Справа № 756/7645/21
Номер провадження № 1-кп/756/378/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2025 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 5 Оболонського районного суду міста Києва кримінальне провадження, внесене 25.03.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000713, у відношенні:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси Одеської області, громадянина України, який має повну загальну середню освіту, офіційно не працевлаштований, одружений, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 та проживає за адресою АДРЕСА_2 , раніше засуджений:

- Приморський районним судом міста Одеси вироком від 27.11.2009 за ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 189, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 185, ст. 69, 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць. Звільнений 04.04.2011 по відбуттю строку покарання;

- Суворовським районним судом міста Одеси вироком від 03.04.2014 за ч. 2, ст. 187, ч. 4 ст. 187, ст. 395, ч. 2 ст. 186, ч. 5 ст. 186, ст. 70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 10 років 6 місяців з конфіскацією майна. Звільнений 06.02.2020 по відбуттю строку покарання,

- Роздільнянським районним судом Одеської області від 10.04.2025 до покарання в виді штрафу в розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 грн, а також позбавлення права керування транспортним засобом строком на 1 рік,

обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

УСТАНОВИВ:

1. Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним.

1.1. У невстановлений під час судового розгляду день, час та місці, у ОСОБА_7 виник умисел, спрямований на придбання, зберігання, носіння вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Реалізуючи вказаний умисел, ОСОБА_7 , у невстановлений день, час та місці, придбав вогнепальну зброю, а саме пістолет, марки «МР-371», № НОМЕР_1 , калібру 9 мм, та 7 патронів з маркуванням «СОВА П 9 мм», які у подальшому зберігав при собі, а саме в середині салону транспортному засобі, легковому автомобілі марки «Volkswagen», моделі «Golf», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

25.03.2021, близько о 00:50 год., ОСОБА_7 керуючи вказаним транспортним засобом, у м. Києві, по прос Героїв Сталінграду, у районі будинку № 6, був зупинений працівниками патрульної поліції. Під час огляду транспортного засобу, легкового автомобіля марки «Volkswagen», моделі «Golf», реєстраційний номер НОМЕР_2 , виявлено та вилучено пістолет, марки «МР-371», № НОМЕР_1 , калібру 9 мм. На запитання працівників патрульної поліції, щодо наявності інших заборонених речей, ОСОБА_7 відповів, що має та надав 7 патронів з маркуванням «СОВА П 9 мм».

Під час досудового розслідування встановлено, що пістолет, марки «МР-371», № НОМЕР_1 , калібру 9 мм, є вогнепальною зброєю, яка виготовлена шляхом переробки саморобним способом, а 5 патронів з маркуванням «СОВА П 9 мм» є бойовими припасами до вогнепальної зброї.

1.2. Отже, ОСОБА_7 учинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України, а саме придбання, носіння, зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

2. Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

2.1. Позиція сторін захисту та обвинувачення.

2.1.1. Прокурор у судовому засіданні зазначив, що в судовому засіданні достеменно було встановлено, що інкримінований злочин вчинено обвинуваченим, тому просить суд визнати ОСОБА_7 винуватим та призначити покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років. Також прокурор просив урахувати, що на його думку, існує обставина, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , а саме щире каяття, а обставиною, яка обтяжує покарання - рецидив злочинів.

2.1.2. У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України визнав повністю, підтвердивши обставини, а саме: час, місце та спосіб вчинення ним інкримінованого злочину, які викладені в обвинувальному акті, відповідають дійсності, і обвинувачений їх у повному обсязі підтверджує.

Зокрема, обвинувачений надав показання, що 25.03.2021, близько о 00:50 год., керував транспортним засобом марки «Volkswagen», модель не пам`ятає, оскільки пройшов значний час, який мав реєстраційний номер Республіки Молдова, у м. Києві в Оболонському районі, а саме по вул. Героїв Сталінграду. Під час руху був зупинений працівниками патрульної поліції, які в середину салону його транспортного засобу виявили пістолет та набої до нього. Як наслідок було викликано слідчо-оперативну групу, а виявлені речі були вилучені.

У вчиненому кається, бо знає, що такі дії не є законним, а тому просить суворо не карати та надати шанс виправитися. Розуміє, що хоча раніше і був засуджений за тяжкі злочини, однак має хвороби, унаслідок дорожньо-транспортної події, одружений, та у нього на утриманні перебувають три малолітні дитини.

2.1.3. Захисник ОСОБА_10 у судовому засіданні зазначив, що його підзахисний розкаявся, визнав обставини, як і надав викривальні показання у вчиненому злочині. Крім цього, просив врахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, стан здоров`я обвинуваченого та його соціальні зв`язки. А отже, просив суд призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі. Бо на думку захисника, обставини в цьому кримінальному провадження вказують на можливість застосування покарання не пов`язаного з ізоляцією від суспільства, а саме у порядку ст. 75 КК України, встановивши іспитовий строк, який буде необхідним та достатнім для виправлення поведінки обвинуваченого.

2. Підстави, за яких суд не досліджує докази сторони обвинувачення та захисту, а також уважає доведеною винуватість поза розумним сумнівом.

2.2.1. У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті. Тож, беручи до уваги, що прокурор не оспорював фактичні обставини провадження (надані в судовому засіданні показання обвинуваченим), і судом встановлено, що учасники судового провадження, у тому числі обвинувачений ОСОБА_7 правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні сумніви і в суду щодо добровільності позиції обвинуваченого. При цьому суд роз`яснив обвинуваченому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку останній буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку.

2.2.2. Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували щодо розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювались.

Суд також пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстави вважати, що останній себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини, чи визнає їх під фізичним чи психічним тиском.

2.2.3. Ураховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особистість обвинуваченого, дійшов висновку, щодо доведеності винуватості ОСОБА_7 поза розумним сумнівом у вчиненні інкримінованого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, зокрема в придбанні, носіння, зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

3. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

3.1. У судовому засіданні було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 свою винуватість у вчиненні інкримінованого злочину, визнав повністю, при цьому посилався на те, що він у вчиненому кається та засуджує свою протиправну поведінку.

Між тим, обвинувальний акт до суду надійшов у 2021 році. Під час досудового розслідування та судового розгляду, який тривав 4 роки, обвинувачений не визнавав винуватості. Лише наприкінці судового розгляду, обвинувачений повідомив, що він визнає пред`явлене йому обвинувачення та не оспорює будь-яких обставин, зокрема зазначених в обвинувальному акті, суд змінив в цій частині порядок дослідження доказів, та застосував положення ч. 3 ст. 349 КПК України.

Слід зауважити, що щире каяття особи можливе на будь-якій стадії кримінального процесу, як до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (наприклад, при з`явленні із зізнанням), так і після їх внесення, на досудовому розслідуванні або під час розгляду справи у суді. Для визнання щирого каяття обставиною, яка пом`якшує покарання, не має значення, на якій стадії воно відбулося, вирішальним є встановлення факторів, які б свідчили про справжність, щирість визнання вини, шляхом відповідного ставлення до скоєного, що передбачає належну оцінку обвинуваченим своєї протиправної поведінки. Наведені висновки містяться в постанові Верховного Суду від 23 січня 2024 року, справа № 283/2169/19 (провадження № 51-5093км23).

3.2. Ураховуючи наведене, на думку суду, визнання винуватості обвинуваченим та його щире каяття не пов`язане саме з бажанням отримати мінімальне покарання, а також наявності беззаперечних доказів учинення злочину в справі. Бо саме обвинувачений просив суд не досліджувати докази через повне та беззаперечне визнання винуватості.

3.3. У судовому засіданні було встановлено, що 09.08.2022 ОСОБА_7 отримав травму внаслідок дорожньо-транспортної події, а 23.08.2022 було виконано хірургічну операцію, унаслідок чого ОСОБА_7 проходить тривале лікування та потребує реабілітаційних заходів. Зокрема, ОСОБА_7 має травму правого сідничного нерва у ділянці кульшового суглоба, перелом правої кульшової западини, функціональна недостатність правої нижньої кінцівки, унаслідок чого останній обмежений в рухах та має побутові незручності.

3.4. Наведені обставини, на думку суду, вказують на те, що обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, є щире каяття та стан здоров`я обвинуваченого.

Також суд бере до уваги, що і державне обвинувачення в особі прокурора ОСОБА_6 уважає, наявними указані обставини, що пом`якшують покарання.

3.5. При цьому судом було встановлено що ОСОБА_7 був судимий за ч. 3 ст. 189, ч. 2, 4 ст. 187, ч. 2 ст. 186, ч. 5 ст. 186, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, однак учинив інше умисне кримінальне правопорушення - ч. 1 ст. 263 КК України, що просив урахувати прокурор. А отже, судом установлено, що обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_7 відповідно до ст. 67 КК України, є рецидив злочинів.

4. Мотиви призначення покарання.

4.1. Суд, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину.

4.2. Отже, обираючи вид та строк покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд відповідно до ст. 65 КК України враховує обставини, характер та вид вчиненого злочину, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відносяться до категорій тяжких злочинів відповідно до ст. 12 КК України. Наслідки вчинення злочину, зокрема, що матеріальна шкода не завдана.

Також суд бере до уваги вже наведені відомості про особу обвинуваченого, який має зареєстроване місце проживання, повну загальну середню освіту, хоча не працевлаштований, як і вік обвинуваченого. На обліку лікарів нарколога та психіатра ОСОБА_7 не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

При цьому в судовому засіданні при дослідженні особистості обвинуваченого відповідно до положень ст. 50 КК України, підстав для призначення покарання в порядку передбаченому статей 69, 69-1 КК України, судом не встановлено.

4.3. Ураховуючи висновки, наведені в п 4.2. рішення, а також наявність обставини, що пом`якшують покарання та обставину, що обтяжує покарання, відомості що характеризують особистість обвинуваченого, у суду наявні підстави для призначення покарання обвинуваченому за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років.

4.4. Окрім того, вироком Роздільнянського районного суду Одеської області від 10.04.2025 ОСОБА_7 було засуджено за ч. 1 ст. 286 КК України до покарання в виді штрафу в розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень та позбавлення права керування транспортним засобом строком на 1 рік. А отже, суд має призначити нове покарання в порядку частин 1, 2 ст. 70 КК України, а саме призначити покарання в виді позбавлення волі строком на 5 років, а також штраф в розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень та позбавлення права керування транспортним засобом строком на 1 рік, які виконувати самостійно.

4.5. Між тим, на думку суду, слід ураховувати, що обвинувачений хоча раніше і судимий, але після учинення останнім злочину, а саме 15.09.2022 одружився на ОСОБА_11 , а родина ОСОБА_7 складається з неповнолітніх дітей ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . При цьому, як убачається з наданих матеріалів, колишня дружина обвинуваченого ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_2 померла, а їх спільна дитина - ОСОБА_12 , має влади здоров`я з народження, бо має серцево-судинні захворювання, залишився на утриманні ОСОБА_7 .

З зазначених підстав ОСОБА_7 є єдиною працездатною особою в родині, яка матеріально її утримує.

Наведене дає суду підстави вважати, що призначення покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі без іспитового строку, ураховуючи обставини кримінального правопорушення, наведені в п. 4.2. рішення, утворять негативні наслідки для вказаних членів сім`ї, у зв`язку з чим, відповідно до вимог ст. 50 КК України, суд уважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а наведені відомості є достатніми для того, аби призначити ОСОБА_7 покарання відповідно до положень ст. 75 КК України з іспитовим строком на 3 роки. Оскільки відбуття покарання з іспитовим строком в обов`язковому порядку передбачає покладення обов`язків, передбачених ст. 76 КК України

4.6. Зокрема, відповідно до положень ч. 1 ст. 76 КК України, суд покладає на обвинуваченого ОСОБА_7 обов`язки, передбачені пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, а також передбачені пунктами 2, 4 ч. 3 ст. 76 КК України - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

4.7. Призначення саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів рівних можливостей та справедливого судового розгляду. Адже ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а і від спроможності не допустити безкарності злочинних діянь. Бо контроль над поведінкою, способом життя та роботи, протягом всього строку відбуття покарання із випробуванням, як і проходження пробаційної програми, надає можливість органу пробації аналізувати інформацію з метою визначення рівня ресоціалізації (виправлення засудженого).

Суд наголошує, що призначення покарання є дискрецією лише суду, та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді, і оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення саме мети визначеної ст. 50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виправлення особистості, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. При цьому, покарання у виді позбавлення чи обмеження волі є винятковими покараннями, які застосовуються щодо осіб, виправлення яких є неможливим в іншій, передбачений законом спосіб.

5. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

5.1. Вирішуючи питання щодо заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу, суд наголошує, що до ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді застави, разом із зобов`язанням з`являтись за першим викликом до суду, а отже ураховуючи особистість обвинуваченого, указаний запобіжний захід слід залишити без змін до набуття вироком законної сили.

5.2. Між тим, суд також ураховує, що ОСОБА_7 у цьому кримінальному провадженні було затримано 25.03.2021 у порядку ст. 208 КПК України, та звільнено 09.06.2021 у зв`язку із внесенням застави, яку було встановлено Оболонським районним судом ухвалою від 20.05.2021 про продовження строку дії запобіжного заходу в виді тримання під вартою.

Отже, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України оскільки одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі, слід зарахувати в строк відбутого покарання за цим вироком строк попереднього ув`язнення обвинуваченого у цьому кримінальному провадженні, починаючи з 25.03.2021 до 09.06.2021.

5.3. Цивільний позов у рамках даного кримінального провадження не заявлено. Процесуальні витрати у провадженні, а саме витрати на проведення експертиз № СЕ-19/111-21/13733-БЛ від 25.03.2021 у сумі 1961 грн 40 коп., № СЕ-19/111-21/21093-БЛ від 13.05.2021 у сумі 1029 грн 72 коп., які відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави.

5.4. Речові докази відповідно до ст. 100 КПК України:

- ключ металевий з рукояткою для тримання з написом «HU-HАА.P1», свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, легкового автомобіля марки «Volkswagen», моделі «Golf», кузов № НОМЕР_3 , 2001 року випуску, сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_4 , на бланку з написом «ПРИДНЕСТРОВЬЕ» № НОМЕР_5 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, легкового автомобіля марки «BMW» модель «S30D», номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_6 , синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_7 , серії НОМЕР_8 виданого на ім?я ОСОБА_16 , ТСЦ 5151, мобільний телефон марки «Samsung», чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_9 , IMEI 2: НОМЕР_9 , з чохлом чорного кольору, без sim-карток, мобільний телефон марки «Samsung», чорного кольору, із зазначеним на корпусі IMEI НОМЕР_10 , серійний номер НОМЕР_11 , 3 sim-карткою оператора стільникового зв`язку «лайфсел», мобільний телефон марки «Apple», моделі «iPhone», чорного кольору, IMEI: НОМЕР_12 , без sim-картки, легковий автомобіль марки «Volkswagen», моделі «Golf», кузов № НОМЕР_3 , 2001 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 , слід повернути ОСОБА_7 ;

- перелік камер, де було зафіксовано переміщення транспортного засобу, легкового автомобіля марки «Volkswagen», моделі «Golf», реєстраційний номер НОМЕР_4 , із зазначенням номеру транспортного засобу, місця розташування, дата і час розташування, смуга руху та назва зображення, на якому зафіксовано транспортний засіб на 8 арк., цифровий носій інформації для лазерних систем зчитування - DVD-R диск, на якому містяться фотознімки та три відеозаписи із зображенням легкового автомобіля марки «Volkswagen», моделі «Golf», реєстраційний номер НОМЕР_4 , під час пересування, які було зафіксовано камерами системи «Безпечне місто», які перебувають в матеріалах судового провадження, слід залишити в матеріалах судового провадження протягом усього строку зберігання матеріалів судового провадження;

- перероблений пістолет, марки «МР-371» № НОМЕР_1 та 7 патронів з маркуванням «СОВА П 9 мм» калібру 9 мм, які знаходяться в камері зберігання речових доказів Оболонського УП ГУНП в м. Києві, слід знищити.

Керуючись статтями 7, 100, 124, 128, 349, 368-370, 373, 374, 376, 394, 395, 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) роки.

Згідно з частинами 1, 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом складання покарань, які призначені цим вироком та вироком Роздільнянського районного суду Одеської області від 10.04.2025, остаточно слід призначити покарання в виді позбавлення волі строком на 5 років, а також штраф в розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень та позбавлення права керування транспортним засобом строком на 1 рік, які виконувати самостійно.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання в виді позбавлення волі з випробуванням, установивши іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.

Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 1, п. 2, 4 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Роз`яснити ОСОБА_7 , що іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Зарахувати в якості відбутого покарання за цим вироком строк попереднього ув`язнення ОСОБА_7 з 25.03.2021 до 09.06.2021, виходячи з того, що відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Запобіжний захід у виді застави в розмірі 30 (тридцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 68 100 (шістдесят вісім тисяч сто) гривень 00 копійок у відношенні ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили, разом із зобов`язанням з`являтися за першим викликом до суду - залишити без змін.

Після набуття вироком законної сили заставу в розмірі 30 (тридцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 68 100 (шістдесят вісім тисяч сто) гривень 00 копійок, яка внесена ОСОБА_17 на депозитний рахунок ТУ ДСА України в місті Києві (р/р UA1012089, отримувач ТУ ДСА України в місті Києві, , банк отримувача Державна казначейська служба України, МФО 820172) - повернути ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Процесуальні витрати за проведення експертиз № СЕ-19/111-21/13733-БЛ від 25.03.2021 у сумі 1961 грн 40 коп., № СЕ-19/111-21/21093-БЛ від 13.05.2021 у сумі 1029 грн 72 коп. - стягнути з ОСОБА_7 на користь держави, у загальному розмірі 2991 грн 12 коп.

Речові докази в кримінальному провадженні:

- ключ металевий з рукояткою для тримання з написом «HU-HАА.P1», свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, легкового автомобіля марки «Volkswagen», моделі «Golf», кузов № НОМЕР_3 , 2001 року випуску, сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_4 , на бланку з написом «ПРИДНЕСТРОВЬЕ» № НОМЕР_5 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, легкового автомобіля марки «BMW» модель «S30D», номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_6 , синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_7 , серії НОМЕР_8 виданого на ім?я ОСОБА_16 , ТСЦ 5151, мобільний телефон марки «Samsung», чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_9 , IMEI 2: НОМЕР_9 , з чохлом чорного кольору, без sim-карток, мобільний телефон марки «Samsung», чорного кольору, із зазначеним на корпусі IMEI НОМЕР_10 , серійний номер НОМЕР_11 , 3 sim-карткою оператора стільникового зв`язку «лайфсел», мобільний телефон марки «Apple», моделі «iPhone», чорного кольору, IMEI: НОМЕР_12 , без sim-картки - легковий автомобіль марки «Volkswagen», моделі «Golf», кузов № НОМЕР_3 , 2001 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 , повернути ОСОБА_7 ;

- перелік камер, де було зафіксовано переміщення транспортного засобу, легкового автомобіля марки «Volkswagen», моделі «Golf», реєстраційний номер НОМЕР_4 , із зазначенням номеру транспортного засобу, місця розташування, дата і час розташування, смуга руху та назва зображення, на якому зафіксовано транспортний засіб на 8 арк., цифровий носій інформації для лазерних систем зчитування - DVD-R диск, на якому містяться фотознімки та три відеозаписи із зображенням легкового автомобіля марки «Volkswagen», моделі «Golf», реєстраційний номер НОМЕР_4 , під час пересування, які було зафіксовано камерами системи «Безпечне місто», які перебувають в матеріалах судового провадження - залишити в матеріалах судового провадження протягом усього строку зберігання матеріалів судового провадження;

- перероблений пістолет, марки «МР-371» № НОМЕР_1 та 7 патронів з маркуванням «СОВА П 9 мм» калібру 9 мм, які знаходяться в камері зберігання речових доказів Оболонського УП ГУНП в м. Києві - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору в порядку, визначеному статтями 376, 615 КПК України.

Суддя ОСОБА_1