Справа № 991/2030/22
Провадження № 1-кп/991/31/22
УХВАЛА

про відмову у відводі судді

8 вересня 2025 року місто Київ

Вищий антикорупційний суд у складі колегії суддів ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 (у режимі відеоконференції), ОСОБА_9 , ОСОБА_10 (у режимі відеоконференції), ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

захисників ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 (у режимі відеоконференції), ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 (у режимі відеоконференції), ОСОБА_24 , ОСОБА_25 (у режимі відеоконференції),

розглянув у судовому засіданні заяви обвинуваченого ОСОБА_7 та захисників ОСОБА_19 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 про відвід судді ОСОБА_1 у кримінальному провадженні № 0000522 за обвинуваченням:

ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27 ч. 1 ст. 109, ч. 2 ст. 369- 2, ч. 2 ст. 344 КК України;

ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 109 КК України;

ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 109 КК України;

ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 109, ч. 5 ст. 27 ст. 351-2 КК України;

ОСОБА_30 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 109, ч. 5 ст. 27 ст. 351-2 КК України;

ОСОБА_31 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 109, ст. 351-2 КК України;

ОСОБА_32 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 109, ч. 5 ст. 27, ст. 351-2 КК України;

ОСОБА_33 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 109, ст. 351-2 КК України;

ОСОБА_34 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 109, ст. 351-2 КК України;

ОСОБА_35 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 351-2 КК України.

(1) Зміст поданих заяв

Під час судового засідання 8 вересня 2025 року захист звернувся із вказаними заявами. З їх змісту вбачається, що ухвалою Вищого антикорупційного суду (далі - ВАКС) від 22.01.2024 кримінальне провадження щодо обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 255 Кримінального кодексу України (далі - КК) закрито в частині пред`явленого кожному з них обвинувачення щодо участі у злочинах, вчинюваних злочинною організацією, у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність такого діяння.

Надалі, сторона захисту звернулася із апеляційною скаргою на таке судове рішення.

Ухвалою Апеляційної палати ВАКС (далі - АП ВАКС) від 05.04.2024 апеляційну скаргу залишено без задоволення, а ухвалу ВАКС від 22.01.2024 року - без змін.

Таке судове рішення було оскаржено в касаційному порядку, за наслідком розгляду чого, постановою Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 15.04.2025, касаційні скарги задоволено частково, а ухвалу АП ВАКС від 05.04.2024 скасовано та призначено новий розгляд скарг у суді апеляційної інстанції.

Після нового розгляду ухвалою АП ВАКС від 09.07.2025 апеляційні скарги задоволено частково, а ухвалу ВАКС від 22.01.2024 про закриття кримінального провадження скасовано та призначено новий розгляд клопотань обвинувачених ОСОБА_28 та ОСОБА_29 про закриття цього провадження в частині обвинувачення за ст. 255 КК України.

Заявники у своїх заявах наголошували на встановленій нормами кримінального процесуального закону (ч. 2 ст. 76 та ч. 1 ст. 416 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) забороні повторної участі судді у кримінальному провадженні при новому розгляді зазначених вище клопотань.

Окрім того, захисник ОСОБА_36 у своїй заяві також зважав на те, що суддя ОСОБА_1 , розглядаючи по суті згадані клопотання обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_9 про закриття провадження, чітко висловив свою позицію про те, що кримінальне провадження підлягає закриттю лише в частині пред`явленого ним обвинувачення за ч. 1 ст. 255 КК України щодо участі у злочинах, вчинюваних злочинною організацією.

Водночас обвинувачені наполягали на повному закритті провадження щодо них за цією статтею.

У зв`язку з чим, останній має заздалегідь сформовану думку та не може в подальшому залишатися об`єктивним та неупередженим.

Зважаючи на викладене, головуючий суддя ОСОБА_38 підлягає відводу від розгляду обвинувального акта у цьому провадженні.

(2) Позиції учасників провадження

Обвинувачені ОСОБА_39 та ОСОБА_40 підтримали заявлені відводи з підстав, у них зазначених.

Зі свого боку прокурор ОСОБА_41 заперечував проти задоволення таких заяв. Вказав, що доводи про повторну участь судді ОСОБА_42 та його упередженість є необґрунтованими.

(3) Мотиви, з яких виходив суд при вирішенні заяв

Заслухавши заявників та думку інших осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, суд дійшов висновку про те, що у заявах про відвід слід відмовити.

Згідно з частинами першою та другою статті 80 КПК за наявності підстав, передбачених статтею 76 цього Кодексу, судді може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 76 КПК суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, не має права брати участі у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду першої інстанції.

Зазначена норма, фактично, є забороною повторної участі судді у кримінальному провадженні, спрямована на те, щоб запобігти можливій необ`єктивності та упередженості, пов`язаної з тим, що під час своєї попередньої участі у кримінальному провадженні останній міг прямо чи побічно висловити свою позицію щодо винуватості підозрюваного чи обвинуваченого (засудженого, виправданого) у вчиненні кримінального правопорушення.

Після скасування судом апеляційної інстанції вироку або ухвали про закриття кримінального провадження чи про застосування, відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру суд першої інстанції здійснює судове провадження згідно з вимогами розділу IV цього Кодексу в іншому складі суду (ч. 1 ст. 416 КПК).

Доводи сторони захисту про повторну участь головуючого судді ОСОБА_1 у цьому провадженні є хибними.

З аналізу вказаної норми вбачається, що після скасування апеляційною палатою будь-якого з перелічених рішень, які, фактично, є кінцевими рішеннями у справі, суд першої інстанції здійснюватиме розгляд провадження вже в іншому складі.

Водночас, як вже було зазначено, колегія суддів ВАКС закрила провадження щодо обвинувачених ОСОБА_28 та ОСОБА_29 лише за ч. 1 ст. 255 КК України в частині пред`явленого кожному з них обвинувачення щодо участі у злочинах, вчинюваних злочинною організацією, і зроблено це у межах розгляду обвинувального акта стосовно ще 8 інших осіб, при цьому всі обвинувачені захищаються ще й від звинувачень у вчиненні інших злочинів.

Зі свого боку апеляційна інстанція 09.07.2025 постановила нову ухвалу, якою призначила новий розгляд клопотань обвинувачених про закриття цього кримінального провадження в частині обвинувачення за ст. 255 КК України.

Вказана ухвала першої інстанції, об`єктивно, не була кінцевим рішенням за результатами розгляду цього провадження.

Крім того, на відміну від ситуацій, коли апеляційна інстанція скасовує ухвалу про закриття усього провадження і справа повертається на новий розгляд в іншому складі суду, у цьому випадку апеляційна палата вказала саме про новий розгляд відповідних клопотань, без встановлення вимоги про здійснення такого розгляду іншим судом.

Отож, зважаючи на викладене, нормами кримінального процесуального закону не врегульовано, як має діяти суд у цьому випадку.

У зв`язку з чим, відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК колегія суддів зважає на загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 Кодексу.

До таких засад відносять, серед іншого, розумність строків (п. 21 ч. 1 ст. 7 КПК. Згідно з ч. 1, 2 ст. 28 КПК під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Проведення судового провадження у розумні строки забезпечує суд.

Судовий розгляд має бути проведений і завершений протягом розумного строку (ч. 1 ст. 318 КПК).

Відповідно до ч. 1 ст. 319 КПК судовий розгляд у кримінальному провадженні повинен бути проведений в одному складі суддів.

Суд бере до уваги те, що стадія підготовчого судового засідання у цьому провадженні тривала майже два роки, тоді як судовий розгляд здійснюється вже понад рік.

У зв`язку з чим, зміна складу суду призвела б до необґрунтованого затягування провадження й, відповідно, до порушення права обвинувачених на розгляд справи в розумні строки.

До того ж, суд позбавлений можливості виділити в окреме провадження епізод за ст. 255 КК України через його пов`язаність з іншими обставинами, що інкримінуються. У зв`язку з чим, в силу незмінності складу суду клопотання про закриття має розглядати поточний склад.

Враховуючи загальні засади кримінального провадження, суд вважає, що продовження розгляду справи цим самим складом суду відповідає вимогам закону, не порушуючи при цьому права на справедливий судовий розгляд упродовж розумного строку.

Отож, підстави для відводу судді ОСОБА_1 - відсутні.

Окрім цього, один із заявників наголошував на упередженості судді ОСОБА_1 , у зв`язку з існуванням вже сформованої ним позиції в межах розгляду клопотань обвинувачених щодо закриття провадження.

Суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості (п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК).

Згідно з ч. 1 ст. 21 КПК кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Захисник не надав будь-яких доказів, які б свідчили про упередженість головуючого судді, отож, такі твердження є необґрунтованими.

Колегія суддів зважає на те, що обвинувачені та їх захисники у своїх апеляційних скаргах, серед іншого, наголошували на необхідності повного закриття провадження за ст. 255 КК України на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Водночас, постановляючи ухвали за результатами розгляду відповідних скарг, суд апеляційної палати дійшов висновку про порушення суто процесуальних норм права.

При цьому, колегія суддів АП ВАКС не встановила будь-яких порушень щодо застосування судом першої інстанції норм матеріального права, хоча й, як вже було зазначено, захист наголошував на цьому у своїх апеляційних скаргах.

Тож, на переконання суду, всі процесуальні порушення, на які вказала колегія суддів АП ВАКС, можуть бути усунуті під час нового розгляду клопотань про закриття.

Зокрема, колегія суддів вже вирішила питання щодо законності складу суду у своїй ухвалі про відмову у відводі судді ОСОБА_43 від 08.09.2025 та дійшла висновку про відсутність повторної участі судді у цьому провадженні, а також відсутність передбачених законом підстав для зміни складу суду.

Окрім того, судом може бути усунуто таке процесуальне порушення, як розгляд клопотань за участю всіх учасників провадження.

Також може бути усунуто визначене апеляційною палатою процесуальне порушення щодо встановлення згоди обвинувачених на часткове задоволення клопотання та закриття провадження за ст. 255 КК України в частині.

Отож, зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про відсутність передбачених законом підстав для зміни складу суду, а також відсутність упередженості головуючого суддів ОСОБА_1 , у зв`язку з чим, у заявах про відвід слід відмовити.

На підставі викладеного, суд постановив:

-відмовити у заявах обвинуваченого ОСОБА_28 та захисників ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 про відвід судді ОСОБА_42 у кримінальному провадженні № 0000522.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення й оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3