Справа № 527/1061/25
провадження № 1-кп/527/130/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2025 року м. Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Глобине кримінальне провадження №0002160 від 02.10.2024 року про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Ленінград, Російської Федерації, українець, громадянин України, освіта середньо-спеціальна, не одружений, на утриманні неповнолітніх (малолітніх) дітей немає, депутатом та особою з інвалідністю не являється, учасник бойових дій, перебуваючий на посаді сапера інженерно-саперного відділення стрілецького батальону військової частини НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286-1 КК України,

ВСТАНОВИВ :

Так, наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 22.06.2024 за №177 солдата ОСОБА_5 , зараховано до списків особового складу частини та поставлено на всі види забезпечення, призначено на посаду гранатометника 3 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 2 стрілецької роти вказаної військової частини.

В подальшому, 01.10.2024 приблизно о 17 годині (більш точного часу встановити неможливо), в світлий час доби, в межах населеного пункту, за ясної сонячної погоди, по сухому асфальтобетонному покриттю проїзної частини вул. Героїв Дніпра смт. Градизьк Глобинської територіальної громади Кременчуцького району Полтавської області, яка має по одній смузі руху в кожному напрямку, зі сторони перехрестя вулиць Героїв Дніпра - Горького, в напрямку перехрестя вулиць Героїв Дніпра - Щепкіна, в межах своєї смуги руху, поблизу правого краю проїзної частини, рухався електричний велосипед марки «Azimut», під керуванням водія ОСОБА_4 .

В цей же час, в зустрічному напрямку, в межах своєї смуги руху проїзної частини вул. Героїв Дніпра, зі сторони перехрестя вулиць Героїв Дніпра - Фрунзе, в напрямку перехрестя вулиць Героїв Дніпра - Щепкіна, рухався автомобіль марки «Mercedes-Benz» моделі «200» реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_5 , який не мав водійського посвідчення, у порушення вимог п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, на момент керування транспортним засобом перебував в стані наркотичного сп`яніння та мав намір в межах нерегульованого перехрестя нерівнозначних доріг вулиць Героїв Дніпра - Щепкіна виконати маневр повороту ліворуч, з метою з`їзду з головної дороги вул. Героїв Дніпра на другорядну дорогу вул. Щепкіна, який полягав у перетині зустрічної смуги руху, в межах якої рухався водій ОСОБА_4 .

В подальшому, на стадії зближення транспортних засобів в повздовжньому напрямку, водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем, порушив вимоги п. 10.1. та п. 16.13 «Правил дорожнього руху України», під час руху перед зміною напрямку руху ліворуч, не переконався в безпеці виконання свого маневру, не дав дорогу зустрічному транспортному засобу, виїхав на смугу зустрічного руху, чим створив небезпеку для ОСОБА_4 , який керував електровелосипедом, що рухався в зустрічному напрямку та допустив зіткнення передньою частиною кузова керованого ним автомобіля з лівою боковою частиною електровелосипеда, при цьому в момент первинного контакту кут між подовжніми вісями автомобіля та електровелосипеда складав величину близько 105±10 градусів.

В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди водій електровелосипеда ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження та був госпіталізований до КНМП «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька», де проходив лікування.

Згідно з висновку судово-медичної експертизи № 1312 від 08.11.2024 у ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, перелому основи кісток і склепіння черепа, субарахноїдального крововиливу, які за ступенем тяжкості відносяться до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя під час отримання.

Згідно з висновком судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/117- 25/5602-ІТ від 20.03.2025 у діях водія ОСОБА_5 вбачаються невідповідності з вимогами п.п. 2.9. (а), 10.1., 16.13. «Правил дорожнього руху України», згідно якого:

2.9. «Водієві забороняється:

а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»;

10.1. «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.»;

16.13. «Перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч. Цим правилом повинні керуватися між собою і водії трамваїв.»

Невідповідності з вимогами п.п. 10.1. та 16.13. «Правил дорожнього руху України» з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди.

В заданій дорожній обстановці водій автомобіля марки «Mercedes- Benz» моделі «200» реєстраційний номер НОМЕР_3 ОСОБА_5 мав технічну можливість уникнути вказаної дорожньо-транспортної пригоди, шляхом виконання вимог п.п. 10.1. та 16.13. «Правил дорожнього руху України», для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 286-1 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Допитаний в ході судового розгляду матеріалів кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, підтвердивши факт його скоєння за обставин, викладених вище. Щиро розкаявся у вчиненому та вказав, що повністю відшкодував завдану шкоду за лікування потерпілого та самому потерпілому сплатив 10000 грн., просив його суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_4 підтвердив відшкодування обвинуваченим завданої йому шкоди та просив суд суворо не карати ОСОБА_5 , вказавши, що він притезій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має.

Оскільки обставини справи ніким із учасників судового розгляду не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає та їм роз`яснено про позбавлення права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, суд вину обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України вважає повністю доведеною, а тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнає за недоцільне дослідження доказів стосовно цих обставин справи.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, згідно з вимогами статей 65 67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після цього, наявність обставин, які пом`якшують та відсутність обставин, які обтяжують покарання, а також вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним й достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування шкоди.

Обставин, які обтяжують його покарання, суд не знаходить.

Так, суд враховує характер та ступінь тяжкості злочину, який відноситься до тяжких, за яким матеріальна шкода є значною, однак повністю відшкодована.

Крім того, суд бере до уваги особу обвинуваченого, який раніше в силу ст.89 КК України не судимий, має постійне місце проживання, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, є військовослужбовцем та по місцю служби компрометуючих матеріалів не надано.

Вищевстановлені обставини та дані, що характеризують особу обвинуваченого, ступінь тяжкості злочину, яка визначається не тільки положеннями ст. 12 КК України, виходячи з формального критерію виду і розміру покарання, а й фактичними обставинами справи, при яких було скоєно злочин, дають суду підстави прийти до висновку про необхідність призначення ОСОБА_5 за ч.2 ст.286-1 КК України покарання, передбаченого санкцією інкримінованої йому статті у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Відповідно до ч.1 ст.75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Отже підстави для звільнення ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробовуванням відсутні.

Суд також не вбачає підстав для застосування при призначенні покарання положень ст. 69 КК України, оскільки обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 не знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а також суперечить ст.ст. 50, 65 КК України.

Зі змісту інкримінованої ОСОБА_5 санкції статті вбачається, що при засудженні особи за ч.2 ст.286-1 КК України, позбавлення права керування транспортним засобом є обов`язковим додатковим покаранням.

На думку суду таке покарання цілком узгоджується з нормою ч. 2 ст. 50 КК України, адже покарання має на меті також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Таким чином витрати на залучення експерта в сумі 4775,40 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Згідно ст. 174 ч. 4 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Отже арешт майна слід скасувати.

Керуючись статями 124, 127, 128, 174, 370, 373, 374, 615 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років.

Підстав для обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Строк відбування покарання рахувати з дня фактичного затримання засудженого.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 4775,40 грн. судових витрат на залучення експертів.

Речові докази: автомобіль марки «Mercedes- Benz» реєстраційний номер НОМЕР_3 - повернути ОСОБА_5 ; велосипед марки «Azimut» - повернути ОСОБА_4 .

Арешти, накладені ухвалами Автозаводського районного суду м. Кременчука від 04 жовтня 2024 року - скасувати.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1