який не працює, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
У кримінальному провадженні ОСОБА_4 05.07.2025 року затримано у порядку ст.208 КПК України та 06.07.2025 року обґрунтовано повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.
Прокурор зазначає на наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України та просить обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання.
Підозрюваний у судовому засіданні заперечував проти клопотання слідчого. Просив обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Захисник підтримав думку підозрюваного, також просив обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Суд вислухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 05.07.2025 приблизно о 16 годині 30 хвилин ОСОБА_4 перебував за місцем свого мешкання, а саме у квартирі АДРЕСА_2 .
В подальшому почувши якийсь шум, ОСОБА_4 , по сходам вищевказаного будинку, піднявся на балкон 14 поверху та побачив неповнолітніх ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , де у ОСОБА_4 виник злочинний умисел спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .
Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 перебуваючи на балконі 14 поверху будинку АДРЕСА_3 , дістав правою рукою з правої кишені штанів, розкладний ніж, та утримуючі його у правій руці, не бажаючи настання смерті іншої людини, підійшов до стоячого поруч ОСОБА_7 та умисно наніс йому один удар клинком ножа в область черевної порожнини.
В результаті умисних противоправних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_7 заподіяні наступні тілесні ушкодження: колото-різана рана черевної стінки, проникаюча в черевну порожнину з пошкодженням шлунку, які відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент їх спричинення та знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку із діями ОСОБА_4 .
Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у тому, що своїми умисними протиправними діями вчинив умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, тобто кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 121 КК України.
Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколами огляду місця події, протоколами допитів свідків, протоколом допиту потерпілого, протоколом впізнання за фотознімками, довідкою з лікарні.
Крім того, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується іншими матеріали кримінального провадження у своїй сукупності.
Таким чином, встановлені достатні підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів та карається позбавленням волі на строк від 5 до 8 років позбавленням волі.
Крім того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то це поняття означає існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вказана позиція відображена, зокрема й в рішенні Суду від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства».
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно із ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України, окрім обставин, визначених у ст. 177 КПК України, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строки понад три роки.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, а саме: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Ризик переховування від органів досудового розслідування та суду полягає у тому, що підозрюваному, у разі визнання його винним в інкримінованому злочині, загрожує покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років позбавлення волі, що може бути розцінене, як більш вагомі негативні наслідки для себе, ніж наслідки за ухилення від правосуддя шляхом переховування від правоохоронних органів і суду.
Також, органом досудового розслідування не виключається можливість того, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування змінивши місце свого мешкання та перебування, не повідомивши про це орган досудового розслідування.
Ризик незаконно впливу свідків полягає у тому, що свідки є знайомими підозрюваного, йому відомо місце мешкання свідків, їх зовнішній вигляд, анкетні данні, та він, з метою заплутати суд аби уникнути відповідальності може вчинити спроби незаконного впливу на останніх, їх залякування, тиску, тощо. Крім того, підозрюваному разом з клопотанням вручено додатки, серед яких є протоколи допиту свідків.
Неможливість застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного
ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу зобов`язання пов`язана з тим, що особисте зобов`язання є найбільш м`яким запобіжним заходом, та його застосування не достатнє для забезпечення виконання підозрюваним його обов`язків у цьому кримінальному провадженні.
Неможливість застосування запобіжного заходу до підозрюваного
ОСОБА_4 у вигляді застави, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, пов`язана з тим, що скоєний злочин вчинений із застосуванням насильства, тому підстав для визначення розміру застави не має.
Неможливість застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного
ОСОБА_4 у вигляді особистої поруки пов`язана з тим, що до органу досудового розслідування на час складання клопотання, не було звернення із письмовим зобов`язанням про те, що особа поручається за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, відповідно до ст. 194 КПК України, і зобов`язується за необхідністю, доставити його до органу досудового розслідування, чи в суд на першу вимогу.
Неможливість застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного
ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту пов`язана з тим, що ОСОБА_4 мешкає один і уразі обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не матиме можливості забезпечити себе продуктами харчування та засобами першої необхідності.
Враховуючи викладене, застосування більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти цим ризикам, також суворість покарання за кримінальне правопорушення та особистість підозрюваного свідчить про те, що наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнані ним менш небезпечними ніж кримінальне переслідування.
Таким чином, суспільний інтерес у справі, який полягає у досягненні цілей, визначених ст. 177 КПК України, перевищує можливі позитивні характеристики підозрюваного.
Матеріали кримінального провадження, які додаються до даного клопотання, підтверджують обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відтак у слідства є достатні дані вважати, що ризики, передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, об`єктивно наявні, що свідчить про неможливість їх запобігання шляхом застосування до підозрюваного ОСОБА_4 інших, більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.
Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_4 скоїв злочин, передбачений ч. 1 ст. 121 КК України, тобто тяжкий злочин, таким чином данні обставини свідчать про неможливість запобігання тим ризикам, що підозрюваний ОСОБА_4 з метою уникнути покарання, пов`язаного з позбавленням волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та/чи суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечать виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
З метою запобігання переховування підозрюваного ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, продовження вчинення інших кримінальних правопорушень, необхідно останньому обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Також згідно п.1 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
У ході розслідування кримінального провадження, були зібрані матеріали, які дають підстави для обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, та в подальшому застосування у відношенні нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
На теперішній день є достатньо підстав вважати, що знаходячись на свободі ОСОБА_4 може спробувати переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілого, свідків, експерта, спеціаліста у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, чим може перешкодити своїми діями досудовому розслідуванню.
Таким чином, із вище викладених обставин, можна вважати, що достатнім для забезпечення виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків, буде запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави, а більш м`який запобіжний захід не може бути обраний.
Метою застосування запобіжного заходу до ОСОБА_4 , є забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, перешкодити кримінальному провадженню чи вчинити інше кримінальне правопорушення.
Таким чином, передбачені ч.1 ст. 183, п.п. 1-3 ч.1 ст. 194 КПК України підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою знайшли своє підтвердження, тому клопотання слідчого підлягає задоволенню, а клопотання підозрюваного та його захисника слід залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 182, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 371, 372 КПК України,
Застосувати стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4)», строком на 60 діб, тобто до 23:56 годин 02 вересня 2025 року (в межах строку досудового розслідування).
У задоволенні клопотання захисника та підозрюваного про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту залишити без задоволення.
Відповідно до ст. 205 КПК України ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Копію ухвали вручити прокурору і підозрюваному та направити до СВ Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області.
Контроль за виконанням ухвали покласти на Краматорське РУП ГУНП в Донецькій області.
Ухвала слідчого судді про задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку, шляхом подачі у п`ятиденний термін з дня оголошення ухвали апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1