Провадження № 1-кп/643/945/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.08.2025 м. Харків

Салтівський районний суду міста Харкова у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури міста Харкова Харківської області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001259 від 25.02.2013, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності,-

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 звернувся до Салтівського районного суду міста Харкова з клопотанням, в якому прохає закрити кримінальне провадження за № 0001259 від 25.02.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Клопотання мотивує тим, що під час досудового розслідування встановлено, що 23.02.2013 року, близько 23:00 години, невстановлена особа, знаходячись біля будинку № 65-Д по пр. Тракторобудівників в м. Харкові, з застосуванням фізичного насилля, що не є небезпечним для життя та здоро`я потерпілого, відкрито заволоділа золотими виробами та грошовими коштами в сумі 100 гривень, що належали ОСОБА_4 , спричинивши останій матеріальну шкоду. (ЖЕО 4095 від 24.02.2013 року).

Незважаючи на те, що на даний час у кримінальному провадженні виконано вказаний обсяг слідчих дій, однак, особу причетну до скоєння кримінального правопорушення не встановлено та жодній особі повідомлення про підозру в межах кримінального провадження не повідомлено.

Враховуючи, що з 23.02.2013, тобто з дня вчинення кримінального правопорушення за даним кримінальним провадженням минуло більше ніж десять років, строк притягнення особи до кримінальної відповідальності встановлений ст. 49 КК України закінчився. Таким чином під час досудового розслідування особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 187 КК України у кримінальному провадженні №0001259 від 25.02.2013 не встановлено, строк давності притягнення до кримінальної відповідальності закінчився, вказане кримінальне правопорушення не є особливо тяжким злочином проти життя чи здоров`я особи, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі, що є підставою для закриття кримінального провадження згідно п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Прокурор надав суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності, в якому зазначив, що підтримує клопотання.

Вивчивши клопотання прокурора, який прохав закрити кримінальне провадження, з підстав, визначених п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, дослідивши матеріали кримінального провадження № 0001259 від 25.02.2013, суд приймає рішення про відмову у його закритті.

Судом встановлено, що 24.02.2013 Московським РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області внесені відомості до ЄРДР № 0001259 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч. 5 ст. 38 КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Відповідно до ст. 91 КПК у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Обов`язок доведення зазначених обставин, як випливає з ч. 1 ст. 92 Кримінального процесуального кодексу України, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, на потерпілого.

Суд зазначає, що Конвенцією про захист прав людини, і основоположних свобод гарантовано ряд прав людини. Зокрема, зі змісту Конвенції випливає, що у кожної держави-учасниці виникають як позитивні, так і негативні зобов`язання у сфері прав людини. Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці послідовно розвиває позицію щодо поширення позитивних зобов`язань держави на всі основоположні права, закріплені конвенцією.

Загальною юридичною підставою позитивних зобов`язань держави в межах європейської системи право захисту виступає стаття 1 Конвенції «Зобов`язання поважати права людини», в якій прямо вказується, що держави гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, передбачені Конвенцією. Отже, позитивні зобов`язання держави у сфері прав людини це обов`язки держави, які вимагають від національних органів влади застосувати необхідні засоби для гарантування прав людини.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки доказів.

Дослідивши надані матеріали кримінального провадження № 0001259 від 25.02.2013, суд приходить до висновку, що слідчим не проведено усіх необхідних слідчих дій з метою встановлення особи причетної до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, передбачених ст. 91 КПК України обставин, які підлягають встановленню у кримінальному провадженні, що призвело до передчасного висновку про не встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 18.12.2015 заступником керівника Харківської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_5 було винесено постанову про призначення групи прокурорів, після чого лише 05.04.2019 начальником СВ Московського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_6 було надано доручення про проведення досудового розслідування, тобто майже 4 роки жодної слідчої (розшукової) дії здійснено не було.

Крім того, у матеріалах справи містяться доручення на проведення слідчих (розшукових) дій відповідно до ст. 40 КПК України, підписане слідчим СВ ОСОБА_7 (а.с.52), а також рапорти оперуповноважених ХРУП №2 ГУНП в Харківській області (а.с.53,57), які не містять дат їх складання відсутні відмітки про їх реєстрацію, згідно з чинним законодавством.

Разом з тим, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що з 20.09.2023 по день звернення прокурора із клопотання жодної розшукової дії здійснено не було.

Таким чином, суд вважає, що досудове розслідування проведено не у повному обсязі та неналежним чином, а тому стверджувати, що вжито усіх заходів, а також, що проведено усі слідчі та розшукові дії, якими не встановлено особи, яка вчинила дане кримінальне правопорушення, у суду немає підстав.

Згідно п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі. Учасники кримінального провадження мають право заявляти клопотання прокурору про закриття кримінального провадження за наявності передбачених цим пунктом підстав.

Відповідно п.1-1 ч. 2 ст. 284 та абз. 4 ч. 4 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої п. 3-1 частини першої цієї статті.

Закриття кримінального провадження з підстави передбаченої пунктом п.3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

З наведених вище норм слідує, що кримінальне провадження закривається на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України лише судом за клопотанням прокурора, яке він подає самостійно чи за ініціативи інших учасників кримінального провадження.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Аналізуючи наведене, а також те, що органом досудового розслідування не вжито усіх заходів для встановлення особи, яка вчинила дане кримінальне правопорушення, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора не підлягає задоволенню, а тому у закритті кримінального провадження № 0001259 від 25.02.2013 на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України - слід відмовити.

Крім цього, у справі № 331/1020/24 Верховний Суд дійшов висновку, що оскарження ухвали про відмову в закритті кримінального провадження КПК України не передбачено.

Керуючись ст. ст.2, 40, 91, 92, 110, 284, 372,394 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури міста Харкова Харківської області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001259 від 25.02.2013, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1