Провадження № 1-кс/643/3912/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2025 року слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні погоджене прокурором у кримінальному провадженні, клопотання слідчого в ОВС 3 відділення слідчого відділу Управління СБ України в Харківській області ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000072 від 30.01.2025, про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця Тельманівського р-ну Донецької обл., неодруженого, раніше не судимого, з середньо-технічною освітою, підсобний робітник «Житлобуд-1», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого як ВПО за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

14.07.2025 до слідчого судді надійшло клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою застосованого до підозрюваного ОСОБА_6 в межах строку досудового розслідування, тобто до 20.08.2025.

Клопотання обґрунтовано тим, що слідчим відділом Управління СБ України в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000072 від 30.01.2025, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.2 ст.111 КК України.

20.05.2025, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

20.05.2025, ОСОБА_6 ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 18.07.2025 включно, без права внесення застави.

09.07.2025, постановою заступника керівника Харківської обласної прокуратури ОСОБА_7 , строк досудового розслідування в даному кримінальному провадженні було продовжено до 3 місяців, тобто до 20.08.2025.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою підозрюваного закінчується 18.07.2025, ризики передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України КПК України, які враховані судом при обранні запобіжного заходу не зменшились та продовжують існувати, а саме те, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, та також на даний час існують обставини, що об`єктивно перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, у зв`язку з чим, слідчий просить продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою застосованого до підозрюваного ОСОБА_6 в межах строку досудового розслідування, тобто до 20.08.2025.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання і просив його задовольнити з огляду на викладені у клопотанні обставини на та підстави.

Підозрюваний ОСОБА_6 у судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечував.

Захисник адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав позицію свого підзахисного.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши докази долучені до клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що зазначене клопотання підлягає задоволенню з огляду на наступне.

20.05.2025, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

20.05.2025, ОСОБА_6 ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 18.07.2025 включно, без права внесення застави.

09.07.2025, постановою заступника керівника Харківської обласної прокуратури ОСОБА_7 , строк досудового розслідування в даному кримінальному провадженні було продовжено до 3 місяців, тобто до 20.08.2025.

Таким чином, строк тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою спливає 18.07.2025, але з метою закінчення досудового розслідування необхідно виконати низку слідчих та процесуальних дій, результати яких мають значення для судового розгляду, всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження: отримати висновок експерта експертам ННЦ «ІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» за результатом проведення судової лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи; встановити та допитати у якості свідків осіб, яким відомі обставини, що підлягають доведенню у кримінальному провадженні; розсекретити документи, які стали підставою для проведення негласних (слідчих) розшукових дій у даному кримінальному провадженні (клопотання, доручення, ухвали суду); виконати інші процесуальні та слідчі дії, направлені на закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні та ознайомити сторону захисту з матеріалами кримінального провадження.

Згідно ч.3, 5 ст.199 КПК України слідчий суддя відмовляє у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики та існують обставини, що перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, які виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.

Розглядаючи питання обґрунтованості пред`явленої підозри ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, слідчий суддя звертає увагу на те, що як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що ця особа могла б скоїти злочин.

Враховуючи наведену правову позицію, й обставини провадження, обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, що підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме: відповіддю від Управління СБ України в Харківській області; протоколом огляду від 27.02.2025; протоколом огляду від 27.02.2025; протоколом за результатом проведення негласних слідчих (розшукових) дій: зняття інформації з електронних інформаційних систем, в якому зафіксовано факт передачі відомостей стосовно місцезнаходження Сил оборони України; відповіддю від тактичної групи «Слобода» № 107 від 08.05.2025, в якій вказується, що відомості, які були зібрані та передані ОСОБА_6 , представнику іноземної держави країни-агресора РФ, дозволять проводити заходи направлені на нанесення шкоди військовим частинам (підрозділам) Збройних сил України, іншим військовим формуванням, залученим до відсічі збройній агресії Російської Федерації, дозволять здійснювати розвідувально-підривну діяльність проти України на шкоду суверенітету, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України; протоколом обшуку фактичного місця проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 від 20.05.2025; іншими матеріалами кримінального провадження у сукупності.

Як зазначено в клопотанні, виконати зазначені слідчі та процесуальні дії раніше не видавалось за можливе у зв`язку зі складністю провадження, пов`язаної із проведенням значної кількості слідчих (розшукових) дій та експертиз, які направлені на встановлення обставин та документування протиправної діяльності підозрюваного; значним навантаженням на слідчого через наявність великої кількості проваджень, режим досудового розслідування в умовах воєнного стану, а також через постійні обстріли військовими рф території м. Харкова та області, де проводяться слідчі дії.

Відповідно до вимог ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.6 ст.176 КПК України передбачено, що під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442-1 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Під час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою слідчим суддею не встановлено доказів, які б свідчили про зменшення чи відсутність ризиків встановлених під час обрання запобіжного заходу до ОСОБА_6 , оскільки розуміючи можливість призначеного йому покарання останній може вчиняти дії спрямовані на переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Також, слідчий суддя вважає істотними зазначені слідчим та прокурором обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 .

Крім того, обраний відносно ОСОБА_6 запобіжний захід, з урахуванням його тривалості, не виходить за межі розумного строку та відповідає характеру і тяжкості діяння, в якому він підозрюється.

Вирішуючи питання про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує вимоги ст.29 Конституції України, ст.9 Загальної Декларації прав людини, ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст.12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії» автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою, суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст.177 КПК України.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

На підставі викладеного, керуючись вимогами статей 176-178, 184, 193, 194, 196, 198, 199, 309, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого в ОВС 3 відділення слідчого відділу Управління СБ України в Харківській області ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування на 37 днів, тобто до 20.08.2025 включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту вручення йому копії цієї ухвали слідчого судді.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1