Справа № 442/4523/25
Провадження № 1-кп/442/312/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2025 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників судового провадження в залі суду в м.Дрогобичі кримінальне провадження №0000099 від 01.06.2025 відносно:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дрогобич, Львівської області, громадянина України, студента 5-го курсу ВПУ №19, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не військовозобов`язаного, депутатом та адвокатом не є, раніше не судимого,-

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,-

встановив:

Органом досудового розслідування встановлені наступні фактичні обставини кримінального проступку, які не оспорюються учасниками судового провадження:

01 червня 2025 року орієнтовно о 03 годині 00 хвилин, ОСОБА_2 , перебуваючи на тротуарі, що навпроти входу у магазин «Нічна Діброва», який розташований за адресою: вулиця Михайла Грушевського №70 у місті Дрогобичі Львівської області, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, вступив у словесну суперечку з ОСОБА_3 , в ході якої вирішив умисно заподіяти йому тілесні ушкодження.

Реалізовуючи свій протиправний умисел ОСОБА_2 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою заподіяння шкоди здоров?ю іншій людині підійшов до ОСОБА_3 та умисно наніс йому один удар кулаком правої руки в область носу, внаслідок чого заподіяв потерпілому ОСОБА_3 тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому кісток носа та поверхневу забійну рану на спинці носа, які відноситься до легкого ступеню тяжкості, як таке що викликало короткочасний розлад здоров?я.

Таким чином, ОСОБА_2 , заподіяв умисні легкі тілесні ушкодження, що викликали короткочасний розлад здоров?я, тобто вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.2 ст.125 КК України.

Прокурор ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про розгляд кримінального проступку у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинуваченим ОСОБА_2 , та за підписом захисника ОСОБА_5 подано заяву, згідно якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку.

Потерпілий ОСОБА_3 подав заяву, згідно якої згідний на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, а також ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження, не оспорює встановлених досудовим розслідуванням обставин.

Враховуючи зазначене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт щодо вчинення ОСОБА_2 кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами ч.2 ст.381 КПК України.

Відповідно до положень ч.2 ст.12 КК України кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_2 є кримінальним проступком.

Частиною 1 статті 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, а потерпілий не заперечує проти такого розгляду.

Оцінивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає, що дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за частиною за ч.2 ст.125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

При призначенні покарання суд дотримується вимог кримінального закону, зокрема ст.65 КК України, та принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, відповідно до яких слід враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Водночас, згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.

Так, суд враховує, що інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення є кримінальним проступком, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання відповідно до ст.66 КК України є: щире каяття.

Обставини, що відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання судом не встановлені.

З урахуванням всіх вищенаведених обставин, суд дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченому серед альтернативних видів покарань, передбачених санкцією ч.2 ст.125 КК України, покарання у виді штрафу у межах, установлених санкцією даної норми, яке в даному випадку є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігатиме вчиненню обвинуваченим та іншими особами нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

На стадії досудового розслідування та судового розгляду обвинуваченому ОСОБА_2 запобіжний захід не обирався та підстав для його обрання на даній стадії суд не вбачає.

З речовими доказами необхідно поступити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.368-371, 373-376,381-382 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_2 визнати винуватим у пред`явленому обвинувачені за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень).

Речовий доказ: відеоматеріал, вилучений 03.06.2025 з камер зовнішнього відеоспостереження з приміщення магазину «Нічна Діброва», що на вул.Грушевського, 70 в м.Дрогобич, Львівської області, на якому відображено обставини дня, що мали місце 01.06.2026 і які записані на DVD-R, копію медичної карти стаціонарного хворого №06943 від 01.06.2025 виписаної на ім`я ОСОБА_3 залишити при матеріалах кримінального провадження

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.

У відповідності до ч.1 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1