Справа 556/1658/25
Номер провадження 1-кп/556/151/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.07.2025

Володимирецький районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, в селищі Володимирець, кримінальне провадження №0000155 від 21.07.2021 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мульчиці Володимирецького району Рівненської області, житель АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працює, освіта неповна - середня, одруженого, не військовозобов`язаного, не судимого,-

за ч.1 ст.248 КК України-

в с т а н о в и в:

29 квітня 2024 року, приблизно о 15 годині 00 хвилин, всупереч забороні полювання на території Рівненської області до припинення дії або скасування воєнного стану в Україні, введеній наказом Рівненської обласної військової адміністрації № 276 від 08.07.2022 «Про встановлення обмежень щодо здійснення полювання та регулювання питань у галузі мисливського господарства на період воєнного стану на території Рівненської області», статті 19 Закону України «Про Червону книгу України», відповідно до якої спеціальне використання (добування, збирання) об`єктів Червоної книги України здійснюється у виняткових випадках лише у наукових і селекційних цілях, у тому числі для розмноження, розселення і розведення у штучно створених умовах, а також для відтворення популяцій за дозволом Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України, на підставі рішень Національної комісії з питань Червоної книги України, не маючи дозволу на добування (відстріл) тварин, занесених до Червоної книги України, взявши із собою заздалегідь заряджену набоями вогнепальну стрілецьку зброю - мисливську двохствольну гладкоствольну рушницю «ІЖ-26» 12-го калібру №А06579, маючи дозвіл на її носіння та зберігання, прибув на територію мисливських лісових угідь громадської організації «Українського товариства мисливців і рибалок Рівненської обласної організації», які розташовані у Сопачівському лісництві філії «Рафалівське лісове господарство» ДП «Ліси України», поблизу с. Сопачів, Вараського району Рівненської області, де виявив одну тварину роду «Лось», який включений до «Переліку видів тварин, що заносяться до Червоної книги України (тваринний світ)», затвердженого наказом Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України № 29 від 19.01.2021 та вирішив його незаконно вполювати

Реалізовуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_4 , цього ж дня у невстановлений досудовим розслідуванням точний час, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою незаконного добування тварини виду «Лось», який перебуває у стані природної волі та занесений до Червоної книги України (тваринний світ), не маючи дозволу на добування (відстріл) тварин, занесених до Червоної книги України, перебуваючи на території мисливських лісових угідь громадської організації «Українського товариства мисливців і рибалок Рівненської обласної організації», які розташовані у Сопачівському лісництві філії «Рафалівське лісове господарство» ДП «Ліси України», поблизу с. Сопачів, Вараського району Рівненської області, із власної вогнепальної стрілецької зброї - мисливської двохствольної гладкоствольної рушниці «ІЖ-26» 12-го калібру №А06579, здійснив один прицільний постріл у серце «Лося» чим спричинив тілесні ушкодження тяжкого ступеня, які є небезпечними для життя тварини, від чого останній загинув та у такий спосіб обвинувачений незаконно вполював дану тварину.

В результаті вищевказаних незаконних дій ОСОБА_4 , громадській організації «Українське товариство мисливців і рибалок Рівненської обласної організації» згідно із додатком 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2012 року №1030 «Про розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження тварин із числа видів занесених до Червоної книги України, а також за знищення чи погіршення середовища їх перебування (зростання)», завдано матеріальну шкоду в сумі 130 000 гривень.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у полюванні на звірів, що занесені до Червоної книги України, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 248 КК України.

02 червня 2025 року між прокурором Вараської окружної прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 було укладено угоду про визнання винуватості.

Потерпілий - громадська організація «Українське товариство мисливців і рибалок Рівненської обласної організації», в особі ОСОБА_7 надав згоду щодо укладення між прокурором Вараської окружної прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 угоди про визнання винуватості.

Згідно з умовами вказаної угоди, обвинувачений повністю визнав свою вину у зазначеному діянні і зобов`язався: беззастережно визнавати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні; у подальшому подібного не вчиняти та щиро розкаюється у скоєному.

Сторони угоди за взаємною згодою визначили вид та міру покарання, яке повинен понести обвинувачений у разі затвердження такої угоди, а саме: за ч.1 ст.248 КК України у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 17000 гривень.

На призначення зазначеного покарання обвинувачений погодився.

Відповідно до угоди, обвинуваченому відомо та зрозуміло, що згідно із вимогами ст. 473 КПК України наслідком укладення та затвердження даної угоди про визнання винуватості для прокурора і підозрюваного є обмеження їх права на оскарження вироку. Йому також роз`яснено та є зрозумілими, визначені п. 1 ч. 4 ст. 394 КПК України, підстави для апеляційного оскарження обвинувального вироку, яким затверджена угода про визнання винуватості, а також підстави для касаційного оскарження відповідно до положень п. 1 ч. 3 ст. 424 КПК України.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 468, ст. 469 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про визнання винуватості, дотримані вимоги КК України та КПК України, просить угоду затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні також просили зазначену угоду затвердити та призначити узгоджене ними покарання, при цьому ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватими у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 248 КК України в обсязі підозри, з узгодженою мірою покарання згоден, угода є добровільною. ОСОБА_4 цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ч. 4 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України, які йому були роз`яснені прокурором та судом. Викладені в обвинувальному акті та угоді обставини повністю відповідають фактичним обставинам вчинення злочину.

Кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до кримінального проступку. Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ч.1 ст. 248 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст.66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст.67 КК України судом не встановлено.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами кримінального провадження є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, цілком розуміє свої права, визначені абзацами 1 і 3 п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди відповідають вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дійшов до висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, та призначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень

За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні, що ОСОБА_4 дійсно вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 248 КК України, за яким належить призначити обвинуваченому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання.

Щодо цивільного позову, поданого громадською організацією «Українське товариство мисливців і рибалок Рівненської обласної організації» до ОСОБА_4 про відшкодування збитків, заподіяних кримінальним правопорушенням, то судом встановлено наступне.

Відповідно до п.7 ч.1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити такі питання: чи підлягає задоволенню пред`явлений цивільний позов і, якщо так, на чию користь, в якому розмірі та в якому порядку.

Згідно з п.2 ч.3 ст.374 КПК України у мотивувальній частині вироку у разі визнання особи винуватою зазначаються підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без розгляду.

Відповідно до п.2 ч.4 ст.374 КПК України у резолютивній частині вироку у разі визнання особи винуватою має бути зазначено, окрім іншого, рішення про цивільний позов.

Разом з тим, у відповідності до ч.3 ст.314 КПК Украйни та ч.1 ст.315 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення:

1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу;

2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених п.п. 5-8, 10 ч.1 або ч.2 ст.284 цього Кодексу;

3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу;

4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження;

5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

У відповідності до ч.1-3 ст.347 КПК України після закінчення підготовчих дій головуючий оголошує про початок судового розгляду. Судовий розгляд починається з оголошення прокурором короткого викладу обвинувального акта. Якщо в кримінальному провадженні пред`явлено цивільний позов, цивільний позивач або його представник чи законний представник, а в разі їх відсутності - головуючий оголошує короткий виклад позовної заяви.

Аналіз змісту ст.347, 348 КПК України, які регламентують процедуру судового розгляду кримінального провадження (§3 КПК України), дозволяє зробити висновок, що розгляд цивільного позову має відбуватися на стадії судового розгляду кримінального провадження по суті, а не на стадії підготовчого провадження.

Оскільки під час підготовчого судового засідання судом встановлено підстави для прийняття рішення, передбаченого п.1 ч.3 ст.314 КПК України, - затвердити угоду про визнання винуватості, укладену під час досудового розслідування між прокурором та обвинуваченим, якою питання цивільного позову не врегульоване, суд не має підстав вирішувати цивільний позов на даній стадії судового провадження (у підготовчому провадженні), а тому залишає цивільний позов без розгляду, що не позбавляє потерпілого права та можливості звернутися з аналогічним позовом до обвинуваченого у порядку цивільного судочинства.

Ухвалою слідчого судді Кузнецовського міського суду Рівненської області від 06 травня 2024 року накладено арешт на: рушницю з маркуванням «Іж-26» калібру 12 мм № НОМЕР_1 ; дозвіл на зброю на ім`я ОСОБА_4 ; одинадцять цілих предметів, схожих на набої калібру 12 мм; два предмети, схожі на відстріляні гільзи набоїв калібру 12 мм; шкіряний підсумок для патронів коричневого кольору; один ніж у чорному чохлі та один ніж у трикотажній тканині; м`ясну продукцію, внутрішні органи та хутро тварини, ззовні схожої на лося, загальною вагою приблизно 46 кг, які знаходяться у двох рюкзаках та мішку.

Згідно ч.4 ст.174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

На підставі наведеного, слід зняти арешт з вищезазначеного в ухвалі слідчого судді Кузнецовського міського суду Рівненської області майна.

Питання речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Відносно ОСОБА_4 не застосовувався запобіжний захід.

Також з обвинуваченого слід стягнути витрати на залучення експерта в сумі 84073 грн 20 коп., згідно ст.124 КПК України. Підстав і доказів для звільнення обвинуваченого від оплати процесуальних витрат, суду не наведено.

На підставі наведеного, керуючись статтями 174, 373, 374, 474-475 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 02 червня 2025 року, укладену між прокурором Вараської окружної прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000155 від 21.07.2021 за участі захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 248 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Цивільний позов, поданий громадською організацією «Українське товариство мисливців і рибалок Рівненської обласної організації» до ОСОБА_4 про відшкодування збитків, заподіяних кримінальним правопорушенням, залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів в сумі 84073 (вісімдесят чотири тисячі сімдесят три) гривні 20 копійок.

Скасувати арешт , накладений ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 06 травня 2024 року на майно: рушницю з маркуванням «Іж-26» калібру 12 мм № НОМЕР_1 ; дозвіл на зброю на ім`я ОСОБА_4 ; одинадцять цілих предметів, схожих на набої калібру 12 мм; два предмети, схожі на відстріляні гільзи набоїв калібру 12 мм; шкіряний підсумок для патронів коричневого кольору; один ніж у чорному чохлі та один ніж у трикотажній тканині; м`ясну продукцію, внутрішні органи та хутро тварини, ззовні схожої на лося, загальною вагою приблизно 46 кг, які знаходяться у двох рюкзаках та мішку.

Речові докази:

- рушницю, з маркуванням «Іж-26» калібру 12 мм., № НОМЕР_1 , яку поміщено до чохла та опечатано липкою стрічкою та біркою з пояснювальними надписами - конфіскувати в дохід держави;

- 2) дозвіл на зброю на ім`я ОСОБА_4 НОМЕР_2 №К68, який упаковано до сейф-пакета «Національна поліція України» CRI1172846 - повернути ОСОБА_4 ;

- 11 (одинадцять) цілих предметів, схожих на набої калібру 12 мм., які упаковано до цього пакету «Національна поліція України слідче управління» PSP2013775; 2 (два) предмети, схожі на відстріляні гільзи набоїв калібру 12 мм., які упаковано до сейф пакету «Національна поліція України» CRI1172851; шкіряний підсумок для патронів коричневого кольору, який упаковано до сейф пакету «Національна поліція України» RAW0190957; 1 (один) ніж у чорному чохлі та 1 (один) ніж у трикотажній тканині, яка опечатано липкою стрічкою та упаковано до сейф пакету «Національна поліція України Головне слідче управління» GSU2004710; м`ясну продукцію, внутрішні органи та хутро тварини ззовні схожої на лося, загальною вагою приблизно 46 кг, які знаходяться у двох рюкзаках та мішку, які опечатані клейкою стрічкою та передані на зберігання ОСОБА_7 для зберігання у морозильних камерах, за адресою АДРЕСА_2 - знищити.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 не застосовувався, підстави для його застосування - відсутні.

Роз`яснити учасникам провадження, що згідно зі статтею 476 КПК України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.248 КК України.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності за статтею 389-1 КК України.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Рівненського апеляційного суду через Володимирецький районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Прокурору, обвинуваченому, захиснику обвинуваченого, потерпілому, копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1