Справа № 198/645/24
Провадження № 1-кп/0198/46/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2025 року Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області у складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції), захисника-адвоката ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції), розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спеціального судового провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia) в Юр`ївському районному суді Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.04.2024 за № 0000260, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який народився в с.Жовте Слов`яносербського району Луганської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України,

встановив :

Відповідно до обвинувального акта, складеного прокурором та направленого до суду, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення проти основ національної безпеки України, за таких обставин.

Так, згідно зі статтями 1-3, 6 Конституції України - Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава. Суверенітет України поширюється на всю її територію. Україна є унітарною державою. Територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність. Державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Відповідно до статей 17, 19, 65, 68 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. На території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом. На території України не допускається розташування іноземних військових баз. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України; кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Статтями 132, 133 Конституції України визначено, що територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території. До системи адміністративно-територіального устрою України входить Автономна Республіка Крим, області, зокрема, Луганська область, а також райони, міста, райони у містах, селища і села.

Згідно з вимогами ст. ст. 72, 73 Конституції України питання про зміну території України вирішуються виключно всеукраїнським референдумом, який призначається Верховною Радою України або Президентом України відповідно до їхніх повноважень, встановлених Конституцією, та проголошується за народною ініціативою на вимогу не менш як трьох мільйонів громадян України, які мають право голосу, за умови, що підписи щодо призначення референдуму зібрано не менш як у двох третинах областей і не менш як по сто тисяч підписів у кожній області.

В березні-квітні 2014 року (більш точний час в ході досудового розслідування і судового розгляду не встановлено) у м.Луганськ та в інших населених пунктах Луганської області розпочалася збройна агресія Російської Федерації шляхом неоголошених, прихованих вторгнень підрозділів збройних сил та інших силових відомств, організації і підтримки терористичної діяльності та діяльності, направленої на окупацію Луганської області і порушення територіальної цілісності України.

В окремих містах та районах Луганської області, всупереч законодавству України, 11.05.2014 проведено незаконний референдум з питання «Про підтримку акта про державну самостійність Луганської Народної Республіки», за результатами якого 12.05.2014 проголошено створення незаконного псевдодержавного утворення «Луганська Народна Республіка», так званої «ЛНР».

З метою забезпечення діяльності самопроголошеної «ЛНР» представниками РФ з числа своїх громадян та місцевого населення Луганської області сформовані підрозділи політичного (так звані «органи державної влади «ЛНР») і силового блоків (до складу яких увійшли представники так званих правоохоронних органів, незаконних збройних формувань), які мали стабільний склад лідерів, підтримували між собою тісні стосунки, забезпечували централізоване підпорядкування учасників політичного та силового блоку лідерам організації, а також розробили план злочинної діяльності і чіткий розподіл функцій учасників щодо його досягнення.

Внаслідок вищезазначених подій значна кількість території та населених пунктів Луганської області протягом квітня-вересня 2014 року (більш точний час в ході досудового розслідування і судового розгляду не встановлено) опинилась під контролем регулярних з`єднань і підрозділів збройних сил та інших військових формувань Російської Федерації, підпорядкованих і скеровуваних ними російських радників та інструкторів РФ на території Луганської області так званої «ЛНР», які Законом України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» № 2268-VIII від 18.01.2018, Постановою Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» № 254-VIII від 17.03.2015, Законом України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» № 1680-VII від 16.09.2014 визнані тимчасово окупованими територіями, а органи державної та місцевої влади України та бюджетні установи, згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 595 від 07.11.2014, припинили свою діяльність на вказаних територіях і переміщені на підконтрольну органам державної влади України територію.

24 лютого 2022 року військовослужбовці збройних сил РФ, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглись на територію України через державні кордони України в Автономній республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та скоїли збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, здійснивши окупацію частин вказаної території, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час і призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. Законом України від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» затверджено зазначений Указ.

У подальшому строк дії воєнного стану в Україні продовжувався Указами Президента України із затвердженням відповідними законами України та наразі триває.

Резолюцією Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй «Агресія проти України» A/RES/ES-11/1 від 2 березня 2022 року та Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визнано, що Російська Федерація вчинила агресію проти України, порушивши базові норми ООН, тобто є державою-агресором.

В розумінні п.п. 6, 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» окупаційна адміністрація Російської Федерації - сукупність державних органів і структур Російської Федерації, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних Російській Федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконували чи виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, в тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріусів та суб`єктів адміністративних послуг. Тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

24 лютого 2022 року збройними силами Російської Федерації захоплено та окуповано територію Станично-Луганської селищної територіальної громади Щастинського району Луганської області з адміністративним центром в смт Станиця Луганська, в результаті чого вона опинилась під контролем регулярних з`єднань і підрозділів збройних сил та інших військових формувань Російської Федерації, незаконних збройних формувань так званої «ЛНР», підпорядкованих і скеровуваних ними російських радників та інструкторів, окупаційних адміністрацій РФ.

Відповідно до наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» територія Станично-Луганської селищної територіальної громади Щастинського району Луганської області з 24.02.2022 і до теперішнього часу перебуває під тимчасовою окупацією та оточенні (блокуванні) з боку РФ та незаконних збройних формувань так званої «ЛНР», та на її території створено ланку незаконних органів влади, у тому числі окупаційної адміністрації держави-агресора.

Так, 19 вересня 2023 року відбулося перше пленарне засідання першого скликання так званої «Ради муніципального округу муніципального утворення Станично-Луганський муніципальний округ Луганської Народної Республіки», на якому прийняте рішення № 1, внаслідок чого розпочав свою діяльність незаконний орган влади, створений на тимчасово окупованій території, так звана «Рада муніципального округу муніципального утворення Станично-Луганський муніципальний округ Луганської Народної Республіки», який відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є окупаційною адміністрацією держави-агресора.

На другому пленарному засіданні першого скликання так званої «Ради муніципального округу муніципального утворення Станично-Луганський муніципальний округ Луганської Народної Республіки» прийнято рішення № 1 від 25.09.2023 «Про затвердження Порядку обрання Голови новоствореного муніципального утворення Станично-Луганський муніципальний округ Луганської Народної Республіки», відповідно до якого голова новоствореного муніципального утворення Станично-Луганський муніципальний округ Луганської Народної Республіки обирається радою муніципального округу муніципальне утворення Станично-Луганський муніципальний округ Луганської Народної Республіки з числа кандидатів, представлених головою Луганської Народної Республіки та очолює місцеву адміністрацію. Зокрема, в цьому порядку зазначено, що голова муніципального утворення обирається таємним голосуванням з використанням бюлетенів на термін повноважень ради.

При цьому, громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи на тимчасово окупованій території смт Станиця Луганська Щастинського району Луганської області, будучи обізнаним щодо здійснення відкритої російської агресії відносно України, а також про те, що вищевказаний орган утворено незаконно, тобто всупереч чинному законодавству України, усвідомлюючи наслідки, які мають настати внаслідок його обрання на посаду «голови муніципального утворення Станично-Луганський муніципальний округ ЛНР» та бажаючи їх настання, достеменно знаючи, що його діяльність не пов`язана із забезпеченням нормальної життєдіяльності населення на тимчасово окупованій території смт Станиця Луганська Щастинського району Луганської області і не є для нього способом виживання в умовах окупації, діючи умисно, переслідуючи свої особисті інтереси, добровільно погодився на ідейно-вмотивовану співпрацю з ворогом, за результатами якої підривається національна безпека України, створюється загроза державному суверенітету, територіальній цілісності, конституційному ладу та іншим національним інтересам держави, висловивши бажання бути обраним на посаду «голови муніципального утворення Станично-Луганський муніципальний округ ЛНР».

В подальшому, на третьому пленарному засіданні першого скликання так званої «ради муніципального округу муніципальне утворення Станично-Луганський муніципальний округ ЛНР», прийнято рішення № 4 від 27.10.2023 «Про обрання голови муніципального утворення Станично-Луганський муніципальний округ Луганської Народної Республіки», відповідно до якого громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрано на посаду так званого «голови муніципального утворення Станично-Луганський муніципальний округ Луганської Народної Республіки», тобто останній з власної волі та за власним бажанням добровільно обраний головою до незаконного органу влади, створеному на тимчасово окупованій території, що здійснює свою протиправну діяльність, а також властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції, на тимчасово окупованій території смт Станиця Луганська Щастинського району Луганської області.

Кримінальне правопорушення підлягає кваліфікації за ч. 5 ст. 111-1 КК України як добровільне обрання громадянина України до незаконного органу влади, створеному на тимчасово окупованій території, у тому числі до окупаційної адміністрації держави-агресора.

Під час досудового розслідування постановою слідчого від 18.10.2024 оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_5 , оскільки він не з`являвся на належним чином здійснені виклики до слідчого і прокурора, а на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 16.12.2024 з цих же підстав та в зв`язку з перебуванням особи на тимчасово окупованій території України здійснювалось спеціальне досудове розслідування.

Судовий розгляд в межах даного кримінального провадження здійснений за відсутності обвинуваченого (in absentia), ОСОБА_5 , який показань суду не надавав та будь-яких клопотань від останнього на адресу суду також не надходило.

При цьому, розгляд кримінального провадження проведений за участю захисника-адвоката ОСОБА_4 , який залучений державою на підставі доручення про надання безоплатної вторинної правничої допомоги Південно-Східного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги.

Повістки про виклик обвинуваченого ОСОБА_5 в судові засідання, а також інформація про процесуальні документи надсилались та публікувались відповідно до вимог КПК України.

Таким чином, суд вважає, що наявні у справі документи свідчать про відмову ОСОБА_5 , який в свою чергу повинен був знати про розпочате кримінальне провадження, від здійснення свого права предстати перед українським судом та захищати себе безпосередньо в такому суді, а так само свідчить про його наміри ухилитися від кримінальної відповідальності.

В той же час, ухилення обвинуваченого ОСОБА_5 від правосуддя, суд оцінює як реалізацію останнім його невід`ємного права на свободу від самозвинувачення чи самовикриття (п/п. «g» п. 3 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ст. 63 Конституції України), як одну з ключових гарантій презумпції невинуватості.

Захисник в судовому засіданні зазначив, що не мав можливості зв`язатися з обвинуваченим і з`ясувати у нього правову позицію щодо пред`явленого обвинувачення. Вважав, що під час судового розгляду не знайшов підтвердження факт добровільності дій ОСОБА_5 , до того ж свідки в судовому засіданні підтвердили інформацію щодо діяльності його підзахисного тільки з публікацій Telegram-каналів. Водночас, захисник належним чином брав участь у реалізації права на захист обвинуваченого під час судового розгляду та враховуючи те, що досліджені в судовому засіданні докази на підтвердження вини ОСОБА_5 засновані лише на припущеннях сторони обвинувачення, просив ухвалити виправдувальний вирок відносно останнього.

Так, судом визнано загальновідомим і таким, що не потребує доказування в межах даного кримінального провадження, що тимчасова окупація з боку РФ частини території України, яка розпочалася із збройного конфлікту, викликаного російською військовою агресією, починаючи з 20 лютого 2014 року та повномасштабного вторгнення РФ на територію України 24 лютого 2022 року, анексія з боку РФ частини території України, а також створення окупаційних органів влади на такій території є загальновідомими фактами, які за хронологією подій: а) констатовані нормативними, хоча і засудженими з точки зору міжнародного права, актами РФ, а також «нормативними актами» самопроголошених суб`єктів на території України, законність яких не визнається державою Україна, проте прийнятих судом у даному випадку до уваги, оскільки вирішується питання про відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, внаслідок якого були прийняті такі акти; б) встановлені національними нормативно-правовими актами, які є обов`язковими для застосування на території України; в) засуджені міжнародними актами колективного реагування, - а відтак ці факти не потребують окремого судового доказування.

При цьому, вина ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, підтверджується доказами, дослідженими в судовому засіданні, а саме:

-рапортом про виявлення кримінального правопорушення, повідомленням про вчинення кримінального правопорушення і актами огляду інтернет-ресурсу від 17.04.2024, а саме сайту під назвою «Администрация Станично-Луганского района Луганской Народной Республики» (мовою оригіналу), якими встановлено, що ОСОБА_5 перейшов на бік окупаційної влади РФ і добровільно обраний головою так званого «муніципального утворення Станично-Луганський муніципальний округ Луганської Народної Республіки» (т. 2 а.м.к.п. 27-36);

-інформаційною карткою Державної міграційної служби України на ім`я ОСОБА_5 з додатком до неї у виді оптичного диска, яка засвідчує особу обвинуваченого, його анкетні дані (т. 2 а.м.к.п. 129-131);

-протоколом огляду інтернет-ресурсу за участю спеціаліста ОСОБА_6 від 03.07.2024, а саме сайту «RUTUBE» за посиланнями: ІНФОРМАЦІЯ_3 та додатками до нього у виді скріншотів і оптичного диска DVD-R. Під час огляду зазначеного ресурсу виявлено розміщений відеоматеріал під назвою «Интервью с главой администрации Станицы Луганской Альбертом Зинченко» (мовою оригіналу), який свідчить про зайняття ОСОБА_5 керівної посади в незаконно створеному органі влади (т. 2 а.м.к.п. 82-87);

-протоколом огляду від 02.07.2024 за участю спеціаліста ОСОБА_6 , а саме розміщеної в Telegram-каналі під назвою «Виктор Водолацкий - депутат Государственной Думы РФ» (мовою оригіналу) публікації «Сегодня с рабочим визитом посетил Станично-Луганский район, где вместе с депутатом Народного Совета ЛНР ОСОБА_7 и глава администрации района ОСОБА_8 осмотрели объекты социальной сферы, которые сегодня восстанавливаются при поддержке региона-шефа Волгоградской области» (мовою оригіналу) за посиланням: http://archive.today/2024.07.02-092149/https://t.me/rostovdonbass/9559 з додатками до нього у виді скріншотів та оптичного диска DVD-R, де, окрім інших осіб, відображений ОСОБА_5 , як голова незаконно створеного керівного органу влади (т. 2 а.м.к.п. 73-81);

-протоколом огляду інтернет-ресурсу за участю спеціаліста ОСОБА_6 від 10.09.2024, а саме «Официального сайта муниципального округа муниципальное образование Станично-Луганский муниципальный округ Луганской Народной Республики» (мовою оригіналу) за посиланнями:

https://stanicalug-lnr.ru/st_luganskaya//uploads/custom_documents/12.02.2024/974_rdfipmse5hb.PDF

https://stanicalug-lnr.ru/st_luganskaya//uploads/custom_documents/12.02.2024/458_dwzj4q08cod.pdf

https://stanicalug-lnr.ru/st_luganskaya//uploads/custom_documents/12.02.2024/658_z73593wotbk.pdf

та додатками до нього у виді скріншотів, оптичного диску DVD-R і роздрукованих рішень так званої «Ради муніципального округу муніципального утворення Станично-Луганський муніципальний округ Луганської Народної Республіки», серед яких і «Решение I сессии I созыва № 1 от 19 сентября 2023 г. О признании правомочным состава Совета муниципального округа муниципальное образование Станично-Луганский муниципальный округ Луганской Народной Республики первого созыва», «Решение II сессии I созыва № 1 от 25 сентября 2023 г. Об утверждении Порядка избрания Главы вновь образованного муниципального образования Станично-Луганский муниципальный округ Луганской Народной Республики», «Решение III заседания I созыва № 4 от 27 октября 2023 г. Об избрании Главы муниципального образования Станично-Луганский муниципальный округ Луганской Народной Республики» (мовою оригіналу), яке служить свідченням обрання ОСОБА_5 на посаду голови так званого «муніципального утворення Станично-Луганський муніципальний округ Луганської Народної Республіки» (т. 2 а.м.к.п. 133-152);

-протоколом огляду від 02.07.2024 за участю спеціаліста ОСОБА_6 , а саме розміщеної ІНФОРМАЦІЯ_4 в Telegram-каналі під назвою «Администрация Станично-Луганского муниципального округа» (мовою оригіналу) публікації «Главой муниципального образования Станично-Луганского муниципального округа ЛНР избран Альберт Зинченко. Новоизбранный Глава поблагодарил депутатов за оказанное доверие» (мовою оригіналу) за посиланням: http://archive.today/2024.07.02-064634/https://t.me/StanicaLug/13663 з додатками до нього у виді скріншотів та оптичного диска DVD-R, яка підтверджує обрання ОСОБА_5 на посаду голови так званого «муніципального утворення Станично-Луганський муніципальний округ Луганської Народної Республіки» (т. 2 а.м.к.п. 67-72);

-протоколом огляду від 03.07.2024 за участю спеціаліста ОСОБА_6 , а саме розміщеної ІНФОРМАЦІЯ_5 в Telegram-каналі під назвою « ОСОБА_9 » (мовою оригіналу) публікації «В ряду населенных пунктов Республики, несмотря на морозную погоду, вновь обозначилась проблема подъема талых и грунтовых вод, что приводит к подтоплению домовладений граждан. В частности, сегодня эта проблема стала праздником в поселке Ольховое Станично-Луганского района, куда по моему поручению выехал руководитель Администрации Главы ЛНР ОСОБА_10 . Он пообщался с жителями поселка, представляющими местные власти, и обсудил это с небольшой разницей в последствиях подтопления. Поручил главе муниципального округа Альберту Зинченко постоянно контролировать развитие событий и при необходимости переводить детей на дистанционное обучение» (мовою оригіналу) за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_6 з додатками до нього у виді скріншотів та оптичного диска DVD-R, де, окрім інших осіб, відображений ОСОБА_5 , як голова так званого «муніципального утворення Станично-Луганський муніципальний округ Луганської Народної Республіки» (т. 2 а.м.к.п. 88-96);

-протоколом огляду від 02.07.2024 за участю спеціаліста ОСОБА_6 , а саме розміщеної ІНФОРМАЦІЯ_7 в Telegram-каналі під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_8 » (мовою оригіналу) публікації «Победа ОСОБА_11 на выборах это победа всех жителей нашей великой страны. Уверен, что под руководством ОСОБА_11 Россия продолжит свой путь к новым достижениям и вершинам, вот достойное будущее для всех граждан! Сильный Президент сильная Россия! Глава Станично-Луганского муниципального округа ОСОБА_12 » (мовою оригіналу) за посиланням: http://archive.today/2024.07.02-125742/https://t.me/albert_zinchenko/1289 з додатками до нього у виді скріншотів та оптичного диска DVD-R, де відображений ОСОБА_5 , як голова так званого «муніципального утворення Станично-Луганський муніципальний округ Луганської Народної Республіки» (т. 2 а.м.к.п. 123-128);

-протоколом огляду від 02.07.2024 за участю спеціаліста ОСОБА_6 , а саме розміщеної ІНФОРМАЦІЯ_9 в Telegram-каналі під назвою «Администрация Станично-Луганского муниципального округа» (мовою оригіналу) публікації «Сегодня в Администрации Станично-Луганского МО ЛНР состоялось заседание по предупреждению и ликвидации чрезвычайных ситуаций и обеспечению пожарной безопасности муниципального округа. Заседание традиционно председатель комиссии Глава Станично-Луганского МО ОСОБА_8 . В работе заседания приняли участие начальники отделов жизнеобеспечения населенных пунктов муниципального округа» (мовою оригіналу) за посиланням:

http://archive.today/2024.07.02-115951/https://t.me/StanicaLug/25334

з додатками до нього у виді скріншотів та оптичного диска DVD-R, де, окрім інших осіб, відображений ОСОБА_5 , як голова так званого «муніципального утворення Станично-Луганський муніципальний округ Луганської Народної Республіки» (т. 2 а.м.к.п. 113-122);

-протоколом огляду від 02.07.2024 за участю спеціаліста ОСОБА_6 , а саме розміщеної ІНФОРМАЦІЯ_10 в Telegram-каналі під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_11 » (мовою оригіналу) публікації «В Станице Луганской приступили к реконструкции Дворца Культуры Строители полностью обновляют фасад и центральную площадь перед зданием она станет больше и комфортнее. Также сейчас ведутся работы по капитальному ремонту внутригородские дороги. Какие еще обновления резиденты Станицы-Луганской в ??этом году в интервью корреспонденту рассказал Глава правительства ОСОБА_12 » (мовою оригіналу) за посиланням: http://archive.today/2024.07.02-110417/https://t.me/GTRKLUG/5598 з додатками до нього у виді скріншотів та оптичного диска DVD-R, яка підтверджує зайняття ОСОБА_5 посади голови так званого «муніципального утворення Станично-Луганський муніципальний округ Луганської Народної Республіки» (т. 2 а.м.к.п. 107-112);

протоколом огляду від 02.07.2024 за участю спеціаліста ОСОБА_6 , а саме розміщеної ІНФОРМАЦІЯ_12 в Telegram-каналі під назвою « ОСОБА_13 » (мовою оригіналу) публікації «В преддверии Дня Великой победы совместно с Главой Станично - Луганского МО ЛНР Альбертом Зинченко, военным комиссаром Станично - Луганского района Луганской Народной Республики Вадимом Кузнецовым и ансамблем песни и пляски Центрального военного округа посетили ветеранов Великой Отечественной войны в Станично-Луганском районе» (мовою оригіналу) за посиланням: http://archive.today/2024.07.02-101654/https://t.me/LeonovVasiliy/603 з додатками до нього у виді скріншотів та оптичного диска DVD-R, де, окрім інших осіб, відображений ОСОБА_5 , як голова так званого «муніципального утворення Станично-Луганський муніципальний округ Луганської Народної Республіки» (т. 2 а.м.к.п. 97-106);

-протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.07.2024 за участю свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , і додатків до них у виді фотографій, згідно яких вони впізнали особу на фото № 2, як колишнього колегу при роботі в Станично-Луганській селищній військовій адміністрації ОСОБА_5 (т. 2 а.м.к.п. 54-57, 63-66);

- показаннями свідка ОСОБА_15 в судовому засіданні про те, що він до повномасштабного вторгнення РФ на територію України проживав на території Щастинського району Луганської області, при цьому особисто знайомий з обвинуваченим ОСОБА_5 (спілкувались з робочих питань), який на той час працював на посаді голови Станично-Луганської селищної військової адміністрації, та був його керівником. Також свідок ОСОБА_15 зазначив, що в серпні 2022 року виїхав з окупованої території та згодом з публікацій в Telegram-каналі під назвою «Администрация Станично-Луганского муниципального округа» (мовою оригіналу) дізнався про те, що ОСОБА_5 добровільно перейшов на бік окупаційної влади та обійняв посаду голови так званої «Адміністрації Станично-Луганського району ЛНР», а після проведення незаконних виборів його обрано головою так званого «муніципального утворення Станично-Луганський муніципальний округ Луганської Народної Республіки», який є незаконним органом влади. Останній перебуває на зазначеній посаді і на даний час, при цьому виконує організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції. На думку свідка, дії ОСОБА_5 були свідомими та добровільними, вчиненими без застосування примусу. Окрім того, ОСОБА_15 зазначив, що можливість виїхати з тимчасово окупованої території на підконтрольну Україні територію існувала від початку повномасштабного вторгнення РФ та існує на даний час;

- показаннями свідка ОСОБА_14 в судовому засіданні, аналогічними за своїм змістом показанням свідка ОСОБА_15 . Окрім того, свідок ОСОБА_14 зазначив, що, після відмови ОСОБА_5 в організації евакуації місцевого населення, 25 лютого 2022 року самостійно виїхав з окупованої території. До того ж обвинувачений до 24.02.2022 висловлював прихильність та підтримку РФ, при цьому не контактував з представниками ООС і відмовляв їм в наданні будь-якої допомоги. Після повномасштабного вторгнення РФ на територію України, ОСОБА_5 закликав громадян до співпраці з окупаційною владою та до участі у референдумах.

Таким чином, відомості, що містяться в досліджених протоколах огляду і додатках до них, співвідносяться з показаннями свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_14 в судовому засіданні, стосовно дійсної співпраці ОСОБА_5 з окупаційною владою шляхом зайняття посади голови в незаконно створеному органі влади - так званій «Адміністрації Станично-Луганського району ЛНР», а після проведення нелегітимних виборів - добровільного обрання головою незаконного органу влади, створеного на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційної адміністрації держави-агресора, а саме так званого «муніципального утворення Станично-Луганський муніципальний округ Луганської Народної Республіки», де обвинувачений бере участь в реалізації функцій, властивих органам державної влади та органам місцевого самоврядування, і виконує організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції.

Згадані докази щодо часу, місця, наслідків та обставин вчинення кримінального правопорушення співвідносяться між собою, є належними. Підстави вважати зазначені докази недостовірними, недопустимими відсутні.

Окрім того, зазначені вище докази є беззаперечним свідченням невимушеності та свідомої і вільної поведінки ОСОБА_5 , відсутності будь-якого примусу щодо нього, а відтак, і цілковитої добровільності дій обвинуваченого, його усвідомленого вибору та власного волевиявлення щодо обрання до незаконного органу влади, створеного на тимчасово окупованій території, а також безпосередньої участі у створенні та функціонуванні певної вертикалі влади, та не є способом виживання останнього в умовах окупації. Також слід зазначити, що ОСОБА_5 , маючи достатній рівень освіти, спеціальних знань і життєвого досвіду, не міг не розуміти незаконності вчинених ним дій, між тим, заходів, спрямованих на виїзд з тимчасово окупованої території України, обвинувачений не вживав.

Суд відповідно до ст. 94 КПК України за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, вважає, що вина ОСОБА_5 , як громадянина України, в добровільному обранні до незаконного органу влади, створеному на тимчасово окупованій території, у тому числі до окупаційної адміністрації держави-агресора, доведена. Скоєне ОСОБА_5 підлягає кваліфікації за ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Обираючи покарання для ОСОБА_5 , суд, згідно зі ст.ст. 65-67 КК України, врахував ступінь тяжкості та мотив вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_5 скоїв злочин, який згідно з ч. 5 ст. 12 КК України є тяжким, раніше не судимий.

Слід зазначити, що ОСОБА_5 є суб`єктом злочину. Підстави вважати вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення у стані неосудності відсутні.

Пом`якшуючі покарання ОСОБА_5 обставини відсутні.

При цьому, щодо посилання прокурора на вчинення злочину з використанням умов воєнного стану, як на обставину, що обтяжує покарання ОСОБА_5 згідно зі ст. 67 КК України, суд доходить таких висновків.

Зазначений у законі термін "використання" передбачає вчинення певних дій з урахуванням обставин, які сприяють настанню негативних протиправних наслідків, досягнення яких охоплюється умислом суб`єкта правопорушення, або сприяють уникненню відповідальності за вчинене діяння.

Отже, винна особа з метою полегшення вчинення кримінального правопорушення використовує наи?більш несприятливии? для суспільства час, тяжкі обставини та умови, в яких опинилося суспільство, що свідчить про підвищении? ступінь суспільноі? небезпеки злочинів, які вчиняються в умовах воєнного стану.

Дія правового режиму воєнного стану в момент вчинення кримінального правопорушення сама по собі не є обставиною, що обтяжує покарання, якщо цей факт не був свідомо використаний для досягнення протиправної мети.

Таким чином, обставина, передбачена п. 11 ч. 1 ст. 67 КК України, не врахована судом як така, що обтяжує покарання за ч. 5 ст. 111-1 КК України, оскільки під час розгляду кримінального провадження не доведено, що ОСОБА_5 умисно використав обставини та умови воєнного стану для обрання його до незаконного органу влади.

Ґрунтуючись на завданні Кримінального кодексу України, меті та загальних засадах призначення покарання, визначених у ст.ст. 1, 50, 65 КК України, беручи до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, конкретні обставини справи, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, суд призначає покарання ОСОБА_5 в межах санкції ч. 5 ст. 111-1 КК України, у виді позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю та з конфіскацією майна, оскільки доходить переконання, що саме таке покарання буде не тільки карою, а також сприятиме виправленню ОСОБА_5 і попередженню вчинення ним та іншими особами нових злочинів, а окрім того є цілком справедливим, пропорційним, необхідним і достатнім, та відповідатиме не тільки меті покарання, а й меті правосуддя, невід`ємною частиною якого є справедливість та верховенство права, а також гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захистом інтересів суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

Приймаючи рішення про призначення додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, як обов`язкового, суд враховував те, що ОСОБА_5 скоїв злочин, об`єктом якого є основи національної безпеки України. При цьому, суспільна небезпечність вчинених обвинуваченим дій полягає у допомозі державі-агресору створити певну вертикаль незаконної влади та її легітимізації, впровадження та нав`язування ідеології держави-агресора, що фактично підтверджує вчинення злочину проти незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.

При цьому не є перешкодою для призначення даного виду покарання та обставина, що обвинувачений на момент ухвалення вироку не займає певні посади та не проводить свою діяльність в органах влади саме на підконтрольній території України, з використанням можливостей яких він вчинив кримінальне правопорушення, а тому суд вважає, що буде справедливим та співмірним таке покарання для ОСОБА_5 , визнаним винуватим у здійсненні колабораційної діяльності, яке унеможливить деякий період часу у майбутньому займати певні посади та займатися певною діяльністю в Україні.

Зазначена позиція суду узгоджується з правовим висновком Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду щодо застосування ст. 55 КК України, викладений у постанові від 04 вересня 2023 року у справі № 404/2081/22 провадження № 51-130 кмо 23, за яким згідно з положеннями ст. 55 КК, у випадку, коли санкцією відповідної частини статті Особливої частини КК передбачено можливість призначення особі додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, суд, визнаючи особу винуватою у вчиненні відповідного кримінального правопорушення, має право призначити таке додаткове покарання незалежно від того, чи обвинувачений обіймав певну посаду або займався певною діяльністю на час вчинення кримінального правопорушення.

Також, застосовуючи додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, як альтернативне, суд зазначає, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення з корисливих мотивів, маючи мету та бажання отримати внаслідок вчинення злочину матеріальні блага для себе та інших осіб, одержати або зберегти певні майнові права, уникнути матеріальних витрат. Отже, суд переконаний, що зазначені обставини вимагають більшої суворості в оцінці вчиненого ОСОБА_5 протиправного діяння та виправдовують позбавлення права власності на майно, яке належить останньому.

Окрім того, враховуючи тяжкість злочину, особу винного, обставини справи, суд не знайшов підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 правил ст. 69 КК України.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов по справі не поданий.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому за ч. 5 ст. 111-1 КК України обвинуваченні.

ОСОБА_5 за ч. 5 ст. 111-1 КК України призначити покарання у виді позбавлення волі на строк десять років з позбавленням права бути обраним до органів державної влади та органів місцевого самоврядування, а також позбавленням права обіймати посади або займатися діяльністю, що пов`язані з виконанням функцій держави, місцевого самоврядування, наданням публічних послуг, на строк п`ятнадцять років, з конфіскацією в дохід держави всього майна, яке є його приватною власністю.

До набрання вироком законної сили ОСОБА_5 залишити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту його затримання у зв`язку з виконанням даного вироку.

Строк відбування додаткового покарання у виді позбавлення права бути обраним до органів державної влади та органів місцевого самоврядування, а також позбавленням права обіймати посади або займатися діяльністю, що пов`язані з виконанням функцій держави, місцевого самоврядування, наданням публічних послуг, слід рахувати з моменту відбуття основного покарання.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 12.12.2024, на майно: легковий автомобіль марки «FORD C-MAX», 2017 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , VIN: НОМЕР_3 ; банківські картки в АТ КБ «Приватбанк» за номерами: НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 та всі закріплені за ними рахунки; банківську картку в АТ «Ощадбанк» за номером НОМЕР_8 та всі закріплені за нею рахунки, залишити в силі до виконання вироку в частині конфіскації майна.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано.

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області.

Копію вироку вручити негайно прокурору та захиснику.

Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1