Провадження по справі № 1-кс/752/7171/25
У Х В А Л А

іменем України

"01" вересня 2025 р. слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0001302 від 14.11.2024,-

за участю: прокурора ОСОБА_4

представника власника майна ОСОБА_5 ,

встановив:

25 серпня 2025 року засобами поштового зв`язку до слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва надійшло клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна.

В обґрунтування вимог клопотання слідчий зазначив, що відділом розслідування злочинів у сфері службової та господарської діяльності СУ ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у вищезазначеному кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 203-2 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що на території міста Києва діє організована злочинна група, члени якої, усупереч вимог Закону України «Про державне регулювання діяльності щодо організації та проведення азартних ігор», з метою отримання прибутку, організували мережу гральних закладів на території м. Києва, що мають на меті надання учасникам доступу до азартних ігор, які проводяться в мережі Інтернет.

В ході досудового розслідування встановлена причетність ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення та на підставі ухвали слідчого судді 21.08.2025 відбувся обшук транспортного засобу. LEXUS ES 250, чорного кольору, 2024 р.в., н.з. НОМЕР_1 , який перебував у фактичному користуванні ОСОБА_6 .

Вилучене в ході обшуку майно визнано речовим доказом й прокурор просить накласти арешт на майно, що зазначено у клопотанні з метою його збереження як речового доказу, а також заборонити користуватися та розпоряджатися ним.

В судовому засіданні прокурор клопотання про арешт майна підтримав. Пояснив, що вилучені в ході обшуку документи щодо оренди та суборенди нежитлових приміщень можуть містити відомості про обставини, що підлягають встановленню у кримінальному провадженні, зокрема відомості про незаконну організацію азартних ігор на території міста Києві. Обґрунтовуючи вимоги про накладення арешту на вилучений в ході обшуку транспортний засіб, який перебував у користуванні ОСОБА_6 , прокурор посилався на те, що до даного майна може бути застосована спецконфіскація. Дані обставини обумовлені тим, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні здійснюється зокрема й за ознаками кримінального правопорушення. передбаченого ч.2 ст. 209 КК України й наразі встановлюють обставини того, що автомобіль LEXUS ES 250, н.з. НОМЕР_1 , ймовірно міг бути набутим ОСОБА_6 внаслідок легалізації грошових коштів, які отримані незаконної діяльності гральних закладів. У такому разі застосування спецконфіскації буде можливе. Існують ризики того, що особа може вжити заходи з приховування, відчуження такого майна, а саме вищезазначеного транспортного засобу.

Тому, з метою забезпечення ймовірної спеціальної конфіскації майна ОСОБА_6 , прокурор просить накласти арешт на автомобіль LEXUS ES 250, чорного кольору, 2024 р.в., н.з. НОМЕР_1 .

Представник власника майна ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання в частині накладення арешту на автомобіль LEXUS ES 250. В обґрунтування позиції представник зазначив, що вищезазначений транспортний засіб належить на праві власності його довірителю - ОСОБА_7 , яка не має жодного відношення до обставин, які є предметом досудового розслідування у вищезазначеному кримінальному провадженні, зокрема не є підозрюваною. 09.06.2025 остання передала належний їй автомобіль у користування ОСОБА_8 . Вважає, що підстави для накладання арешту відсутні, оскільки автомобіль не є власністю підозрюваного ОСОБА_6 , до майна не може бути застосовано ані конфіскації, ані спеціальної конфіскації. Також на його думку вилучений транспортний засіб не відповідає критеріям, передбаченим частиною першою статті 98 КПК України, а постанова слідчого в цій частині є необґрунтованою..

Вжиття заходів забезпечення на майбутнє, суперечить загальним засадам КПК України та бути становити надмірний тягар для власника майна. Просив відмовити у задоволенні клопотання у даній частині. Питання про арешт документів, які вилучені в ході обшуку, залишив на розсуд суду.

Власники майна на виклик слідчого судді не з`явилися, причини неявки суду не повідомляли. Їх неяка не перешкоджає розгляду клопотання.

Розглянувши клопотання, дослідивши додані до нього додатки у виді копії матеріалів досудового розслідування, надавши оцінку відомостям, що у них містяться, вислухавши доводи прокурора, думку представника власника майна з приводу заявленого клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного.

Розгляд даного клопотання належить до повноважень слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва відповідно до положень п.1 ч.2 ст. 132 КПК України.

Клопотання про арешт майна подане з дотриманням строку, передбаченого ч.5 ст. 171 КПК України.

Так, зі змісту клопотання вбачається, що відділом розслідування злочинів у сфері службової та господарської діяльності СУ ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001302 від 14.11.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 28 ч.2 ст. 203-2, ч.2 ст. 209 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше жовтня 2024 року ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , будучи наділеними лідерськими якостями та організаторськими здібностями, керуючись корисливими мотивами, всупереч вимогам Закону України «Про державне регулювання діяльності щодо організації та проведення азартних ігор» шляхом надання послуг у сфері азартних ігор без отримання відповідного дозволу (ліцензії), створили організовану групу з метою вчинення кримінальних правопорушень, пов`язаних з незаконною господарською діяльністю, а саме проведення азартних ігор на території міста Києва.

З метою реалізації вказаного злочинного умислу, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в невстановленому слідством місці та час, але не пізніше жовтня 2024 року останні довели до відома ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та інших невстановлених осіб, план вчинення кримінальних правопорушень та запропонували взяти участь в них, на що останні надали свою добровільну згоду та приєдналися до такої незаконної діяльності в якості виконавців, зорганізувавшись таким чином у організовану групу.

Таким чином, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , створили та очолили злочинну групу, до складу якої залучили інших осіб як виконавців; розробили план вчинення кримінальних правопорушень, здійснили розподіл ролей між членами організованої групи та координували їх дії під час готування та вчинення кримінальних правопорушень; здійснювали підшукування нової комп`ютерної техніки, офісного обладнання, алкогольних напоїв для організації діяльності залів ігрових автоматів, програмного забезпечення з симуляції азартної гри; встановлювали загально-визначені правила поведінки та конспірації, забезпечували дотримання їх учасниками, проводили інструктажі із учасниками про поведінку учасників у разі їх викриття; встановили порядок розподілу грошових коштів, отриманих від вчинення кримінальних правопорушень між членами організованої групи та здійснювали інші дії, спрямовані на досягнення єдиного злочинного плану, відомого усім її учасникам.

Співорганізаторами групи виступили ОСОБА_11 та ОСОБА_6 , які відповідно до відведених функцій: забезпечували діяльність підконтрольних ним залів гральних автоматів; здійснювали розподіл ролей між підконтрольними ним членами організованої групи та координували їх дії під час готування та вчинення кримінальних правопорушень; здійснювали керівництво та координацію діями підконтрольних ним членів організованої групи; здійснювали підшукування нової комп`ютерної техніки, офісного обладнання, алкогольних напоїв для організації діяльності залів гральних автоматів, програмного забезпечення з симуляції азартної гри; встановлювали загально-визначені правила поведінки та конспірації, забезпечували дотримання їх учасниками, проводили інструктажі із учасниками про поведінку у разі викриття; встановлювали порядок розподілу грошових коштів, отриманих від вчинення кримінальних правопорушень, між підконтрольними членами організованої групи; здійснювали інші дії, спрямовані на досягнення єдиного злочинного плану, відомого підконтрольним членам організованої групи.

Виконавцями та активними учасниками організованої групи стали ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та інші невстановлені на даний час досудовим розслідування особи, які відповідно до розподілених ролей виконували функції «менеджерів», а саме: здійснювали пошук нежитлових та офісних приміщень з метою їх оренди та подальшого облаштування в зали гральних автоматів; здійснювали пошук осіб на посаду «адміністраторів», які знаходились у гральних закладах та отримували грошові кошти від гравців; за вказівками організаторів та співорганізаторів здійснювали контроль конкретними гральними закладами, за грошовими коштами отриманими від гравців в якості «ставки» та грошовими коштами виплаченими гравцям в якості «виграшу», звітували організаторам про суму грошових коштів отриманих в наслідок діяльності гральних залів; виплачували учасниками організованої групи що виконували роль «адміністраторів» та які не входили до складу організованої групи грошові кошти в якості заробітної плати; передавали грошові кошти отримані в якості прибутку від діяльності гральних залів організаторам; отримували від організаторів організованої групи грошові кошти, що становили відсоток від загальної суми грошових коштів отриманих від діяльності гральних залів.

ОСОБА_20 , ОСОБА_12 та інші невстановлені на даний час досудовим розслідування особи, як виконавці та активні учасники злочинної організації, виконували функції «техніка», а саме: за вказівками організаторів та співорганізаторів забезпечували діяльність незаконних залів ігрових автоматів, шляхом встановлення на комп`ютерну техніку програмного забезпечення з симуляції азартних ігор; забезпечували діяльність гральних залів шляхом підключення комп`ютерного обладнання до мережі інтернет, забезпечували віддалений доступ адміністраторів до комп`ютерів гравців; за виконання відведених їм функцій у злочинній організації вони отримували від організаторів та співорганізаторів злочинної групи грошові кошти.

ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_17 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_16 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_20 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_18 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_19 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 та інші не встановлені на цей час особи, були залучені «організаторами, співорганізаторами та менеджерами» в якості виконавців й виконували функції «адміністраторів» незаконних гральних залів, а саме: забезпечували доступ гравців до незаконних гральних залів; отримували грошові кошти від гравців в якості «ставки»; після отримання грошових коштів від гравців в якості «ставки» надавали гравцям пароль, який надавав доступ до програмного забезпечення на комп`ютерній техніці з симуляції азартної гри, з ігровим балансом в еквівалентів грошовим коштам отриманим від гравців; виплачували гравцям грошові кошти в якості «виграшу» в еквіваленті до гральної валюти разі виграшу гравця; звітували учасникам злочинної організації, що виконували роль «менеджера», про суму грошових коштів наявних в «касі» отриманих в наслідок діяльності залу гральних автоматів; за виконання відведених їм функцій отримували від учасників організованої групи грошові кошти.

За вказаних обставин учасники створеної ОСОБА_9 та ОСОБА_10 організованої злочинної групи, ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , ОСОБА_14 ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_19 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_12 , ОСОБА_20 , у період з жовтня 2024 по серпень 2025 року, організували незаконні гральні зали на території міста Києва та надавали безпосередній доступ гравцям до комп`ютерного обладнання, що мало програмне забезпечення з симуляції азартної гри, та отримували від гравців грошові кошти в якості «ставки», які у подальшому розподілялись організаторами між всіма учасниками організованої групи.

21 серпня 2025 року на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 07.08.2025 проведено обшук транспортного засобу LEXUS ES 250, чорного кольору, 2024 р.в., н.з. НОМЕР_1 , який перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_6 , за наслідками проведення якого виявлено та вилучено: тримач від сім карти «lifecell» на номер мобільного телефону НОМЕР_2 , договір про внесення змін до договору №2/2024 щодо суборенди частини нежилого приміщення, акт приймання-передачі орендованого приміщення, та сам транспортний засіб LEXUS ES 250, чорного кольору, 2024 р.в., н.з. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 .

Постановою слідчого СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_49 від 21.08.2025 вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001302 від 14.11.2024.

21 серпня 2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 28 ч. 2 ст. 203-2 КК України.

Орган процесуального керівництва вказує на те, що арешт зазначеного у клопотанні майна обумовлений необхідністю його збереження як речового доказу, оскільки вилучені в ході обшуку тримач від сім-карти та документи щодо оренди та суборенди нежитлових приміщень можуть містити відомості про обставини, що підлягають встановленню у кримінальному провадженні, зокрема місце розташування незаконних закладів з азартних ігор. Накладення арешту на вилучений в ході обшуку транспортний засіб, який перебував у користуванні ОСОБА_6 , обумовлено тим, що до даного майна може бути застосована спецконфіскація.

Згідно з п.7 ч.2 ст.131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися)для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч.2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України арешт також може бути накладений на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.

Аналізуючи вимоги клопотання у сукупності з відомостями, що містяться у матеріалах, які додані до клопотання, слідчий суддя вважає доведеним, що документи та тримач від сімкарти, на арешті яких наполягає прокурор, є такими, що відповідають критеріям речових доказів, які визначені у ст. 98 КПК України, оскільки можуть містити відомості про обставини, що підлягають встановленню під час кримінального провадження, зокрема щодо незаконної організації азартних ігор на території міста Києві.

Враховуючи, що вказане майно вилучене з автомобіля, який перебував у користуванні підозрюваного ОСОБА_6 , не накладання арешту вилучені в ході обшуку речі та документи, може призвести до знищення, приховування, спотворення інформація, яка ц них міститься.

Під час розгляду клопотання про арешт майна на стадії досудового розслідування у кримінальному провадженні слідчий суддя уповноважений лише оцінити можливість використання майна, на яке слідчий, прокурор просить накласти арешт, як доказу у кримінальному провадженні. Оцінка доказів із точки зору їх належності і допустимості є заключним етапом доказування та здійснюється судом за наслідком розгляду справи по суті. Під час здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування, вказане питання не входить до повноважень слідчого судді.

Враховуючи, що вилучене за наслідками обшуку майно може бути використано як доказ фактів чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зважаючи на необхідність дослідження вилученої документації, враховуючи існування ризиків знищення, приховування або їх втрати, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, про що заявлено прокурором у клопотанні, із забороною розпорядження та користування ним.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що вимоги клопотання в частині накладення арешту на документи та тримач від сім-картки є обґрунтованими. Арешт на вказане майно підлягає накладанню з метою його збереження як речового доказу, що відповідає п.1) ч.2 ст. 170 КПК України.

Викладене вище доводить, що потреби кримінального провадження виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи власника майна, як арешт майна.

При цьому, відомостей щодо негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею на момент розгляду клопотання не встановлено, а представником власника майна в судовому засіданні не доведено необґрунтованість поданого клопотання в даній частині чи відсутність потреби у накладенні арешту на вищезазначене майно.

Вирішуючи клопотання органу процесуального керівництва в частині накладення арешту на транспортний засіб слідчий суддя приходить до наступного.

Так, метою арешту на транспортний засіб, що вилучений в ході обшуку, прокурор вказує забезпечення майбутньої спеціальної конфіскації.

Так, частиною 1 ст. 96-1 КПК України передбачено, що спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною КК, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого зокрема і у ч.1 ст. 190, ст. 192, ч.1 ст. 204, 209-1, 210, ч.1,2 ст. 212, 212-1, ч.1 ст. 222, 229, 239-1, 239-2, ч.2 ст. 244, ч.1 ст. 248, 249, ч.1,2 ст. 300, ч.1 ст.301, 302. 310, 311, 313, 318, 319, 362, ст. 363,ч.1 ст. 363-1, 364-1, 365-2 КК України

Випадки застосування спеціальної конфіскації, передбачені ст. 96-2 КПК України, зокрема у разі, якщо гроші, цінності та інше майно одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення (п.1, 2 ч.1 ст. 96-2 КК України).

У разі якщо гроші, цінності та інше майно, зазначені у частині першій ст. 96-2 КПК України були повністю або частково перетворені в інше майно, спеціальній конфіскації підлягає повністю або частково перетворене майно. Якщо конфіскація грошей, цінностей та іншого майна, зазначених у ч.1 ст. 96-2 на момент прийняття судом рішення про спеціальну конфіскацію неможлива внаслідок їх використання або неможливості виділення з набутого законним шляхом майна, або відчуження, або з інших причин, суд виносить рішення про конфіскацію грошової суми, що відповідає вартості такого майна.

Так з поданих слідчому судді матеріалів встановлено, що ОСОБА_6 у вищезазначеному кримінальному провадженні пред`явлено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 28 ч.2 ст. 203-2 КК України, санкція якої не передбачає спеціальної конфіскації. Також дане кримінальне правопорушення не віднесено до переліку кримінальних правопорушень, за якими згідно ст. 96-1 КК України, можуть настати такі наслідки кримінально-правового характеру, як спеціальна конфіскація.

З копії платіжної інструкції на переказ готівки № від 14.01.2025 встановлено, що 14.01.2025 ОСОБА_7 придбала у ТОВ «ВІДІ ЕЛІТ» транспортний засіб LEXUS ES 250.

З копії договору оренди транспортного засобу б/н від 09.06.2025 встановлено, що ОСОБА_7 передала у строкове безоплатне користування ОСОБА_8 транспортний засіб LEXUS ES 250, чорного кольору, 2024 р.в., н.з. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 , разом з ключами від нього та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

Таким чином, факт належності вказаного майна підозрюваному ОСОБА_6 не знайшов підтвердження під час розгляду клопотання.

Факт того, що ОСОБА_7 чи ОСОБА_8 мають будь-яке відношення до вчинення кримінальних правопорушень, які є предметом досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, як і того, що вказане майно відповідає ознакам ст. 96-2 КК України, прокурором не доведений.

Посилання прокурора на те, що у разі якщо в ході досудового розслідування буде здобуто достатньо доказів для пред`явлення ОСОБА_6 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 209 КК України, то у такому випадку до його майна може бути застосована спеціальна конфіскація, слідчий суддя вважає такими, що суперечать як загальним засадам КПК України, так і меті вжиття запобіжного заходу.

Також в ході розгляду клопотання прокурором необґрунтовано, яким критеріям ст. 98 КПК України відповідає вилучений транспортний засіб, та яким саме чином вказане майно може бути використано як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Таких критеріїв не зазначено і у постанові слідчого від 21.08.2025 про визнання та приєднання речових доказів.

За таких обставин, вимоги клопотання в частині накладення арешту на транспортний засіб є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

На підстав викладеного, керуючись ст. 40, 131, 132, 168, 170-173, 175 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

клопотання прокурора задовольнити частково.

Накласти арешт на майно у кримінальному провадженні № 0001302 від 14.11.2024, яке виявлено та вилучено 21.08.2025 в ході обшуку транспортного засобу LEXUS ES 250, чорного кольору, 2024 р.в., н.з. НОМЕР_1 , який перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_6 , а саме на: тримач від сім карти «lifecell» на номер мобільного телефону НОМЕР_2 , договір про внесення змін до договору №2/2024 щодо суборенди частини нежилого приміщення, акт прийому-передачі орендованого приміщення.

У задоволені інших вимог клопотання - відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Організацію виконання ухвали покласти на прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1