Єдиний унікальний номер 341/167/25
Номер провадження 1-кс/341/345/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2025 року місто Галич

Слідчий суддя Галицького районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

дізнавача ОСОБА_3 ,

представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянув у судовому засіданні клопотання про скасування арешту майна, який накладено в межах кримінального провадження від 30.01.2025 № 0000013, зареєстрованого за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358, ст. 290 КК України.

установив

31.07.2025 представник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить скасувати арешт на тимчасово вилучене у кримінальному провадженні № 0000013 майно, а саме на автомобіль марки «Volkswagen Golf», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер кузова « НОМЕР_2 », законним володільцем якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: с. Журавеньки, Івано-Франківський район, Івано-Франківська область.

Клопотання обґрунтоване тим, що на цей час в подальшому арешті майна відпала потреба, оскільки відповідне кримінальне провадження закрите постановою дізнавача від 08.07.2025.

У судовому засіданні 01.08.2025 дізнавач ОСОБА_3 підтвердив закриття кримінального провадження, в межах якого накладено арешт на автомобіль. Проте, заперечив проти задоволення клопотання про скасування арешту майна та передачі автомобіля ОСОБА_4 . При цьому просив передати автомобіль митному органу для подальшого вирішення питання про його можливу конфіскацію в межах справи про порушення митних правил, куди передано матеріали після закриття кримінального провадження.

Свої заперечення обґрунтував тим, що відсутні будь-які дані про належність транспортного засобу ОСОБА_4 чи його брату. Натомість автомобіль ввіз в Україну громадянин Польщі у 2018 році. Автомобіль не був розмитнений і зареєстрований, а свідоцтво про його реєстрацію як і номера НОМЕР_1 підроблені. На такі номера і свідоцтво зареєстрований інший подібний автомобіль власника ОСОБА_7 , яка жодного стосунку до ОСОБА_4 не має.

Адвокат ОСОБА_5 просив клопотання задовольнити з викладених у ньому підстав. Додав, що жодних підтверджуючих документів щодо права власності на автомобіль у ОСОБА_4 , чи його брата, немає. Пояснив, що автомобіль придбав брат ОСОБА_4 шляхом купівлі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Заслухавши пояснення дізнавача, адвоката, дослідивши додані до клопотання докази, слідчий суддя дійшов висновку про таке.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду Івано-Франківської області від 31.01.2025 накладено арешт на автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Golf», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер шасі « НОМЕР_2 », та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , шляхом заборони розпорядження та користування цим майном.

Установлено, що арешт майна накладався з метою забезпечення збереження автомобіля як речового доказу у кримінальному провадженні від 30.01.2025 № 0000013.

При цьому постановою дізнавача від 08.07.2025 кримінальне провадження від 30.01.2025 № 0000013 закрито в частині кваліфікації за статтею 290 КК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. Копії відповідних матеріалів направлено до Івано-Франківської митниці для вирішення питання про притягнення винної особи до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 481 МК України.

При цьому в ході досудового розслідування встановлено і в постанові дізнавача зафіксовано, що автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Golf», реєстраційний номер НОМЕР_4 , ідентифікаційний номер шасі « НОМЕР_2 », був ввезений на митну територію України 16.05.2018 громадянином ОСОБА_8 . Транспортний засіб з номером кузова « НОМЕР_2 » в Україні не реєструвався.

У постанові Верховного Суду від 15 квітня 2024 року у справі № 554/2506/22 викладено наступний правовий висновок щодо застосування положень ч. 4 статті 132 КПК України.

Правовідносини щодо арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження, регулюються главою 17 КПК. За змістом статей 173, 174 цього Кодексу під час досудового розслідування, судового розгляду питання про накладення арешту на майно вирішують слідчий суддя або суд відповідно.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (ч. 1 ст. 174 КПК).

Частини 3 та 4 ст. 174 КПК регулюють порядок вирішення питання про скасування арешту майна у двох випадках: судом - за наслідками розгляду кримінальної справи та прокурором - одночасно з винесенням ним постанови про закриття кримінального провадження.

Натомість у ст. 174 КПК не йдеться про скасування арешту майна слідчим суддею після закінчення досудового розслідування внаслідок закриття кримінального провадження за постановою керівника органу досудового розслідування на підставі приписів п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК.

Разом із тим, за приписами частини 4, якою доповнено ст. 132 КПК Законом України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо закриття кримінального провадження у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння» від 01 грудня 2022 року № 2810-IX (набрав чинності 29 грудня цього ж року), ухвала слідчого судді або суду про застосування заходів забезпечення кримінального провадження припиняє свою дію після закінчення строку її дії, скасування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Після закриття кримінального провадження втручання у сферу приватних інтересів (арешт майна) фактично набуває свавільного характеру, з огляду на що приписи ч. 4 ст. 132 КПК є дієвим засобом реалізації положень ст. 3 Конституції України, ст. 13 Конвенції задля усунення порушення прав власника або володільця майна.

Приписи ч. 4 ст. 132 КПК є нормою, за якою в КПК встановлено порядок припинення арешту майна після закриття кримінального провадження, застосування якої у взаємозв`язку із положеннями ч. 1 ст. 170 цього Кодексу скасовує обмеження, застосовані під час досудового розслідування.

Імперативні приписи ч. 4 ст. 132 КПК вимагають поводження з вказаним вище майном з боку прокурора, органу досудового розслідування, державної влади чи місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб та інших суб`єктів суспільних відносин як таким, що не є арештованим в порядку, передбаченому КПК. За відсутності інших законних підстав, позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, стосовно якого арешт припинив свою дію, є протиправним і тягне відповідальність, передбачену законом.

Отже, у разі закриття кримінального провадження постановою слідчого або прокурора, ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно (речові докази) припиняє свою дію, з огляду на що припиняє свою дію і застосоване слідчим суддею позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування відповідним майном. Після закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому законом слідчим, речовий доказ перебуває у володінні органу досудового розслідування за відсутності процесуального рішення про арешт майна.

З огляду на викладене, ухвала слідчого судді Галицького районного суду Івано-Франківської області від 31.01.2025 про накладення арешту на автомобіль припинила свою дію у відповідній частині щодо арешту транспортного засобу. Відповідно, припинило свою дію і застосоване слідчим суддею позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування відповідним майном - автомобілем марки «Volkswagen» моделі «Golf», ідентифікаційний номер шасі « НОМЕР_2 ».

Ураховуючи те, що кримінальне провадження від 30.01.2025 № 0000013 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, на цей час закрите, ухвала слідчого судді Галицького районного суду Івано-Франківської області від 31.01.2025 про накладення арешту на автомобіль як і сам захід забезпечення кримінального провадження припинили свою дію, слідчий суддя дійшов до переконання, що клопотання задоволенню не підлягає.

При цьому слідчий суддя ураховує відсутність будь-яких належних даних щодо наявності у ОСОБА_4 прав володіння/користування/розпорядження автомобілем марки «Volkswagen» моделі «Golf», ідентифікаційний номер шасі « НОМЕР_2 ».

Керуючись ст. ст. 3, 22, 98, 132, 169, 170, 174, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

постановив

Відмовити у задоволенні клопотання представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_6 про скасування арешту майна, а саме автомобіля марки «Volkswagen Golf», ідентифікаційний номер кузова « НОМЕР_2 », накладеного ухвалою слідчого судді Галицького районного суду Івано-Франківської області від 31 січня 2025 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддяОСОБА_9