Справа №766/6613/25
н/п 1-кс/766/3934/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.05.2025 Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

слідчої ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні клопотання заступника начальника слідчого відділення ВП №2 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області капітана поліції ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 01.02.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000113, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уроженця с.Халаїдове Уманського району Черкаської області, неодруженого, фактично проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Заступника начальника слідчого відділення ВП №2 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області капітан поліції ОСОБА_4 звернулася до Херсонського міського суду Херсонської області з клопотанням, погодженим прокурором, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 01.02.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000113, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Обґрунтування клопотання

В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України. Викладені обставини щодо суті повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінального правопорушення в повній мірі обґрунтовуються отриманими стороною обвинувачення в порядку, визначеному КПК України, доказами. Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України. Так, підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, яке, відповідно до вимог ст.12 КК України, відносяться до категорії тяжких кримінальних правопорушень, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років. Під час досудового розслідування стороною обвинувачення встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

-переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що обґрунтовуються тяжкістю покарання за вчинене кримінальне правопорушення, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, а саме позбавлення волі від 3 до 7 років. Неодружений, на утриманні малолітніх дітей та інвалідів не має, не працює та соціальні зв`язки, які могли б його стримувати від спроб переховуватись, у останнього відсутні;

-впливати на свідків, полягає в тому, що останні в суді безпосередньо не допитувалися, підозрюваний може вчинити на них фізичний чи психологічний вплив, з метою зміни ними раніше наданих показань або може схиляти свідків надавати неправдиві покази або узгоджувати свої покази із показами свідків з метою уникнення кримінальної відповідальності.

-вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки є ризик того, що ОСОБА_5 ніде не працює та у останнього відсутній дохід для існування, підозрюваний може вчиняти інші кримінальне правопорушення, отримувати дохід, здобутий злочинним шляхом.

Крім того, сторона обвинувачення вважає, що інші більш м`які запобіжні заходи не можливо застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 з наступних причин:

1.особисте зобов`язання - неможливо застосувати у зв`язку з тим, що даний запобіжний захід вимагає наявність особливої довіри до підозрюваного в підтвердження можливості дотримання процесуальних обов`язків. Враховуючи тяжкість злочину та вказані обставини, вимагається постійний контроль за поведінкою підозрюваного, що може бути досягнуто лише при застосуванні запобіжного заходу, пов`язаного із триманням під вартою;

2.особиста порука на адресу правоохоронних органів не надходили письмові звернення осіб, які поручаються за ОСОБА_5 ;

3.застава слідчому чи прокурору не надходили заяви або клопотання від підозрюваного, рідних або інших осіб про врахування можливостей внесення грошових коштів на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України при звернені слідчого, прокурора до слідчого судді з клопотанням про застосування до підозрюваного запобіжного заходу;

4.домашній арешт - неможливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 підлягає постійному візуальному контролю, а також те, що даний запобіжний захід не перешкоджає підозрюваному вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Доводи учасників провадження у судовому засіданні

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав просив його задовольнити, з підстав зазначених в ньому. При визначені розміру застави покладався на розсуд суду.

Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні не заперечуючи обґрунтованості підозри, заперечував проти задоволення клопотання з підстав необґрунтованості зазначених у клопотанні ризиків. Просив обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначив, що покладається на висловлену захисником позицію.

Мотивація суду

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч.1 ст. 177 КПК України).

Згідно з ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 183 КПК України встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, що Слідчим відділенням відділу поліції № 2 Херсонського РУП ГУНП у Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000113 від 01.02.2025, за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

За версією сторони обвинувачення наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 21.12.2024 №412 молодший сержант ОСОБА_5 призначений на посаду командира машини 3 штурмового відділення 2 штурмового взводу 1 штурмової роти 2 штурмового батальйону вказаної військової частини.

Так, він, переслідуючи прямий умисел, спрямований на порушення встановленого законом порядку правил обороту (користування населенням) вогнепальної зброї, бойових припасів встановленого «Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 №622, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 21.08.1998 за № 637/3077, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки в невстановлений досудовим розслідуванням час придбав шляхом присвоєння знайденого нарізну гвинтівку моделі «М91/30» Мосіна зразка 1891-1931 р. з маркуванням «ДД 50*6» калібру 7,62 мм, яку приніс та зберігав за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , до того як 28.02.2025 близько 12:15 години, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , на території паркувального майданчику біля супермаркету «АТБ» незаконно збув шляхом продажу за попередньо ідентифіковані грошові кошти у сумі 40 000 гривень громадянину ОСОБА_7 , особисті дані якого змінено в порядку ст.ст. 7, 15 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві», під час проведення співробітниками Відділу поліції № 2 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області негласної слідчої дії контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки.

Згідно висновку експерта, гвинтівка, вилучена в ході проведення огляду 28.02.2025 за адресою: Черкаська область, Уманський район, неподалік Білогрудівського лісу, на відкритій ділянці місцевості, згідно висновку експерта № СЕ-19/115-25/3691-БЛ від 12.03.2025 являється 7,62 мм нарізною гвинтівкою моделі «М91/30» Мосіна зразка 1891-1931 р., маркування «ДД 50*6». Надана гвинтівка являється вогнепальною зброєю та придатна до стрільби.

08.05.2025 о 14:20 годині ОСОБА_5 затримано на підставі п. 1,2. ч. 1 ст. 208, п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України( якщо особу застали під час вчинення злочину та безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа вчинила злочин; виникли обґрунтовані підстави , які дають підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчинення злочину)

Протокол затримання особи ( ОСОБА_5 ) в порядку ст. 208 та ст. 615 КПК України було підписано захисником адвокатом ОСОБА_8 (доручення №004-020002021 від 08.05.2025 року) та понятими без жодних зауважень та застережень щодо його змісту. Підозрюваний ОСОБА_5 копію протоколу отримав, підписав та жодних зауважень щодо його змісту також не надав.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст.278 КПК України письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню.

09.05.2025 о 11:00 годині ОСОБА_5 у відповідності до ст.ст. 40, 42, 276-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України а саме: носіння, зберігання, придбання та збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), без передбаченого законом дозволу.

Доказів недотримання строків вручення письмового повідомлення про підозру визначених ст. 278 КПК України матеріали клопотання не містять та стороною захисту надані не були.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Підозра ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також необхідність застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтовується наступними доказами, зібраними під час досудового розслідування та наявними в матеріалах кримінального провадження:

1.Протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 26.02.2025, який показав, що в кінці січня 2025 року, в той час, коли переглядав оголошення на інтернет-сайті «REIBERT», побачив, що користувач з нікнеймом « ОСОБА_10 » виставив на продаж макет пістолету ТТ, в ході спілкування по мобільному телефону з даним користувачем, який представився ОСОБА_11 , останній запропонував свідку купити бойову гвинтівку ОСОБА_12 за 35 000 гривень, повідомивши, що він самостійно робить реставрація зброї старого зразка та виготовляє боєприпаси типу «релодінг», що є джерелом доходу ОСОБА_13 ;

2.Протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 26.02.2025, який показав, що на початку лютого 2025 року він побачив оголошення на інтернет-сайті «REIBERT», побачив, що користувач з нікнеймом « ОСОБА_10 » виставив на продаж макет пістолету ТТ, в ході спілкування по мобільному телефону з даним користувачем, який представився ОСОБА_11 , останній запропонував свідку купити бойову гвинтівку ОСОБА_12 за 40 000 гривень, зазначав, що ствол виготовлений на замовлення і є бойовим, також ОСОБА_14 обіцяв при особистій зустрічі в м. Херсон показати дану гвинтівку, також ОСОБА_14 розповідав свідку, що він самостійно робить реставрація зброї старого зразка та виготовляє боєприпаси типу «релодінг», що є джерелом його доходу;

3.Протоколом огляду від 28.02.2025 за адресою: Черкаська область, Уманський район, поблизу траси Е-50, біля в`їзду до с. Паланка, в ході якого оглянуто грошові кошти в сумі 40 000 гривень та передані свідку ОСОБА_7 для проведення оперативної закупки вогнепальної зброї;

4.Протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 28.02.2025, в якому зафіксований факт продажу ОСОБА_5 предмету, зовні схожого на гвинтівку Мосіна, свідку ОСОБА_7 за 40 000 гривень, який мав місце за адресою: АДРЕСА_2 , на паркувальному майданчику біля супермаркету «АТБ»;

5.Протоколом огляду від 28.02.2025 за адресою: Черкаська область, Уманський район, поблизу Білогрудівського лісу, в ході якого свідок ОСОБА_7 видав працівникам поліції куплений у ОСОБА_5 предмет, зовні схожий на гвинтівку Мосіна;

6.Постановою про визнання речовим доказом предмету, зовні схожого на гвинтівку, вилученого в ході огляду від 28.02.2025 за адресою: Черкаська область, Уманський район, поблизу Білогрудівського лісу, у ОСОБА_7 ;

7.Висновком судової балістичної експертизи № СЕ-19/115-25/3691-БЛ від 12.03.2025, згідно якого предмет, вилучений в ході огляду від 28.02.2025 за адресою: Черкаська область, Уманський район, поблизу Білогрудівського лісу, у ОСОБА_7 , являється 7,62 мм нарізною гвинтівкою моделі «М91/30» Мосіна зразка 1891-1931 р., маркування «ДД 50*6», надана гвинтівка являється вогнепальною зброєю та придатна до стрільби;

8.Протоколом про результати аудіо-, відеоконтролю за особою від 13.03.2025, в якому зафіксована зустріч та розмова ОСОБА_7 та ОСОБА_5 від 28.02.2025, а саме розмова стосовно передачі вогнепальної зброї, передача грошових коштів (їх перерахунок ОСОБА_5 ), а також передача предмету оперативної закупки;

9.Протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії спостереження за особою від 10.04.2025, в якому зафіксована зустріч ОСОБА_7 та ОСОБА_5 від 28.02.2025, передача грошових коштів (їх перерахунок ОСОБА_5 ), а також передача предмету оперативної закупки;

10.Протоколом огляду від 08.05.2025 за адресою: м.Гайсин, в ході якого свідок ОСОБА_7 видав працівникам поліції куплені у ОСОБА_5 4 предмети, зовні схожі на гвинтівки Мосіна;

11.Протоколом затримання в порядку ст.ст. 208, 615 КПК України ОСОБА_5 ;

12.Протоколом обшуку від 08.05.2025 ТЗ NISSAN X-TRAILER з державним номерним знаком НОМЕР_2 (кузов (рама) номер НОМЕР_3 ), право власності якого належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проведеного за адресою: АДРЕСА_3 , в багажнику вищевказаного автомобіля виявлено та вилучено: предмет схожий на автомат з маркуванням « НОМЕР_4 » та порожнім магазином, поміщено до картонної коробки, опечатаної контрольним талоном; 30 предметів, схожих на набої калібру 5х45 мм, які поміщено до сейф-пакету PSP 1069845.

13.Протоколом обшуку домоволодіння ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 від 08.05.2025 в ході якого виявлено та вилучено: 203 предмети ззовні схожих на патрони до ТТ; 42 магазини АК ; 1053 предмети ззовні схожих на патрони до АК ; 846 предметів ззовні схожих на патрони до ПМ; 941 предмет ззовні схожих на патрони калібру 5,45 мм.; 148 предметів, зовні схожих на патрони 7, 62 в кулементній стрічці; 200 предметів ззовні схожих на патрони калібру 7,62 мм. в кулементній стрічці; 4 предмети ззовні схожих на корпус гранати РГ-42; Предмети ззовні схожий на корпус від гранати типу Ф-1 у кількості 22 шт.; Предмети ззовні схожий на підривач типу УЗРГМ у кількості 30 шт.; 1 предмет схожий на електродетонатор типу ЕДПР (електродетонатор); 8 предметів ззовні схожих на ВОГ-25; Предмет ззовні схожий на протипіхотну міну типу «МОН-30»; 1 предмет ззовні схожий на РДГ; 1 предмет ззовні схожий на освітлювальний патрон типу РОПЛП-50 мм; 1 предмет ззовні схожий на освітлювальну ракету ; 2 предмети ззовні схожих на патрони калібру 5,45 мм.; 1 предмет ззовні схожий на АК 74С з маркуванням НОМЕР_5 та магазин до нього; 2 предмети ззовні схожих на ПГ-7; 1 предмет ззовні схожий на корпус від гранати РКГ-3; 1 предмет ззовні схожий на ПКТ; 2 предмети ззовні схожих на ручний гранатомет типу АТ-4; 1 предмет ззовні схожий на крупнокаліберний кулемет «Утьос»; 1 предмет ззовні схожий на РПГ-75М; 1 предмет ззовні схожий на ручний гранатомет типу М-72 LOW; 1 предмет ззовні схожий на РПГ-76 «Комор»; 1 предмет ззовні схожий на складну переносну пускову установку до комплексу «9К11-1 Фагот» на станку 9П-56; 2020 предметів ззовні схожих на патрони калібру 7,62 мм.; 2800 предметів ззовні схожих на патрони калібру 7,62 мм.; 1760 предметів ззовні схожих на патрони калібру 7,62 мм.; 4 металевих ящика з предметами ззовні схожими на патрони;

14.Повідомленням про підозру ОСОБА_5 .

Ці дані здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_5 міг вчинити кримінальне правопорушення, а отже підтверджують наявність обґрунтованої підозри.

З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

Щодо ризиків, зазначених у клопотанні.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення вірогідності їх здійснення.

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання (§ 76 рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») № 31315/96 від 25.04.2000).

Згідно ч. 1 ст. 263 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років.

Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку особливо сильно підвищують ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Зокрема, у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Отже, відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , є тяжким, яке передбачає можливість реального позбавлення волі на строк до 7 років, що дає підстави вважати, що підозрюваний з метою ухилення від кримінального покарання може переховуватися від органів досудового слідства та суду, тому існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також прокурором у судовому засіданні доведено, що існує ризик, передбачений пунктом 3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик незаконного впливу ОСОБА_5 на свідків. При цьому слідчий суддя враховує, що за змістом ч. 1 ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, а відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. Тобто ризик впливу на свідків та потерпілих існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. За таких обставин заборона спілкуватися з певними визначеними особами як наслідок встановлення ризику впливу на них - це об`єктивна необхідність забезпечення недоторканості показань інших учасників кримінального провадження, які мають доказову цінність. За таких умов слідчий суддя доходить висновку про достатню вірогідність ризику впливу на свідків, оскільки не будучи обмеженим у вільному спілкуванні з вказаними особами, ОСОБА_5 може здійснювати на них вплив з метою їх спонукання до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які їм відомі.

Крім того, ОСОБА_5 підозрюється у скоєні кримінального правопорушення, пов`язаного із незаконним зберіганням та збутом бойових припасів та вогнепальної зброї, що передбачає наявність корисливого мотиву в його діях. Таким чином, наявний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити свою злочинну протиправну діяльність, пов`язану з незаконним поводженням з вогнепальною зброєю та бойовими припасами, які він зберігав за місцем проживання.

Метою запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України слідчий суддя враховує встановлені обставини та вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються, а саме: ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, в разі визнання підозрюваного винуватим йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років. Також слідчим суддею враховуються: вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_5 , який народився у 2001 році; на обліку за станом здоров`я не перебуває, інвалідність не встановлювалась, в результаті отриманого поранення потребує протезування. Крім того, слідчим суддею враховуються: міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, а саме: ОСОБА_5 має середню освіту, неодружений, дітей не має. Підозрюваний має постійне місце реєстрації, за яким проживає. На час кримінального правопорушення, в якому підозрюється, проходив військову службу за контрактом на посаді командира машини 3 штурмового відділення 2 штурмового взводу 1 штурмової роти НОМЕР_6 штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 . В період проходження служби отримував нагороди. Раніше не судимий, повідомлень про підозру у вчиненні інших кримінальних правопорушень наразі не має.

Пунктом 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 р. - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Таким чином, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим, суд приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового слідства з урахуванням дати затримання та повідомлення про підозру, оскільки слідчий в клопотанні і прокурор в судовому засіданні в повному обсязі довели суду обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_5 на свободу.

Судом встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу до ОСОБА_5 для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні та забезпечення його належної процесуальної поведінки, оскільки ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України. За вказаних вище обставин запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного та є достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантію його належної процесуальної поведінки на даній стадії кримінального провадження, отже, підстави для обрання більш м`якого запобіжного заходу, на чому наголошувала сторона захисту, на даній стадії кримінального провадження відсутні.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 КПК України будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому ч. 4 ст. 183 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 КПК України.

При застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному, обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків. У разі внесення застави згідно з ухвалою слідчого судді, суду щодо особи, стосовно якої раніше було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, передбачені цією частиною роз`яснення здійснюються уповноваженою службовою особою місця ув`язнення. (ч. 3 ст. 182 КПК України).

Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (ч. 4 ст. 182 КПК України).

Згідно ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах: 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

У випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 КПК України, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. (ч. 7 ст. 182 КПК України).

Розмір застави, з одного боку, повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обв`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

З урахуванням конкретних обставин даного кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного ОСОБА_5 , даних про його особу та встановлених під час розгляду клопотання ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для визначення застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, яка достатньою мірою гарантує виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків та не є завідомо непомірною для нього, оскільки застава у меншому розмірі нездатна забезпечити виконання ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків, враховуючи характер та специфіку інкримінованих діянь, тяжкість покарання, передбаченого за вчинення тяжкого злочину, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; здійснення дій, спрямованих на незаконне збагачення, в період воєнного стану, кількість боєприпасів та зброї виявленої під час обшуку за місцем проживання підозрюваного, що свідчить про його підвищену соціальну небезпеку.

Наявність виключних випадків, які б свідчили про те, що застава у визначеному розмірі не здатна забезпечити виконання ОСОБА_15 покладених на нього обов`язків, стороною обвинувачення, згідно ч. 5 ст. 182 КПК України, не доведена та слідчим суддею, в ході розгляду клопотання, не встановлена.

У разі внесення застави згідно ч. 5 ст. 194 КПК України слідчий суддя вважає за необхідне зобов`язати підозрюваного прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду, а також виконувати обов`язки, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Слідчий суддя приходить до висновку, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, та відповідають меті досягнення дієвості кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 186, 193, 194, 309, 376 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 06.07.2025 року включно.

Час тримання під вартою відраховувати з моменту фактичного затримання, тобто з 08.05.2025 року.

Строк дії ухвали - до 06.07.2025 року (включно).

Визначити розмір застави, після внесення якої підозрюваний ОСОБА_5 повинен бути звільнений з-під варти, в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб у сумі 242240,00 гривень.

У разі внесення застави зобов`язати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду, в провадженні яких перебуває кримінальне провадження № 0000113 та покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утриматися від спілкування зі свідками за виключенням випадків спільної участі у проведенні слідчих дій у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 06.07.2025 року (включно).

Роз`яснити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі оригінал документу із відміткою банку має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення, яка після його отримання та перевірки має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю.

Роз`яснити та попередити підозрюваного, що з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

У разі якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

За невиконання процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, на підозрюваного може бути накладено грошове стягнення у розмірі: від 0,25 до 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - у випадку неприбуття на виклик слідчого, прокурора; від 0,5 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - у випадку неприбуття на виклик слідчого судді, суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка тримається під вартою, в той же строк з моменту вручення копії судового рішення.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 13.05.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1