Провадження №11-сс/801/623/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника-адвоката ОСОБА_7

захисника-адвоката ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_9 (в режимі відеоконференції)

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 05.08.2025, якою задоволено клопотання старшого слідчого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_10 та застосовано до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч.ч. 3, 4 ст. 190 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гирине, Хорольського р-ну, Полтавської обл., зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого,

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком протягом 60 (шістдесяти) днів з моменту затримання ОСОБА_9 , тобто до 03 жовтня 2025 року (час рахувати відповідно до протоколу затримання) в межах строку досудового розслідування, з одночасним визначенням застави у розмірі 420 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 271 760,00 (один мільйон двісті сімдесят одна тисяча сімсот шістдесят) гривень, з покладенням обов`язків відповідно до п.п. 1, 2, 3, 4, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КК України, -

встановив:

В ході розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що в березні 2021 року більш точну дату та час в ході досудового розслідування не встановлено, але не пізніше 15.04.2021, ОСОБА_9 та ОСОБА_11 переслідуючи корисливий мотив особистого незаконного збагачення шляхом незаконного придбання права на об`єкти нерухомості шляхом обману, на території міста Вінниці з їх подальшим відчуженням добросовісним набувачам та одержання коштів від продажу, діючи за попередньою змовою, отримали інформацію від ОСОБА_12 , яка не була обізнана про злочинні наміри останніх, про смерть ОСОБА_13 та перебування у його власності нерухомого майна, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_2 . При цьому ОСОБА_12 повідомила ОСОБА_9 та ОСОБА_14 , що протягом двох останніх місяців здійснювала догляд за ОСОБА_13 .

З метою виконання свого єдиного злочинного умислу, направленого на особисте незаконне збагачення від продажу нерухомого майна, ОСОБА_9 та ОСОБА_11 вирішили незаконно заволодіти квартирою ОСОБА_13 за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом встановлення факту проживання однією сім`єю ОСОБА_12 із покійним ОСОБА_13 , з метою подальшого набуттям права спадщини на належне покійному нерухоме майно за підконтрольною їм особою ОСОБА_12 , та продажу цього майна добросовісному набувачу.

У подальшому, ОСОБА_12 , не будучи обізнаною про злочинні наміри ОСОБА_9 та ОСОБА_14 , виконуючи надані останніми вказівки, 15.04.2021 звернулась до приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_15 із заявою про вступ у спадщину на майно, а саме квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , однак не маючи встановленого факту проживання однією сім`єю із ОСОБА_13 , зазначила, що документи необхідні для отримання свідоцтва про право на спадщину будуть подані додатково.

З метою доведення злочинного умислу ОСОБА_9 та ОСОБА_14 , ОСОБА_12 за вказівкою останніх 19.10.2021 звернулась до Вінницького міського суду із заявою про встановлення факту спільного проживання із покійним ОСОБА_13 , однак рішення залишись без розгляду, у зв`язку із не подачею усіх необхідних документів.

Продовжуючи реалізовувати свій спільний злочинний умисел ОСОБА_9 та ОСОБА_11 09.02.2022 сприяли реєстрації місця проживання ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_3 , з метою подальшого звернення до Калинівського районного суду із заявою, щодо встановлення факту проживання однією сім`єю ОСОБА_12 із покійним ОСОБА_13 .

Так, 03.03.2022 на виконання вказівок ОСОБА_9 та ОСОБА_14 , ОСОБА_12 подала заяву до Калинівського районного суду Вінницької області про встановлення факту проживання однією сім`єю ОСОБА_12 із ОСОБА_13 .

В подальшому, ОСОБА_9 та ОСОБА_11 усідомлючи неможливість самостійного доведення спільного злочинного умислу до кінця, залучили до своєї протиправної діяльності ОСОБА_16 , який виступав у даній судовій справі представником Вінницької міської ради та повинен був усунути перешкоди та сприяти вчиненню кримінального правопорушення іншими співучасниками, а саме забезпечити ухвалення позитивного рішення суду шляхом не вжиття передбачених законом заходів щодо безпосередньої участі в судовому засіданні та не оскарження даного рішення суду про визнання факту спільного проживання ОСОБА_12 та ОСОБА_13 у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , в суді апеляційної інстанції.

У подальшому, на виконання єдиного злочинного умислу та вказівок ОСОБА_9 та ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , обіймаючи посаду начальника відділу господарських відносин Департаменту правової політики та якості Вінницької міської ради, будучи уповноваженим на представництво інтересів Вінницької міської ради в суді, 10.03.2022 підготував та скерував до Калинівського районного суду Вінницької області заяву щодо здійснення розгляду заяви ОСОБА_12 про встановлення факту спільного проживання з ОСОБА_13 без участі представника Вінницької міської ради, таким чином усунувши перешкоди та сприяв вчиненню кримінального правопорушення іншими співучасниками, з метою подальшого набуттям права спадщини на належне покійному нерухоме майно за підконтрольною ОСОБА_9 та ОСОБА_14 особою ОСОБА_12 , та продажу цього майна добросовісному набувачу.

Надалі, 16.03.2022 рішенням Калинівського районного суду Вінницької області заяву ОСОБА_12 щодо встановлення факту проживання протягом останніх 5 років однією сім`єю із ОСОБА_13 задоволено.

Продовжуючи реалізовувати свій спільний злочинний умисел ОСОБА_9 та ОСОБА_11 надали вказівку ОСОБА_12 прибути 03.10.2022 до приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_15 для надання рішення Калинівського районного суду від 16.03.2022 про встановлення факту проживання однією сім`єю із ОСОБА_13 , після чого ОСОБА_12 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру ОСОБА_13 за адресою: АДРЕСА_2 .

У подальшому, 14.12.2022 ОСОБА_9 спільно із ОСОБА_14 надали вказівку ОСОБА_12 прибути до приватного нотаріуса Вінницького нотаріального округу ОСОБА_17 , де під контролем останніх, перебуваючи у офісному приміщенні нотаріальної контори за адресою: АДРЕСА_4 , ОСОБА_12 здійснила продаж уже належної їй на праві власності квартири за адресою: АДРЕСА_2 , вартістю 841 088 грн громадянці ОСОБА_18 , відповідно до договору купівлі продажу № 403 від 14.12.2022, за грошові кошти у сумі 851 000 грн, а грошові кошти, отримані від зазначеного правочину, ОСОБА_9 та ОСОБА_11 привласнили та розподілили між собою.

Окрім того, в березні 2022 року більш точну дату та час в ході досудового розслідування не встановлено, але не пізніше 22.03.2022, ОСОБА_9 та ОСОБА_11 переслідуючи корисливий мотив особистого незаконного збагачення шляхом незаконного придбання права на об`єкти нерухомості шляхом обману, на території міста Вінниці з їх подальшим відчуженням добросовісним набувачам та одержання коштів від продажу, діючи за попередньою змовою, отримали інформацію від ОСОБА_12 , яка не була обізнана про злочинні наміри останніх, про смерть ОСОБА_19 та перебування у її власності нерухомого майна, а саме будинку за адресою: АДРЕСА_5 . При цьому ОСОБА_12 повідомила ОСОБА_9 та ОСОБА_14 , що протягом двох останніх місяців здійснювала догляд за ОСОБА_19 .

З метою виконання свого єдиного злочинного умислу, направленого на особисте незаконне збагачення від продажу нерухомого майна, ОСОБА_9 та ОСОБА_11 вирішили незаконно заволодіти будинком ОСОБА_19 за адресою: АДРЕСА_5 , шляхом встановлення факту проживання однією сім`єю ОСОБА_12 із покійною ОСОБА_19 , з метою подальшого набуттям права спадщини на належне покійній нерухоме майно за підконтрольною їм особою ОСОБА_12 , та продажу цього майна добросовісному набувачу.

У подальшому, ОСОБА_12 , не будучи обізнаною про злочинні наміри ОСОБА_9 та ОСОБА_14 , виконуючи надані останніми вказівки, 22.03.2022 звернулась до приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_20 із заявою про вступ у спадщину на майно, а саме будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_5 , однак не маючи встановленого факту проживання однією сім`єю із ОСОБА_19 , зазначила, що документи необхідні для отримання свідоцтва про право на спадщину будуть подані додатково.

З метою доведення злочинного умислу ОСОБА_9 та ОСОБА_14 ОСОБА_12 , за вказівкою останніх, 01.08.2022 звернулась до Калинівського районного суду Вінницької області із заявою про встановлення факту спільного проживання із покійною ОСОБА_19 .

Продовжуючи реалізовувати свій спільний злочинний умисел, ОСОБА_9 та ОСОБА_11 усвідомлюючи неможливість самостійного доведення спільного злочинного умислу до кінця, залучили до своєї протиправної діяльності ОСОБА_16 , який виступав у даній судовій справі представником Вінницької міської ради та повинен був усунути перешкоди та сприяти вчиненню кримінального правопорушення іншими співучасниками, а саме забезпечити ухвалення позитивного рішення суду шляхом не вжиття передбачених законом заходів щодо безпосередньої участі в судовому засіданні та не оскарження даного рішення суду про визнання факту спільного проживання ОСОБА_12 та ОСОБА_19 у будинку за адресою: АДРЕСА_5 , в суді апеляційної інстанції.

У подальшому, на виконання єдиного злочинного умислу та вказівок ОСОБА_9 та ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , обіймаючи посаду начальника відділу господарських відносин Департаменту правової політики та якості Вінницької міської ради, будучи уповноваженим на представництво інтересів Вінницької міської ради в суді, 07.10.2022 підготував та скерував до Калинівського районного суду Вінницької області заяву щодо здійснення розгляду заяви ОСОБА_12 про встановлення факту спільного проживання з ОСОБА_19 без участі представника Вінницької міської ради, таким чином усунувши перешкоди та сприяв вчиненню кримінального правопорушення іншими співучасниками, з метою подальшого набуттям права спадщини на належне покійному нерухоме майно за підконтрольною ОСОБА_9 та ОСОБА_14 особою ОСОБА_12 , та продажу цього майна добросовісному набувачу.

Надалі, 18.10.2022 рішенням Калинівського районного суду Вінницької області заяву ОСОБА_12 щодо встановлення факту проживання протягом останніх 5 років однією сім`єю із ОСОБА_19 задоволено.

Продовжуючи реалізовувати свій спільний злочинний умисел ОСОБА_9 та ОСОБА_11 надали вказівку ОСОБА_12 прибути 30.12.2022 до приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_20 для надання рішення Калинівського районного суду від 18.10.2022 про встановлення факту проживання однією сім`єю із ОСОБА_19 , після чого ОСОБА_12 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на будинок ОСОБА_19 за адресою: АДРЕСА_5 .

У подальшому, 14.06.2023 ОСОБА_9 спільно із ОСОБА_14 , надали вказівку ОСОБА_12 прибути до приватного нотаріуса Вінницького нотаріального округу ОСОБА_20 , де під контролем останніх, перебуваючи у офісному приміщенні нотаріальної контори за адресою: АДРЕСА_6 , ОСОБА_12 надала довіреність № 3815, якою уповноважила ОСОБА_9 на продаж будинку за адресою: АДРЕСА_5 .

Доводячи до кінця свій спільний злочинний умисел, 16.06.2023 ОСОБА_9 прибув до приватного нотаріуса Вінницького нотаріального округу ОСОБА_21 , де під контролем останніх, перебуваючи в офісному приміщенні нотаріальної контори за адресою: АДРЕСА_7 , діючи на підставі довіреності від імені ОСОБА_12 здійснив продаж уже належного їй на праві власності будинку за адресою: АДРЕСА_5 , вартістю 69 390 грн громадянину ОСОБА_22 , відповідно до договору купівлі продажу № 618 від 16.06.2023, за грошові кошти у сумі 400 000 грн, а грошові кошти, отримані від зазначеного правочину, ОСОБА_9 та ОСОБА_11 привласнили та розподілили між собою.

Таким чином, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Полтавської області, Хорольського району, с. Гирине, громадянин України, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 190 (чинні в редакції Закону на момент вчинення кримінального правопорушення) Кримінального кодексу України, тобто придбання права на чуже майно шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах та придбання права на чуже майно шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах.

04.08.2025 ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст.190, ч. 3 ст.27, ч. 3 ст. 190 КК України.

Старший слідчий слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_10 звернувся до слідчого судді із клопотанням про обрання щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 05.08.2025 року клопотання слідчого задоволено та застосовано до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесяти) днів з моменту затримання ОСОБА_9 , тобто до 03 жовтня 2025 року. Визначено заставу у розмірі 420 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 271 760,00 (один мільйон двісті сімдесят одна тисяча сімсот шістдесят) гривень, з покладенням обов`язків відповідно до п.п. 1, 2, 3, 4, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КК України. Затримано підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в залі суду, відразу після проголошення ухвали слідчого судді.

Мотивуючи прийняте рішення зазначено, що органом досудового розслідування доведено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, підозрюваний ОСОБА_9 перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання процесуальних рішень.

Захисник підозрюваного ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, просив ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької обласні від 05.08.2025 скасувати. Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого.

Вимоги апеляційної скарги захисника мотивовано тим, що ризики, зазначені слідчим необґрунтовані. Також в клопотанні слідчий не навів належного обґрунтування своєї вимоги про визначення розміру застави у 1271760,00 грн., не надано матеріалів якими це могло б бути обґрунтовано. Слідчим суддею не взяті до уваги матеріали надані стороною захисту щодо особи підозрюваного, стану його здоров`я, сімейного стану, процесуальної поведінки під час виконання іншого запобіжного заходу.

Заслухавши суддю-доповідача, думку захисника-адвоката ОСОБА_7 та захисника-адвоката ОСОБА_8 , підозрюваного ОСОБА_9 , які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, зазначив, що підозра належним чином обґрунтована, наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, оглянувши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000653 від 13.10.2022 року ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 190 КК України.

04.08.2025 ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 190 КК України.

Обґрунтованість підозри слідчим суддею перевірено належним чином.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя належним чином, в дотримання вимог ст.ст. 177,178 КПК України перевірив та ретельно дослідив наявність підстав для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та дійшов до вірного висновку, що прокурором доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Приймаючи рішення, щодо доцільності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував, що ОСОБА_9 , має постійне місце проживання, одружений, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років.

З висновками слідчого судді погоджується апеляційний суд, оскільки більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_9 та не зможе запобігти існуючим ризикам.

Твердження захисника про недоведеність обставин, які виправдовують застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, є безпідставними в цій частині.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Суд апеляційної інстанції вважає, приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Разом з цим, доводи захисника щодо завідомо непомірного та завищеного для підозрюваного розміру застави колегія суддів вважає слушними в частині.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя в якості альтернативного запобіжного заходу визначив розмір застави підозрюваному ОСОБА_9 ,який не відповідає критеріям необхідності та пропорційності.

Так, ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 190 (чинні в редакції Закону на момент вчинення кримінального правопорушення) Кримінального кодексу України, тобто придбання права на чуже майно шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах та придбання права на чуже майно шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах, які відповідно до вимог ст. 12 КК України є тяжким та особливо тяжким злочинами.

Пункт 3 ч. 5 ст. 182 КПК України передбачає, що розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, визначається у розмірі від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання обвинуваченого під вартою. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги ризик того, що підозрюваний може ухилитися від покарання, обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа.

Згідно з матеріалами, які долучені до клопотання слідчого, при оцінці майнового стану підозрюваного не встановлено доказів отримання ним значного доходу.

За таких обставин, застава щодо підозрюваного ОСОБА_9 у розмірі 420 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 271 760,00 грн. є завідомо непомірною для нього та може порушити права особи на свободу та особисту недоторканість, які гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Доходи підозрюваного ОСОБА_9 складаються з пенсії по інвалідності розміром 3323,00 грн. на місяць. Загальна сума нарахованого оподатковуваного доходу його дружини, яка працює в комунальному закладі «Вінницький технічний ліцей», за період з 01.08.2024 по 31.07.2025 складає 420061,86 грн (а.с. №№ 100-101).

Апеляційний суд враховує і ту обставину, що підозрюваному було діагностовано рак щитоподібної залози I ст., внаслідок чого вона була видалена, зараз ОСОБА_9 перебуває на постійному медикаментозному лікуванні.

Окрім того, у відповідності до ухвали Вінницького апеляційного суду від 11.03.2025 ОСОБА_9 був обраний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 160 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 484 480,00 (чотириста вісімдесят чотири тисячі чотириста вісімдесят) гривень. Умови даного запобіжного заходу ОСОБА_9 не порушувались.

В матеріалах справи також наявні подяки ОСОБА_9 від благодійних фондів як волонтеру та меценату за ефективну волонтерську допомогу та вагомий внесок по підвищенню боєздатності України у відбитті збройної агресії з боку російської федерації (а.с. №№ 98-99).

На переконання колегії суддів, враховуючи принцип щодо пропорційності розміру застави, обов`язку підозрюваного виконувати покладені на нього обов`язки, а також помірності для нього такого розміру, визначений слідчим суддею розмір застави в розмірі 1 271 760,00 (один мільйон двісті сімдесят одна тисяча сімсот шістдесят) гривень є непомірним, слід застосувати заставу у 130 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 393640,00 (триста дев?яносто три тисячі шістсот сорок) гривень.

Такий розмір застави відповідатиме практиці ЄСПЛ, зокрема у рішенні від 20 листопада 2010 року у справі «Мангурас проти Іспанії» суд зазначив, що перспектива втрати застави чи дій проти поручителів у випадку відсутності появи на суді буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 необхідно задовольнити частково, ухвалу слідчого судді скасувати, та застосувати розмір застави до 130 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Отже, апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, суд, -

постановив:

апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_7 , - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 05.08.2025, якою задоволено клопотання старшого слідчого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_10 та застосовано до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч.ч. 3, 4 ст. 190 КК, ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою протягом 60 (шістдесяти) днів з моменту затримання ОСОБА_9 , тобто до 03 жовтня 2025 року (час рахувати відповідно до протоколу затримання) в межах строку досудового розслідування, з одночасним визначенням застави у розмірі 420 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 271 760,00 (один мільйон двісті сімдесят одна тисяча сімсот шістдесят) гривень, з покладенням обов`язків відповідно до п.п. 1, 2, 3, 4, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КК України, - скасувати.

Постановити нову ухвалу.

Клопотання старшого слідчого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_10 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесяти) днів з моменту затримання ОСОБА_9 , тобто до 03 жовтня 2025 року (час рахувати відповідно до протоколу затримання) в межах строку досудового розслідування.

Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 03 жовтня 2025 року.

Одночасно визначити ОСОБА_9 , заставу в розмірі 130 (ста тридцяти) розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 393640,00 (триста дев?яносто три тисячі шістсот сорок) гривень, які необхідно внести на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом строку дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_9 наступні обов`язки:

- прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, а саме: м. Вінниці, в якому проживає ОСОБА_9 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні та іншими особами з приводу обставин кримінального правопорушення;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Якщо ОСОБА_9 не виконає покладені на нього обов`язки, то застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі внесення застави та покладення обов`язків на підозрюваного ОСОБА_9 визначити термін їх дії відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України, тобто в межах строку досудового розслідування.

Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4