Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/480/25 Головуючий у суді І-ї інстанції >
Справа № 398/1880/22 Доповідач в колегії апеляційного суду
Категорія 186 (82, 86-1, 141) В ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.09.2025 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря: ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому матеріали кримінального провадження 0001175 від 24.08.2022 за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08.05.2025, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Олександрія, Кіровоградської області, українець, громадянин України, з професійно-технічно освітою, неодружений, на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей не має, який не працює, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

Стягнуто з ОСОБА_7 , на користь держави витрати за проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 755 грн 12 коп.

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 .

В апеляційній скарзі:

Адвокат ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 просить вирок суду змінити та призначити ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років та звільнення від призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75, 76 КК України.

Сторона захисту вважає, що призначене ОСОБА_7 покарання не відповідає тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та є несправедливим.

ОСОБА_7 під час досудового розслідування та під час судового розгляду кримінального провадження розповів про обставини, які повністю викривають його у вчиненому кримінальному правопорушенні, у скоєному щиро розкаявся, дав критичну оцінку своїм злочинним діям, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.

ОСОБА_7 повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, раніше не судимий, має постійне місце проживання, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, у матеріалах провадження відсутні обставини, які обтяжують покарання.

Призначене ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк сім років за відкрите викрадення мобільного телефону у потерпілого є явно несправедливим та не відповідає тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення.

Короткий зміст суті справи:

Вироком суду ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого в умовах воєнного стану, за наступних обставин.

23.08.2022 близько 23 години 00 хвилин, точного часу в ході судового розгляду не встановлено, тобто в період часу в який, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (із змінами, внесеними Указом Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ, Указом Президента від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ, Указом Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-ІХ та Указом Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-ІХ) діє правовий режим воєнного стану, неподалік від під`їзду № 6, за адресою: Кіровоградська область, м. Олександрія, пр. Соборний, 109, помітив неповнолітнього потерпілого ОСОБА_10 , та в нього раптово виник прямий умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону, належного неповнолітньому ОСОБА_10 .

У подальшому, 23.08.2022 близько 23 години 00 хвилин, точного часу під час судового розгляду не встановлено, ОСОБА_7 , перебуваючи у вищевказаному місці та реалізуючи свій прямий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливим мотивом, з метою власної наживи, розуміючи, що діє відкрито для неповнолітнього потерпілого, різко шляхом ривку викрав з рук неповнолітнього ОСОБА_10 мобільний телефон марки «AppleiPhone 11 4/64 Gb», чорного кольору, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/112-22/7100-ТВ від 13.09.2022 складає 14 266 грн 67 коп, та не зважаючи на крики потерпілого про допомогу та благання повернути його речі, почав тікати, внаслідок чого ОСОБА_7 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, заподіявши неповнолітньому потерпілому ОСОБА_10 майнову шкоду на суму 14 266,67 грн.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 та в його інтересах захисника-адвоката ОСОБА_6 , які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора, який просив апеляційну скаргу сторони захисту залишити без задоволення, вирок суду без зміни, дослідивши матеріали кримінального провадження та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

За змістом положень ч.1 та 2 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Викладені у вироку районного суду висновки про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, ґрунтуються на сукупності зібраних та досліджених доказах, достовірність і достатність яких не була поставлена під сумнів учасниками судового розгляду, в зв`язку з чим, згідно ст. 349 КПК України, вони за згодою сторін судом першої інстанції не досліджувались.

На підставі викладеного, колегія суддів відповідно до ст.404 ч.1 КПК України не перевіряє висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин справи, які не оспорювалися і стосовно яких, відповідно до вимог ст.349 ч.3 КПК України докази не досліджувались.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що під час судового розгляду не допущено порушень вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть безумовне скасування вироку (ч.2 ст. 412 КПК України) і могли б вплинути на правильність висновків суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_7 як і на правильність кваліфікації його дій за ч..4 ст. 186 КК України.

Відповідно до статті 65 КК України при призначенні покарання суд має врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 міри покарання, суд першої інстанції, як прямо зазначено у вироку, врахував характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, обставини справи, дані про його особу, який вчинив тяжкий злочин, має професійно-технічну освіту, не одружений, на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей не має, офіційно не працює, раніше не судимий, не перебуває на диспансерному обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра.

Враховано, що обвинувачений має постійне місце проживання, його належну процесуальну поведінку під час судового розгляду, відношення обвинуваченого до скоєного, який щиро розкаявся, наявність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого та відсутність обставин, що обтяжують його покарання.

При цьому, суд не знайшов правових підстав для застосування до обвинуваченого ст.ст. 69, 75 КК України.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає, що при призначенні ОСОБА_7 міри покарання судом першої інстанції були дотримані вимоги закону, передбачені ст. 65 КК України, в тому числі про те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а тому, незважаючи на доводи апеляційної скарги сторони захисту, призначене йому покарання, виходячи з нижньої межі санкції ч.4 ст. 186 КК України визнає таким, що відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Таким чином, всупереч доводам апеляційної скарги сторони захисту, суд апеляційної інстанції визнає вирок суду законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були би безумовними підставами для скасування судового рішення при розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, не встановлено.

З огляду на викладене апеляційний суд не вбачає підстав, які б вказували на незаконність рішення суду першої інстанції.

Виходячи з вищезазначеного, вирок суду першої інстанції необхідно залишити без зміни, а апеляційну скаргу обвинуваченого сторони захисту без задоволення.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08.05.2025, яким ОСОБА_7 визнано винним за ч.4 ст. 186 КК України залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом трьох місяців з дня проголошення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4