Справа № 347/2113/18
Провадження № 1-кп/347/6/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2025 м.Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

Головуючої судді : ОСОБА_1

Секретаря: ОСОБА_2

З участю прокурора: ОСОБА_3

Адвоката: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Косів кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000368 від 26.09.2018 року, відносно обвинуваченого ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , українця, гр.України, освіта середня, не працюючого, одруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, депутатом не обирався, утриманців немає, -

- за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) за наступних обставин:

ОСОБА_5 , 25 вересня 2018 року, приблизно о 20 годині 30 хвилин, приїхав на власному автомобілі марки ВАЗ-21006, до приміщення Косівської центральної районної лікарні, що за адресою: м. Косів, провулок Шевченка, 27, Косівського району, Івано-Франківської області. Перебуваючи на території Косівської ЦРЛ, ОСОБА_5 побачив автомобіль марки ВАЗ-2101 реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить потерпілому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителю с. Уторопи Косівського району, після чого у нього виник умисел на викрадення майна з автомобіля.

У подальшому ОСОБА_5 пересвідчившись, що за його діями ніхто з сторонніх осіб не спостерігає, переслідуючи корисливий мотив, таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, таємно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний і протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, викрав із переднього відсіку автомобіля капота) акумулятор марки «VELTA» потужністю 60 ампер, вартістю 1480 (тисячу чотириста вісімдесят) гривень, після чого з бензобака автомобіля ОСОБА_6 викрав шість літрів бензину А-92, вартістю 182 (сто вісімдесят дві) гривні.

В подальшому ОСОБА_5 маючи змогу розпорядитися викраденим майном на власний розсуд, місце злочину покинув, чим спричини потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 1662 (тисячу шістсот шістдесят дві) гривні.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого чайна (крадіжці), ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 , що брав участь в розгляді справи в режимі відео конференції з власних джерел, заявив клопотання про закриття кримінального провадження відносно нього, оскільки він вчинив кримінальне правопорушення завдавши збитків потерпілому ОСОБА_7 на суму 1662 грн та на підставі п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку з декриміналізацією відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (№3886-ІХ), який набрав чинності 09.08.2024 року. Підтвердив, що йому відомо, що закриття кримінального провадження з вказаної підстави не є реабілітуючим, йому зрозумілі наслідки такого закриття.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 в судовому засідання підтримав подане клопотання про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_5 , на підставі п. 4-1 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність такого діяння, яке просив задоволити.

Прокурор не заперечила проти задоволення клопотання обвинуваченого та закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_5 передбаченого ч.1 ст.185 КК України у зв`язку з декриміналізацією відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (№3886-ІХ), який набрав чинності 09.08.2024 року.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи без його участі, претензій будь-якого характеру до обвинуваченого не має, цивільного позову не заявляв.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження з приводу заявленого клопотання, дослідивши матеріали провадження, суд дійшов такого висновку:

За загальним правилом, закріпленим у ч. 2 ст. 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За змістом ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Такий же принцип гарантований і ст.7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та втілюється у правилі про те, що, якщо існують відмінності між кримінальним законодавством, чинним на момент вчинення злочину, та наступними кримінальними законами, прийнятими до винесення остаточного рішення, суди повинні застосовувати закон, положення якого є найбільш сприятливими для обвинуваченого.

Частина 6 ст. 3 КК України передбачає, що зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Законом України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" від 18 липня 2024 року № 3886-IX (далі Закон №3886-ІХ), який набрав чинності 09.08.2024, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

У постанові від 07.10.2024 у справі № 278/1566/21 Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду зробила висновок, що зміна до ст. 51 КУпАП, яка стосується збільшення розміру коефіцієнта НМ для кваліфікації відповідних діянь як адміністративного правопорушення, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння для діянь, предметом посягання яких було майно на суму, що не перевищує 2 НМ. У той же час Суд наголосив, що визначення суми, яка дорівнює 2 НМ, здійснюється виходячи з розміру НМ, що діяв на час вчинення відповідного діяння.

Як визначено п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ ПК України, для кваліфікації кримінальних та адміністративних правопорушень сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги. Податкова соціальна пільга визначена підпунктами 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України для відповідного року.

Підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу ІV ПК України, визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, завдавши збитків потерпілому ОСОБА_6 на суму 1662,00 грн.

Відповідно до ст.7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2018р.» прожитковий мінімуму для працездатної особи на 1 січня 2018р. становить - 1762 гривні, тобто неоподаткований мінімум доходів громадян становить 881 грн. на 2018р., а 2 неоподаткованих мінімумів (ст.51 ч.2 КУпАП) становить 1762 грн.

Отже, заволодіння чужим майном вартістю до 1762 грн. включно становить адміністративне правопорушення.

ОСОБА_5 інкримінуються викрадення майна вчиненого останнім 25.09.2018 року на суму 1662 грн, тобто нижчу ніж 1762 грн, а відтак діяння останнього за таких умов з врахуванням положень ст. 5 КК України підлягає кваліфікації як адміністративне, а не кримінальне правопорушення, що виключає можливість подальшого продовження кримінального провадження за інкриміноване діяння.

Таким чином, на обвинуваченого ОСОБА_5 розповсюджується дія Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, яким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 4-1 частини 1 статті 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

З огляду на вищевикладене, зважаючи на положення ст. 5 КК України та на клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження, суд вважає за необхідне закрити кримінальне провадження відносно останнього у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, за яким ОСОБА_5 вчиненням 25.09.2018 року кримінального правопорушення, завдав збитків потерпілому ОСОБА_6 на суму 1662 грн, на підставі вимог п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КК України, тому що втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність інкримінованих йому діянь.

Даних, які б перешкоджали закриттю кримінального провадження у частині обвинувачення ОСОБА_5 за ч.1 ст.185 КК України на підставі п.4 -1 ч.1 ст.284 КПК України, судом не встановлено.

Відповідно до ч.3 ст.479-2 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Таким чином враховуючи той факт, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, де матеріальна шкода не перевищує 1762 грн., в даному випадку, відповідно до вищевказаних положень КК України та Конституції України, а також враховуючи згоду обвинуваченого, який надав свою на це згоду та просив задоволити подане ним письмове клопотання, ОСОБА_5 слід звільнити від кримінальної відповідальності, за вказаним кримінальним провадженням в зв`язку з набуттям чинності Закону, який скасовує кримінальну відповідальність за вказану дію.

Суд враховує, особу обвинуваченого, ОСОБА_5 який раніше не судимий, має на утриманні неповнолітню дитину, за місцем проживання характеризується позитивно, що підтверджено характеристикою Смоднянської сільської ради, відшкодував потерпілому в справі заподіяну ним матеріальну шкоду шляхом повернення викраденого майна, на обліку у наркологічному та психоневрологічному кабінетах не знаходиться відповідно до долучених до матеріалів справи довідок Косівської рай поліклініки.

Процесуальні витрати в справі відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого в справі ОСОБА_8 не обирався і підстави для його обрання відсутні.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Тому арешт майна (речових доказів), накладений згідно ухвали слідчого судді Косівського районного суду Івано-Франківської області від 28.09.2018 року - підлягає скасуванню.

Укладена 17.10.2018 року між обвинуваченим в справі ОСОБА_9 та потерпілим ОСОБА_6 , угода про примирення відлягає залишенню без розгляду у зв`язку із закриттям кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч.1 ст. 284 КПК України .

Керуючись ЗУ № 3886-ХІ від 18.07.2024року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», що набув чинності 09.08.2024, п. 4-1, ч. 1 ст. 284, ст. 369-372, 376, 479-2 КПК України, суд -

П о с т а н о в и в:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.

Кримінальне провадження за № 0000368 від 26.09.2018 року, відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України - закрити на підставі п. 4-1 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність такого діяння.

Процесуальні витрати в справі відсутні.

Речові докази: автомобіль марки BA3-21063, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 1990 року випуску, темно-бежевого кольору, який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жит. АДРЕСА_2 , що зберігався на території Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області, м. Косів, вул. Незалежності, 90, повернути володільцю ОСОБА_10 .

- акумулятор марки "Volta" чорного кольору, металеву кришку від бензобака та полімерну пляшка ємністю 6 л. з бензином А-92, повернути потерпілому ОСОБА_6 .

Запобіжний захід не обирався.

Арешт майна (речових доказів), накладений згідно ухвали слідчого судді Косівського районного суду Івано-Франківської області від 28.09.2018 року скасувати.

Копію ухвали вручити учасникам судового розгляду.

Ухвала суду може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення через Косівський районний суд .

Суддя ОСОБА_1