Справа №:755/9897/25
Провадження №: 1-кп/755/1229/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" червня 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання дізнавача Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві про застосування примусових заходів медичного характеру, у межах кримінального провадження №0000406 від 06.05.2025 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з профільною середньою освітою, безробітного, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.296 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

законного представника ОСОБА_6 ,

особи, відносно якої ставиться питання про застосування заходів медичного характеру ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

Дізнавач Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві звернувся до суду з клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_3 у виді поміщення до спеціального лікувального закладу з метою його обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню ним суспільно небезпечних діянь, яке погоджено з прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 .

Так, ОСОБА_3 06.05.2025, приблизно о 00 год. 15 хв., перебував за адресою: м. Київ, вул. Інженера Бородіна, 6. У цей час, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю.

Реалізуючи свій злочинний умисел, в зазначений вище день, час та місці, ОСОБА_3 діючи умисно, з мотивів явної неповаги до суспільства, які виразилися в зневажливому ставленні до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, що супроводжувалось особливою зухвалістю, в частині пошкодження майна, обравши об`єктом своїх хуліганських дій автомобіль марки «Фольцваген», моделі «Транспортер», д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, який належить потерпілому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підійшов до нього, тримаючи при цьому в руках шматок гранітного каменю та наніс декілька цілеспрямованих ударі по лобовому склу, капоту та передній фарі з боку водія автомобіля, тим самим пошкодивши їх та спричинивши потерпілому ОСОБА_8 матеріального збитку.

У подальшому, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_3 наблизився до автомобіля марки «Додж», моделі «Дарт», д.н.з. НОМЕР_2 , синього кольору, який належить потерпілій ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тримаючи при цьому в руках шматок гранітного каменю та наніс декілька цілеспрямованих ударі по лобовому склу автомобіля, тим самим пошкодивши його та спричинивши потерпілій ОСОБА_9 матеріального збитку.

Отже, ОСОБА_3 своїми діями вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, тобто кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.296 КК України.

У той же час, у ході досудового розслідування встановлено, що у період кримінальних правопорушень 06.05.2025, у скоєнні яких підозрюється ОСОБА_3 страждав на хронічне психічне захворювання у вигляді шизофренії параноїдної, безперервний тип перебігу, виражений апато-дисоціативний дефект, параноідний синдром (F 20.00 - згідно з Міжнародною класифікацією хвороб 10-го перегляду) і за психічним станом у зазначений період часу не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

На сьогодні ОСОБА_3 страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді шизофренії параноїдної, безперервний тип перебігу, виражений апато-соціативний дефект, параноїдний синдром і за психічним станом на сьогодні не може усвідомлювати свої дії та керувати ними, потребує застосування примусових заходів медично характеру - поміщення в спеціальний лікувальний заклад з метою його обов`язкового лікування, також запобігання вчиненню ним суспільно небезпечних діянь (згідно зі статтею 92 КК України).

Згідно з ч.2 ст.19 та ст.94 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час скоєння суспільно небезпечного діяння, передбаченого Кримінальним кодексом України, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачених ст.91 КПК України покладається на прокурора.

Суд же відповідно до ст.26 КПК України у кримінальному провадженні вирішує питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень, а ч.1 ст.337 КПК України передбачає, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків, передбачених цією статтею.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_3 показав, що пошкодив автомобілі.

Вчинення ОСОБА_3 інкримінованого йому кримінального проступку доведено зібраними під час досудового розслідування та дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

-протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 06.05.2025 року /а.п.13-14/;

-протоколом огляду місця події від 06.05.2025 року з ілюстративною таблицею, згідно якого дізнавач Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції ОСОБА_10 , у присутності понятих, за участю спеціаліста, у період часу з 03 години 20 хвилин до 03 години 40 хвилин, із застосуванням фотоапарату «Ricon», провів огляд автомобіля «Фольцваген», д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, за адресою: м. Київ, вул. Інженера Бородіна, 6, у ході якого виявлено та вилучено камінь, яким було пошкоджено лобове скла /а.п.10-12/;

-висновком судово-психіатричного експерта №738 від 14.05.2025 року, згідно якого у період кримінальних правопорушень 06.05.2025, у скоєнні яких підозрюється ОСОБА_3 , останній страждав на хронічне психічне захворювання у вигляді шизофренії параноїдної, безперервний тип перебігу, виражений апато-дисоціативний дефект, параноідний синдром (F 20.00 - згідно з Міжнародною класифікацією хвороб 10-го перегляду) і за психічним станом у зазначений період часу не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. У теперішній час ОСОБА_3 страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді Шизофренії параноїдної, безперервний тип перебігу, виражений апато-соціативний дефект, параноїдний синдром і за психічним станом у теперішній час не може усвідомлювати свої дії та керувати ними, потребує застосування примусових заходів медично характеру - поміщення в спеціальний лікувальний заклад з метою його обов`язкового лікування, також запобігання вчиненню ним суспільно небезпечних діянь (згідно зі статтею 92 КК України) /а.п.95-98/.

Частиною 2 ст.513 КПК України передбачено, що визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 року №7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, але під час вчинення суспільно небезпечного діяння та на сьогодні останній не може та не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Водночас, згідно висновку судово-психіатричного експерта 738 від 14.05.2025 року виявляє ознаки: «шизофренії параноїдної, безперервний тип перебігу, виражений апато-дисоціативний дефект, параноідний синдром (F 20.00 - згідно з Міжнародною класифікацією хвороб 10-го перегляду)» і за своїм психічним станом не може усвідомлювати свої дії та керувати ними /а.п.95-98/.

Відповідно до ч.2 ст.19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно зі ст.92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов?язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб: 1) які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння; 2) які вчинили у стані обмеженої осудності кримінальні правопорушення; 3) які вчинили кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіли на психічну хворобу до постановлення вироку або під час відбування покарання /ст.93 КК України/.

Відповідно до ст.94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе та інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, не пов?язане з посяганням на життя інших осіб, і за своїм психічним станом не становить загрози для суспільства, але потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги та лікування в умовах посиленого нагляду /ч.4 ст.94 КК України/.

За таких обставин, із урахуванням п.п.5, 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України, №7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», приймаючи до уваги тяжкість вчиненого діяння, висновок судово-психіатричного експерта №245 від 18.02.2025 року, згідно якого ОСОБА_3 виявляє ознаки: «Шизофренії параноїдної, безперервний тип перебігу, виражений апато-дисоціативний дефект, параноідний синдром (F 20.00 - згідно з Міжнародною класифікацією хвороб 10-го перегляду)» і за своїм психічним станом не може усвідомлювати свої дії та керувати ними, вчинив суспільно-небезпечне діяння у стані неосудності, суд дійшов висновку про необхідність застосування до ОСОБА_3 заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з метою його обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню ним суспільно небезпечних діянь.

У порядку ст.100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати суд вирішує відповідно до вимог ст.124 КПК України.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.19, 92-94 КК України, ст.ст.92-94, 369-372, 392, 395, 512, 513 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.296 КК України.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 КК України визнати, що ОСОБА_3 під час вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.296 КК України перебував у стані неосудності, у зв`язку з чим ОСОБА_3 не підлягає кримінальній відповідальності.

На підставі п.1 ч.1 ст.ст.93, 94 КК України застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом, з метою його обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню ним суспільно небезпечних діянь.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Дніпровське УП ГУ НП у м. Києві та Дніпровську окружну прокуратуру м. Києва.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1