Справа №181/1304/24
Провадження №1-кп/0186/377/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2025 року м.Шахтарське

Шахтарський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретар - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, в м. Шахтарському, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000165 від 18 липня 2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Слов`янка, Межівського району, Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня-спеціальна, працюючого робітником фермерського господарства ТОВ «Кипарис», одруженого, на утриманні має двох малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.336 КК України,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи військовозобов`язаним, придатним за станом здоров`я для проходження військової служби та не маючи правових підстав для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, оголошеної Указом Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року №65/2022, перебуваючи на військовому обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_3 , 19.06.2024 року отримав повістку про його виклик на 07 годину 20 червня 2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 , який розташований за адресою: АДРЕСА_3 з метою підтримання бойової і мобілізаційної готовності ЗСУ та інших формувань на рівні, що забезпечує вимоги національної безпеки для проведення призову за мобілізацією та відправлення у військову частину НОМЕР_1 .

Від отримання повістки ОСОБА_4 відмовився (акт № 86 від 19.06.2024 року) та всупереч ст. 65 Конституції України, п. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України №65/2022 від 24.02.2022 року «Про загальну мобілізацію», затвердженого Законом України №2105-ІХ від 03.03.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію», п.1 додатку 2 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних, Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 30.12.2022, усвідомлюючи небезпечний і протиправний характер своїх дій, маючи умисел і бажання так діяти, а саме досягти мети - уникнути самого призову за мобілізацією, без поважних причин 20.06.2024 не з`явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_3 .

В подальшому, 19.07.2024 року, ОСОБА_4 перебуваючи в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 повторно отримав повістку про його виклик на 07 годину 20 липня 2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_3 для проведення призову за мобілізацією та відправлення у військову частину НОМЕР_1 з метою підтримання бойової і мобілізаційної готовності ЗСУ та інших формувань на рівні, що забезпечує вимоги національної безпеки.

Від отримання повістки ОСОБА_4 відмовився (акт № 95 від 19.07.2024 року) та всупереч ст. 65 Конституції України, п. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України №65/2022 від 24.02.2022 року «Про загальну мобілізацію», затвердженого Законом України №2105-ІХ від 03.03.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію», п.1 додатку 2 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних, Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 30.12.2022, усвідомлюючи небезпечний і протиправний характер своїх дій, та маючи умисел і бажання так діяти, а саме досягти мети - уникнути самого призову за мобілізацією, без поважних причин, умисно 20.07.2024 року не з`явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_3 .

Так, військовозобов`язаний ОСОБА_4 , діючи умисно, не маючи поважних причин неприбуття, звільнення чи відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, в особливий період передбачених ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», переслідуючи мету ухилення від її проходження, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, будучи належним чином ознайомлений про кримінальну відповідальність за ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, від проходження військової служби відмовився чим ухилився від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період.

09 вересня 2025 року між прокурором Шахтарської окружної прокуратури Дніпропетровської області та обвинуваченим укладено угоду про визнання винуватості, за умовами якої ОСОБА_4 , повністю визнав свою вину у зазначеному діянні і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення у судовому провадженні.

Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ст.336 КК України у виді 3 років позбавлення волі, з можливістю застосування ст.ст. 75, 76 КК України.

На виконання вимог ст.474 КПК судом з`ясовано обставини, що дозволяють впевнитися в тому, що обвинувачений усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосовано, а також переконався, що укладення угоди є добровільним.

Так як укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, обвинувачений відмовився від здійснення права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення у вчиненні якого ОСОБА_4 обвинувачують, а саме: від допиту під час судового розгляду свідків обвинувачення, подання клопотання про виклик свідків і подання доказів, що свідчать на його користь, суд приходить до висновку, що угода відповідає вимогам цього Кодексу та закону, тому суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості.

Вина обвинуваченого в скоєнні кримінального правопорушення в судовому засіданні доказана повністю.

Кваліфікація скоєного ОСОБА_4 за ст.336 КК України правильна за ознаками ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Призначаючи покарання суд відповідно до ст. 65 КК України повинен враховати, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Отже, призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд враховує, що він скоїв нетяжкий злочин, раніше не судимий, працює, має на утримані двох малолітніх дітей, посередньо характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, щиро розкаявся, думку прокурора, суд вважає за можливе його виправлення з призначенням покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи обставини, які пом`якшують покарання та суттєво зменшують ступінь тяжкості скоєного, особу винного, суд вважає за можливе виправлення засудженого без відбування покарання, з випробуванням й покладенням на нього обов`язків, у відповідність ст.75 та п.1,2 ч.1 п.2 ч.3 ст.76 КК України.

Витрати на залучення експертів в кримінальному провадженні та речові докази відсутні.

Керуючись ч.2 ст.373, ст.ст. 374, 474, 475 КПК України, - суд

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим укладену 09 вересня 2025 року.

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст.336 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю в 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно пунктів 1,2 ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Витрати на залучення експертів в кримінальному провадженні та речові докази відсутні.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінально процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції після його проголошення.

Вирок Шахтарського міського суду на підставі угоди може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Шахтарський міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1