Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 517/395/25

Номер провадження: 1-кп/511/241/25

26.05.2025 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 (дистанційно),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт по кримінальному провадженню № 0000127 від 4 травня 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України,

в с т а н о в и в:

18.04.2025 року до Роздільнянського районного суду Одеської області з Одеського апеляційного суду, після визначення підсудності, надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000127 від 04.05.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.187 КК України.

Ухвалою суду від 18.04.2025 року по вказаному провадженню було призначено підготовче судове засідання.

Під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 06.04.2025 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави,

Ухвалою суду від 21.04.2025 року за клопотанням прокурора обрано запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у виді тримання під вартою в Державній установі "Одеський слідчий ізолятор" на строк 60 (шістдесят) днів - до 19.06.2025 року включно.

Застосовуючи до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд виходив із того, що ризик переховування обвинуваченого від суду обумовлюється суворістю покарання, призначеного судом за цим вироком у виді позбавлення волі з конфіскацією майна. Відтак, розуміючи невідворотність призначеного покарання, яке пов`язане виключно з реальним і тривалим його відбуванням, ОСОБА_4 може переховуватися від суду, зокрема і з огляду на можливість безперешкодного перетину ним державного кордону, чому також може сприяти відсутність у нього тісних соціальних зв`язків. Судом також було враховано, що ОСОБА_4 перебував у розшуку 8 років, не має місця реєстрації (не підтверджена наявність такої), паспортом громадянина України не задокументований, офіційно не одружений, не працює, доказів наявності утриманців суду не надано, не має стабільного джерела доходу, обвинувачується у вчиненні злочину проти власності та життя та здоров`я двох осіб, вчинений за попередньою змовою групою осіб з проникненням у житло потерпілих . Також, ОСОБА_4 може чинити вплив на свідків по даному кримінальному провадженню, які є його знайомими та викрили ОСОБА_4 у вчиненні даного злочину під час досудового розслідування, враховуючи, що під час вчинення злочину обличчя злочинця було закрито маскою, з метою примусу останніх дати показання на свою користь.

ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки раніше був неодноразово засуджений за вчинення умисних корисних злочинів, судимості за які не зняті та непогашені, не має джерела доходів та міцних соціальних зв`язків.

Отже, на переконання суду, наведені обставини у сукупності дають підстави дійти висновку, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти цим ризикам.

26.05.2025 року захисником адвокатом ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 подано клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, яке, крім посилання на те, що ОСОБА_4 тривалий час утримується під вартою, не має наміру ухилитися від явки до суду, має постійне місце проживання, має на утриманні малолітнього сина та батька з інвалідністю 2 групи, який потребує постійного догляду, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, добровільно після 8 років перебування у розшуку приїхав на Україну, обґрунтовувалося в судовому засіданні самим обвинуваченим ОСОБА_4 бажанням виконати свій обов`язок по захисту Батьківщини шляхом проходження військової служби у Збройних Силах України після ухвалення вироку у справі.

В судовому засіданні захисник та обвинувачений клопотання підтримали.

Прокурор заперечив проти задоволення заявленого клопотання, оскільки ризики, встановлені при обранні запобіжного заходу, не відпали та не зменшились, ОСОБА_4 негативно характеризується, має непогашені судимості, тривалий час перебував у розшуку.

Заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження в частині, що стосується розгляду клопотання, та обговоривши його доводи, суд зазначає наступне.

Пунктом 1 ст. 5 Конвенції передбачено вичерпний перелік підстав обмеження гарантій права на свободу та особисту недоторканність.

При цьому, суд звертає увагу на приписи ст. ст. 200, 201 КПК України, відповідно до яких зміна чи скасування запобіжного заходу обумовлюється тим, що в ході кримінального провадження змінюються підстави застосування чи обставини, що враховувалися при обранні запобіжного заходу, внаслідок чого запобіжний захід може бути скасований або замінений на інший - більше або менше суворий. Водночас, підставами звернення з клопотанням про зміну запобіжного заходу є обставини, які або існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які не було відомо сторонам, або які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу. Існування таких обставин повинно бути обґрунтовано належними доказами.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення дієвості кримінального провадження, тобто досягнення його завдань та виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати суду докази обставин, на які вони посилаються (ч. 5 ст. 132 КПК України).

Відтак, для зміни запобіжного заходу за клопотанням сторони захисту, остання повинна довести, що обставини, наведені у ст. 194 КПК України, які враховувались судом при застосуванні запобіжного заходу, перестали існувати або ж їх вага суттєво зменшилась.

Натомість, клопотання захисника про зміну запобіжного заходу обвинуваченому не містить жодних доводів на підтвердження зміни підстав застосування запобіжного заходу чи обставин, які враховувалися при його обранні, на підставі яких суд може дійти висновку про необхідність зміни запобіжного заходу на інший, менш обтяжливий.

Посилання обвинуваченого на бажання проходження ним військової служби в Збройних Силах України суд також не приймає, оскільки таких документів суду не надано, як і медичних документів, які б підтверджували придатність до військової служби станом на час розгляду клопотання. Відтак, суду не надано документів, які б об`єктивно підтверджували можливість за станом здоров`я, а також дійсне бажання чи наміри обвинуваченого ОСОБА_4 реалізувати свій громадянський обов`язок із захисту Батьківщини шляхом проходження військової служби за призовом під час мобілізації.

Більше того, як вже зазначалося раніше, порядок скасування запобіжного заходу для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період або зміни запобіжного заходу з інших підстав чітко визначений та регламентований положеннями ст. 616 КПК України, якою передбачено, що саме прокурор за результатами розгляду клопотання підозрюваного чи обвинуваченого має право ініціювати перед слідчим суддею або судом питання про скасування такій особі запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для проходження військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період.

Чинний КПК України доповнено зазначеною нормою згідно із Законом №2125-IX від 15.03.2022 р., тобто після повномасштабного вторгнення Російської Федерації на територію України та оголошення воєнного стану. Отже, вказана норма є спеціальною та застосовується у випадках, коли питання про скасування запобіжного заходу ставиться з підстав проходження підозрюваним або обвинуваченим військової служби під час мобілізації.

Втім, прокурор в порядку, передбаченому ст. 616 КПК України, з відповідним клопотанням до суду не звертався, натомість, навпаки зазначив, що наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, щ обумовлює необхідність тримання обвинуваченого під вартою.

Враховуючи викладене, суд не знаходить підстав для задоволення клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 .

Керуючись ст. ст.369-372, 177, 194, 201, 331 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1