провадження №1-кп/947/913/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

16 травня 2025 року м.Одеса

Київський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , у присутності секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000129 від 02.03.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Букварка Олександрівського району Кіровоградської області, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , його захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

1. У провадженні Київського районного суду міста Одеси перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України.

2. Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про визнання винуватості від 27.03.2025 року, яка була укладена в порядку, передбаченому ст.ст.468, 469, 472 КПК України між прокурором Київської окружної прокуратури м.Одеси, якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000129 від 02.03.2025 року та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участю його захисника ОСОБА_5 .

3. Відповідно до сформульованого обвинувачення, зазначеного сторонами в угоді про визнання винуватості, ОСОБА_3 приблизно у грудні 2024 року, точний час не встановлений, у невстановленому місці в місті Одесі придбав шляхом знахідки холодну зброю - кастет, який виготовлений промисловим способом та відноситься до різновиду контактної холодної зброї ударно - дробильної дії.

4. Після чого, ОСОБА_3 носив вказану холодну зброю, - кастет без передбаченого законом дозволу при собі у власній сумці до 16:10 год. 01.03.2025, коли співробітниками поліції біля будинку 80-Б по вул.Євгена Чикаленка у м.Одесі у нього було виявлено та вилучено даний кастет.

5. Таким чином, ОСОБА_3 вчинив носіння кастету без передбаченого законом дозволу, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.263 КК України.

6. Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.263 КК України.

7. Обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні вищенаведеного кримінального правопорушення.

8. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого за ч.2 ст.263 КК України, а саме у виді позбавлення волі на строк один (1) рік, із звільненням на підставі ст.75 КК Україні, від відбування покарання з випробуванням та покладанням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

9. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

10. Після з`ясування думки учасників судового провадження, які не заперечували проти судового провадження на підставі угоди про визнання винуватості, суд, розглядаючи в порядку глави 35 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди, виходить з наступного.

11. Відповідно до правил ст.ст.468, 469 КПК України, угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

12. Прокурор у судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

13. Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник, у судовому засіданні, також просили вказану угоду з прокурором затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в ній міру покарання, при цьому обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, в обсязі сформульованого обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди.

14. Кримінальні правопорушення, передбачене ч.2 ст.263 КК України, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винуватим, відповідно до ч.4 ст.12 КК України класифікується як нетяжкий злочин.

15. Згідно ч.5 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

16. Суд, шляхом проведення опитування учасників кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

17. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.

18. Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором Київської окружної прокуратури м.Одеси та обвинуваченим ОСОБА_3 відповідають вимогам КПК України та КК України, суд, приймаючи до уваги позиції сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

19. За таких обставин, суд вважає доведеним під час судового розгляду, що ОСОБА_3 вчинив носіння кастету без передбаченого законом дозволу, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.263 КК України.

20. Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому у відповідності до вимог ст.66 КК України суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

21. Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому у відповідності до вимог ст.67 КК України судом не встановлено.

22. Водночас, враховуючи особу обвинуваченого, зокрема його молодий вік, навчання у вищому навчальному закладі та відсутність реальних тяжких наслідків, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.

23. З урахуванням вищенаведеного, суд вважає за можливе призначити узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання, а також вважає за можливим на підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання із випробуванням, та покласти на нього додатково обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

24. Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

25. Відповідно до ч.1 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

26. Таким чином, з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави процесуальні витрати за проведення Одеським науково дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України експертизи в сумі 3392,64 грн. (висновок №1125-34-25 від 11.03.2025).

27. Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

28. Таким чином, арешт накладений на річ (майно), відповідно до ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 04.03.2025 року (справа №947/8271/25, провадження №1-кс/947/3440/25) підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373, 374 та 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

1. Затвердити угоду від 27 березня 2025 року про визнання винуватості між прокурором Київської окружної прокуратури м.Одеси, якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000129 від 02.03.2025 року та ОСОБА_3 .

2. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді позбавлення волі на строк один (1) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк один (1) рік, який обчислюється з моменту проголошення цього вироку.

4. Відповідно до ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом іспитового строку виконання наступних обов`язків:

4.1. періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

4.2. повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;

4.3. не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

5. Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи в сумі 3392 (три тисячі триста дев`яносто дві) гривні 64 копійки.

6. Речові докази: 1) оптичний диск DVD-R з відеозаписом з нагрудного відео реєстратора від 01.03.2025 року зберігати в матеріалах кримінального провадження; 2) кастет з оргскла знищити.

7. Арешт накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 04.03.2025 року (справа №947/8271/25, провадження №1-кс/947/3440/25) на кастет з оргскла з маркуванням «ISLAND STONE ISLAND STONE та 4-х кінцевою зіркою» - скасувати.

8. Цей вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд міста Одеси протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч.4 ст.394 КПК України:

- обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст.474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно частини четвертої ст.469 КПК України угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1