Справа № 372/3773/24
Провадження № 1-кп-117/25
В И Р О К

іменем України

28 квітня 2025 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001163 від 07.06.2024 року, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Обухів Київської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий 22.10.2008 вироком Обухівського районного суду Київської обл. за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки; 25.06.2009 вироком Обухівського районного суду Київської обл. за ч. 2 ст. 289, ст. 71 КК України до позбавлення волі строком на 5 років 3 місяці, 20.02.2013 на підставі ст. 81 КК України умовно- достроково звільнений від відбування покарання; 03.09.2018 вироком Кагарлицького районного суду Київської області за ч. 2 ст. 289 КК України до позбавлення волі строком на 5 років без конфіскації майна; 06.11.2018 вироком Голосіївського районного суду м. Київ у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 345, ч. 2 ст. 309 КК України на підставі ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі с. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів до позбавлення волі строком на 5 років. Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03.05.2019 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення у строк покарання,

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В:

10 травня 2024 року ОСОБА_5 прийшов до свого знайомого ОСОБА_6 на територію домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , та побачив, що в господарському приміщенні (сараї), що знаходиться на території вказаного подвір`я зберігається велосипед марки «Comanchе» та велосипед марки «Storm Kontur», після чого у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення вказаних велосипедів.

Реалізуючи свій злочинний умисел, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, але не пізніше 17 травня 2024 року, ОСОБА_5 проник на вищевказане подвір`я, територія якого частково огороджена парканом, та, діючи умисно, в умовах воєнного стану, введеного відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про запровадження воєнного стану в Україні», із подальшим продовженням строку дії, вчиненому повторно, керуючись корисливим мотивом, з метою таємного викрадення чужого майна, переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, проник до господарського приміщення (cараю), шляхом пошкодження замикаючого пристрою, звідки таємно викрав майно, яке належить потерпілій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: спортивний велосипед марки Comanchе червоного та чорного кольорів вартістю 4300,00 гривень (чотири тисячі гривень нуль копійок) та спортивний велосипед марки Storm Kontur синього кольору, вартістю 3333,33 гривень (три тисячі триста тридцять три гривні тридцять три копійки).

Після чого ОСОБА_5 залишив місце скоєння злочину з викраденим майном, розпорядившись ним на свій розсуд, чим спричинив ОСОБА_4 , матеріальну шкоду на суму 7633,33 гривень (сім тисяч шістсот тридцять три гривні тридцять три копійки).

В судовому засіданні обвинувачений винуватим себе у вчиненні вказаного злочину визнав частково, показав, що з дозволу сусіда, брата потерпілої, він іноді користувався велосипедом, однак із потерпілою такі питання не погоджував, у середині травня 2024 року він зайшов на подвір`я потерпілої, де нікого не було і за ним ніхто не спостерігав, зайшов всередину сараю, відчинивши защіпку, звідки взяв маленький велосипед, бо хотів купити його, а також великий велосипед, на якому їздив сам. Йому було відомо, що брат потерпілої раніше хотів продати маленький велосипед, а великим велосипедом він раніше іноді дозволяв йому користуватись. Усвідомлював, що цього разу він не отримав дозвіл власника, хоча намагався подзвонити брату потерпілої, але не додзвонився. Коштів за велосипеди він не пропонував і не віддавав потерпілій чи її брату. Визнав факт таємного заволодіння чужим майном двома велосипедами, зазначеними у обвинуваченні, не оспорив вартість викраденого. Працівники поліції вилучили обидва велосипеди.

Винуватість обвинуваченого у вчиненні вказаного злочину повністю доведена показами потерпілої, свідка, письмовими і речовими доказами.

Так, потерпіла в судовому засіданні показала, що у травні 2024 року виявила зламані двері на сараї належного їй домоволодіння, всередині виявила зникнення двох велосипедів «команч» червного кольору та «шторм» синього кольору. Намагалась знайти їх, а потім викликала поліцію. Працівники поліції знайшли обидва велосипеди у обвинуваченого. Раніше її брат дійсно іноді давав обвинуваченому покататись на велосипеді, але потім вона сховала його у сарай та зачинила на замок, ключів брат не мав, дозволу на користування велосипедами обвинуваченому вона як власник ніколи не давала.

Свідок ОСОБА_7 показав, що є кумом обвинуваченого, у травні 2024 року той приїжджав до нього, спитав чи потрібен велосипед, а через тиждень подарував підлітковий велосипед синього кольору його сину, пізніше обвинувачений розповів, що велосипед викрадений, а поліція вилучила той велосипед.

Винуватість обвинуваченого у вчиненні вказаного кримінального правопорушення також підтверджується поданими суду письмовими доказами, зокрема:

-протоколом огляду місця події від 06.06.2024 року із фототаблицею, якою підтверджується виявлення викраденого велосипеда за місцем проживання обвинуваченого (а.с.94-107);

-протоколом огляду місця події від 07.06.2024 року із фототаблицею, якою підтверджується виявлення викраденого велосипеда за місцем проживання свідка ОСОБА_7 (а.с.109-114);

-свідоцтвом про право на спадщину та іншими документами, якими підтверджується право власності потерпілої на нерухоме майно (а.с.115-120);

-протоколами огляду речей від 10.06.2024 року, якими підтверджується впізнання потерпілою викрадених велосипедів (а.с.121-126);

-висновком експерта судової товарознавчої експертизи № 2123, яким підтверджується вартість викраденого майна (а.с.127-134);

-протоколом огляду місця події від 21.06.2024 року, яким підтверджується обставини щодо місця зберігання викраденого майна (а.с.135-143);

-протоколами, постановами, заявою, іншими матеріалами кримінального провадження, якими підтверджуються правомірність процесуальних та слідчих дій у кримінальному провадженні (а.с. 55-60, 80-82, 95-98, 108).

Крім того, винуватість обвинуваченого у вчиненні вказаного злочину частково узгоджується із його показами під час судового розгляду, оскільки з них вбачається, що він дійсно заволодів чужими велосипедами за обставин згідно обвинувачення. Тобто факти і події, які йому інкримінуються обвинуваченням, самим обвинуваченим підтверджуються і не оспорюються, однак він надає їм іншого суб`єктивного значення.

Так, обвинувачений вважав свої дії частково правомірними з огляду на те, що раніше брат потерпілої надавав йому дозвіл користуватись одним із велосипедів, а інший він хотів викупити у останнього. Подібні твердження суд відхиляє як надумані, безпідставні і юридично нікчемні, оскільки будучи повнолітньою дієздатною людиною обвинувачений мав достатні підстави усвідомлювати факт того, що велосипеди йому не належать, отже що це чуже майно, на яке він не мав будь-яких прав. Окрім того, раніше обвинувачений був вже неодноразово засуджений за заволодіння чужим майном, тому міг і повинен був усвідомлювати можливість притягнення до кримінальної відповідальності за таємне заволодіння чужим майном.

Протирічливі, нелогічні, непослідовні і взаємонеузгоджені показання обвинуваченого суд вважає неправдивими і розцінює як спосіб захисту та намір пом`якшити кримінальну відповідальність за скоєне діяння або ж уникнути такої відповідальності.

Так, аналіз свідчень обвинуваченого в суді, зважаючи на рівень їх аргументованості, переконливості та послідовності, а також інших факторів, дає підстави вважати покази обвинуваченого в частині часткових заперечень наявності умислу на крадіжку неправдивими, оскільки вони не узгоджуються із висновком експертизи, показаннями потерпілої, свідка, протоколами огляду місця події, фототаблицями, іншими наявними у справі належними і допустимими доказами.

Всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд вважає доведеним винність обвинуваченого у вчиненні вказаних вище діянь.

Суд вважає, що дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив умисні дії, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням в інше приміщення, в умовах воєнного стану.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, його особу та відношення до скоєного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання, досудову доповідь органу з питань пробації.

Обставин, що пом`якшують покарання, не встановлено. При цьому суд відхиляє доводи про наявність щирого каяття, активного сприяння розкриттю злочину, оскільки подібного із показань обвинуваченого не вбачається.

Обставиною, що обтяжує покарання, є рецидив злочинів.

Оцінюючи особу обвинуваченого суд приймає до уваги індивідуальні властивості особи, обставини, що характеризують поведінку обвинуваченого після вчинення злочину.

Відповідно до положень ст.ст. 50, 65 КК України, враховуючи тяжкість та характер кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, не працює, не має офіційних джерел доходу, не має сім`ї, має постійне місце проживання, характеризується негативно, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, оскільки такий вид покарання є достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

При цьому суд вважає неможливим застосування ст.ст. 75, 76 КК України і звільнення обвинуваченого від відбування призначеного цим вироком покарання за умови виконання певних обов`язків, оскільки його виправлення неможливе без відбування покарання. Зокрема, суд враховує, що обвинувачений раніше неодноразово судимий, офіційних джерел доходу, місця роботи немає, міцних соціальних зв`язків не має, сім`ї не має, після відбуття покарання належних висновків не зробив, що свідчить про високий ризик повторного вчинення правопорушень та небезпеку для суспільства.

Чинний запобіжний захід станом на час винесення вироку відсутній.

Цивільний позов не заявлявся.

Судові витрати відсутні.

Речовий доказ велосипеди підлягають передачі потерпілій як законному володільцю, диск із відеозаписом слідчої дії слід залишити в матеріалах кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

Час відбування покарання ОСОБА_5 вираховувати з дня затримання в порядку приведення цього вироку до виконання.

Речові докази велосипеди марки «Comanchе» та велосипед марки «Storm Kontur» повернути ОСОБА_4 , диск із відеозаписом залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1