Справа № 308/5109/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.05.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря: ОСОБА_4 ,

учасників судового розгляду: адвоката - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/264/25 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 квітня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 квітня 2025 рокузадоволено клопотання слідчого СВ ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні за №0000024, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.02.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, про арешт майна.

З метою забезпечення збереження речових доказів накладено арешт на вилучені в ході проведення обшуку, який проводився в період часу з 13:57 год. по 16:41 год. 09.04.2025 у квартирі АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_9 та являється фактичним місцем проживання ОСОБА_6 , а саме на:

-грошові кошти в кількості 88 (вісімдесят вісім) купюр номіналом по «100» доларів кожна із наступними серіями та номерами: LE41087096B «E5», PF61893120C «F6», LB5822262E «B2», PB53494909M «B2», MB14386879T «B2», LB53398387J «B2», PA29127208B «A1», PB53855578M «B2», MJ63331188A «J10», LD81009858A «D4», LB02310682L «B2», LB25992405L «B2», PB36982055N «B2», MK69939358C «K11», ML32031811E «L12», LB09287529B «B2», PE68582315C «E5», PE68582309C «E5», QB58624620A «B2», PB44600132J «B2», PK33122304I «K11», PB44660135J «B2», PG52657378B «G7», PF88692957L «F6», PF48148035G «F6», LL76795055E «L12», LK81184459A «K11», QB21751525A «B2», PE81388638C «E5», PF90766349H «F6», PB44157714L «B2», MG28048007B «G7», MB75779527P «B2», ME63525849A «E5», MB90902631K «B2», LB91972464Q «B2», LB85584667J «B2», PB68437016L «B2», LF36014639G «F6», LF16660035C «F6», LF17537886C «F6», PE85543588E «E5», PA28983636B «A1», PK25485355H «K11», PF00321811H «F6», JB55126566B «B2», QD03784635A «D4», LB01096472G «B2», PB80224500E «B2», PB09715448D «B2», PK23981334E «K11», LE48667282B «E5», PL66348170A «L12», PB22730490D «B2», LK44634795E «K11», LB87750027S «B2», LL08872903* «L12», LG82923686B «G7», LE15937645C «E5», ML63771396D «L12», PD05920724D «D4», LB57340670A «B2», LG77055646C «G7», PI03805892B «I9», PB17988236S «B2», LL64459190F «L12», PK13303457E «K11», LB29063504K «B2», MB60211737P «B2», MB60211736P «B2», MB60211735P «B2», MB60211743P «B2», PF02618941D «F6», LL35347557A «L12», LD15331564D «D4», LD15331562D «D4», LE92641245C «E5», LE28818781A «E5», PB85675047A «B2», MB48085806M «B2», PJ93574338A «J10», MB81176935C «B2», LG02130276D «G7», ML67991824B «L12», PE13099111D «E5», LB08331452J «B2», MG66539322A «G7», LD08874212C «D4»;

-грошові кошти в кількості 30 купюр номіналом по «1000» гривень кожна, із наступними серіями та номерами: ВТ5299151, АР3931107, АУ6443921, БР7283347, АД9690102, АВ7930734, АИ4378646, ЕА2839552, АА4149916, ГН6869855, АВ7648104, АЛ4477083, БР8216250, ЯБ3269628, ВТ6782186, АГ7437511, ГР3198599, БП4255828, БК4417182, БЛ2975085, АЗ6232564, АЄ8008821, АИ9165305, ГП1600718, ГП9081426, АЖ2763795, ЯБ8367549, АИ7824400, ВТ5299150, ВТ5299149;

-грошові кошти в кількості 30 купюр номіналом по «500» гривень кожна, із наступними серіями та номерами: АИ1365382, ЕГ4709277, ЕС2210762, ЄЄ7696058, ВТ3744335, ЕС5475312, ВЗ8697697, АД1175072, ЄЄ8744974, АГ0190989, АМ9045226, ЕТ9670357, ЕЗ6960762, ЄЄ7573548, ГК0395281, ЗВ6935475, ЄС9747735, ЕЖ8752589, ГМ2102950, ЄД9753793, ЄД9705318, ЄА7453947, АЗ4220010, АР9407978, ЕТ2503224, АЛ0132812, ГА5841393, ВУ4304993, АД1676136, ЕВ3950410;

- грошові кошти в кількості 5 купюр номіналом по «200» гривень кожна, із наступними серіями та номерами: ЕА9175546, ЕГ6406205, ДБ6653754, ДД6198162, ЄИ2445842; -грошові кошти в кількості 1 купюра номіналом в «100» гривень, із серією та номером ЕГ4365895; -грошові кошти в кількості 1 купюра номіналом в «50» гривень, із серією та номером АА0709846, які всі поміщені до одного спецпакету НПУ ICR0132478; -мобільний телефон марки «NOKIA», моделі «1280», imei НОМЕР_1 , без сімкартки, чорного кольору; - мобільний телефон марки «Samsung Duos», чорного кольору, у виключеному стані, без пошкоджень; - мобільний телефон марки «NOKIA», чорного кольору, із встановленою сімкарткою - НОМЕР_2 , imei НОМЕР_3 ; - мобільний телефон марки «Iphone 7», із встановленою сімкарткою - НОМЕР_4 , imei 1) НОМЕР_5 , imei 2) НОМЕР_6 , які всі поміщено до одного спецпакету НПУ WAR1879757; із забороною користування, розпорядження, відчуження.

З матеріалів судового провадження вбачається, що 10.04.2025 слідчий СВ ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області капітан поліції ОСОБА_10 за погодженням з прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді з клопотанням у кримінальному провадженні за №0000024, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.02.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, про арешт майна.

В рамках даного клопотання просив з метою забезпечення збереження речових доказів накласти арешт на майно, вилучене в ході проведення обшуку, який проводився в період часу з 13:57 год. по 16:41 год. 09.04.2025 у квартирі АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_9 та являється фактичним місцем проживання ОСОБА_6 .

Сторона обвинувачення зазначає, що вказані речові докази є предметами злочинної діяльності, були отримані у ході такої та зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а тому мають значення речових доказів по кримінальному провадженню та підлягають арешту.

З урахуванням викладеного у своїй сукупності, сторона обвинувачення просить дане клопотання задовольнити та накласти арешт на зазначене у клопотанні майно.

Слідчий суддя в ухвалі суду вказала, що матеріалами клопотання підтверджується факт здійснення досудового розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, тоді як вказане у клопотанні майно має значення для досудового розслідування та є доказом у кримінальному провадженні.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_6 вказує на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, такою, що не відповідає вимогам КПК та істотно порушує його вимоги, внаслідок чого підлягає скасуванню. Просить ухвалу слідчого судді скасувати та відмовити у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно.

Заслухавши суддю-доповідача, адвоката - ОСОБА_5 який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Апеляційна скарга розглядається без учасників судового процесу, неявка яких, з огляду на положення ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду.

При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення колегія суддів бере до уваги приписи таких нормативно-правових актів.

Так, за змістом конституційних норм та положень кримінального процесуального законодавства тягар доведеності обґрунтованості тверджень клопотань про необхідність накладення арешту на майно, покладений на органи досудового розслідування, - ініціаторів клопотань та прокурора.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

З матеріалів судового провадження вбачається, що слідчий суддя у відповідності до вимог ст.ст. 170-173 КПК України з`ясував всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна, в тому числі належно перевірив наведені в клопотанні слідчого доводи про наявність підстав для накладення арешту на майно.

З матеріалів клопотання вбачається, що СВ ВП №1 Ужгородським РУП ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000024, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.02.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.

Підставою внесення зазначених відомостей до ЄРДР стало те, що «посадові особи одного з органів місцевого самоврядування Закарпатської області, використовуючи своє службове становище, вимагають від представника товариства неправомірну вигоду за укладення договору».

Ухвалою слідчого судді від 10.04.2025 надано старшому слідчому СВ ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області капітану поліції ОСОБА_11 відповідно до ч. 3 ст. 233 КПК України дозвіл на проведення обшуку квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_9 та являється фактичним місцем проживання ОСОБА_6 , який було проведено 09.04.2025.

Згідно ст. п.1 ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

09.04.2025 вилучені предмети та речі постановою слідчого визнані речовими доказами та приєднані до матеріалів кримінального провадження /постанова про визнання речовими доказами від 09.04.2025/.

Колегія суддів зазначає, що власникам або володільцям майна слід врахувати положення абз.2 ч.1 ст.174 КПК, згідно до яких арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Отже, наведені в оскаржуваній ухвалі слідчого судді доводи, за яких він дійшов до переконання про необхідність задоволення клопотання про арешт вилученого майна, є змістовними та відповідають вимогам ч.5 ст.173 КПК України. Тому, наведені в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_6 в цій частині, як підстава для скасування рішення слідчого судді, є неспроможними.

Підсумовуючи вищенаведене колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_6 , є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають, а ухвала слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 квітня 2025 року є законною, обґрунтованою і вмотивованою, та відповідає вимогам ст.370 КПК.

Керуючись ст. ст.170-173, 307, 309, 376, 405, 407, 422 КПК України,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 квітня 2025 року про накладення арешту на майно - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді