У Х В А Л А

14 серпня 2025 року слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого дізнавача СД Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області від 29.08.2024 року про закриття кримінального провадження № 0001119 від 13.07.2022 року,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

заявник ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В:

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову старшого дізнавача СД Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області від 29.08.2024 року про закриття кримінального провадження № 0001119 від 13.07.2022 року.

З матеріалів скарги вбачається, що в провадженні СД Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області перебувало кримінальне провадження №0001119 від 13.07.2022 року.

29.08.2024 року постановою старшого дізнавача Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 закрито кримінальне провадження №0001119 від 13.07.2022 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Скаржник звертає увагу на те, що винесена дізнавачем постанова не обгрунтована, без урахування обставин справи, висновок про відсутність в діянні складу кримінального правопорушення є передчасним, досудове розслідування проведене поверхнево, однобічно, не об`єктивно, без врахування всіх обставин справи. Дані обставини призвели до прийняття незаконного процесуального рішення про закриття кримінального провадження.

Скаржник просить скасувати постанову дізнавача СД Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 від 29.08.2024 року про закриття кримінального провадження №0001119 від 13.07.2022 року, оскільки вважає її незаконною, такою, що постановлена з грубим порушенням вимог КПК України.

Відповідно до ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

В поданій скарзі скаржник ставить питання про поновлення строку для подання скарги на постанову про закриття кримінального провадження, як такого, що пропущений з поважних причин. На обґрунтування свого клопотання зазначає, що вона дізналася про закриття кримінального провадження та отримав копію постанови лише 07.08.2025 року.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, оскільки в кожній справі національні суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності) (див.: рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року; рішення у справі «Устименко проти України» (Ustimenko v. Ukraine), заява № 32053/13, п. 47, від 29 жовтня 2015 року).

Частиною 1 ст. 117 КПК передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише у тому випадку, якщо його пропущено з поважних причин. Отже, в ініційованому учасником кримінального провадження клопотанні про поновлення процесуального строку має бути наведено причини, через які цей строк пропущено.

Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасного звернення до суду у вищезазначений законом строк.

Проаналізувавши клопотання та наявні матеріали, слідчий суддя вважає за необхідне поновити скаржнику строк на подання даної скарги, як такий що пропущений з поважних причин.

Враховуючи викладене, скарга підлягає розгляду по суті.

В судове засідання представник СД Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Враховуючи наведені вимоги закону, слідчий суддя вважає за доцільне проводити розгляд скарги у відсутність дізнавача.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 підтримала подану скаргу, просила її задовольнити в повному обсязі, з підстав у ній викладених.

Заслухавши думку скаржника, дослідивши матеріали додані до скарги та матеріали кримінального провадження №0001119 від 13.07.2022 року, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

13.07.2022 року було внесено відомості до ЄРДР за №0001119, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

29.08.2024 року старшим дізнавачем СД Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 винесено постанову про закриття даного кримінального провадження.

Згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок, ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

У відповідності до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

За змістом ст. 284 КПК України під закриттям кримінального провадження розуміється таке закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження. Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження і оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Постанова дізнавача про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, встановленим матеріалами кримінального провадження, зокрема в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.

Крім того, згідно п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України мотивувальна частина постанови про закриття кримінального провадження повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви такого рішення, їх обґрунтування з посиланням на положення цього Кодексу. Таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ньому має бути викладені відповіді на усі поставлені питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

У свою чергу, слідчий суддя, на якого КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови.

Зокрема, практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (рішення у справі «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

Разом з цим, дізнавачем при закритті кримінального провадження зазначених вимог закону не дотримано, постанова від 29.08.2024 року не містить всебічного, повного та неупередженого дослідження і оцінки дізнавачем показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності, винесена на підставі не повно проведеного дізнання, без всебічного, повного, об`єктивного дослідження даних.

З досліджених в судовому засіданні матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчим не проведено такий обсяг необхідний слідчих дій, які в свою чергу дають підстав для закриття кримінального провадження, що свідчить про неповноту проведеної перевірки.

Зазначене свідчить про не дотриманість слідчим вимог ст. ст. 91-94 КПК України щодо збирання доказів, оцінки вже наявних доказів, не дотриманість вимог ст. 9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, надання їм належної оцінки, а тому має місце невідповідність винесеної ним постанови вимогам ст. 110 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що постанова від 29.08.2024 року про закриття кримінального провадження №0001119 від 13.07.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, винесена без з`ясування усіх обставин, які підлягають встановленню.

Також, оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. 110 КПК України, оскільки не містить відомостей про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви такого рішення, їх обґрунтування з посиланням на положення цього Кодексу.

Закриваючи кримінальне провадження, слідчим не враховано вимоги ст. 284 КПК України, згідно з якими під закриттям кримінального провадження розуміється таке закінчення дізнання, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження. Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження і оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Разом із тим, в оскаржуваній постанові взагалі не наведено обставин, що виключають кримінальне провадження, не зазначено дослідження і оцінки дізнавачем показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Крім того, дізнавачем не виконані вказівки прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області, надані для ефективного розслідування кримінального провадження. Дізнавачем було отримано лише витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що дізнавачем було порушено принцип законності, передбачений ч. 2 ст. 9 КПК України, про обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, зміст процесуального рішення дізнавача не відповідає вимогам ст. 110 КПК України, а тому доводи заявника про необґрунтованість постанови про закриття кримінального провадження при її винесенні заслуговують на увагу.

Враховуючи викладене, скаргу слід задовольнити та скасувати постанову дізнавача від 29.08.2024 року про закриття кримінального провадження №0001119 від 13.07.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

При цьому, слідчий суддя зазначає, що дізнавач зобов`язаний провести у провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені ним висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи неспростовних презумпцій факту, а не ґрунтувались на припущеннях.

За таких умов, з урахуванням наведеного, слідчий суддя розглянувши скаргу, у межах наявних та поданих до суду доказів, на час її розгляду, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, вважає її обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 93, 94, 117, 303, 305-307, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання ОСОБА_3 про поновлення строку для подання скарги задовольнити.

Поновити скаржнику строк на подання скарги на постанову від 29.08.2024 року про закриття кримінального провадження № 0001119 від 13.07.2022 року.

Скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області від 29.08.2024 року про закриття кримінального провадження № 0001119 від 13.07.2022 року - задовольнити.

Постанову старшого дізнавача СД Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 від 29.08.2024 року про закриття кримінального провадження № 0001119 від 13.07.2022 року скасувати. Матеріали кримінального провадження повернути для проведення дізнання у кримінальному провадженні № 0001119 від 13.07.2022 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддяОСОБА_5