Справа№751/88/25
Провадження №1-кп/751/138/25
В и р о к

І м е н е м У к р а ї н и

12 серпня 2025 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001086 від 18.11.2024 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, працюючого, раніше не судимого, працюючого як фізична особа-підприємець, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_9

потерпілого ОСОБА_10

В с т а н о в и в:

18.11.2024 ОСОБА_6 , керуючи автомобілем марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався у м. Чернігові по вул. Івана Мазепи у напрямку від вул. Пантелеймонівська до вул. О. Мацієвського.

Рухаючись у вище вказаному напрямку, 18.11.2024 о 19 год. 42 хв.. ОСОБА_6 , наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожніми знаками 5.35.1, 5.35.2 та дорожньою розміткою 1.14.1 Правил дорожнього руху, розташованого біля будинку № 43 по вулиці Івана Мазепи у м. Чернігові, проявив неуважність, відволікся від керування транспортним засобом, відповідно, не стежив за дорожньою обстановкою, не реагував на її зміну, а саме появу у межах нерегульованого пішохідного переходу пішохода ОСОБА_11 , не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, у результаті чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_11 , яка перетинала проїзну частину дороги у межах нерегульованого пішохідного переходу зліва на право відносно напрямку руху автомобіля.

Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_12 отримала тілесні ушкодження у вигляді полі травми у виді; закритої черепно-мозкової травми - синця правої скроневої ділянки, крововиливу у м`які тканини голови лобно-тім`яно-скроневої ділянки справа та в правий скроневий м`яз, крововиливів під м`які мозкові оболонки випуклої поверхні правої півкулі головного мозку; закритої травми грудної клітки та хребта - переломів ребер по декільком анатомічним лініям, крововиливів у м`які тканини навколо переломів, розривів пристінкової плеври та тканини правої легені, гематораксу (близько 1,5 л червоної рідкої крові в плевральних порожнинах), розриву між першим та другим хребцями шийного відділу хребта; закритої травми живота - саден поперекової ділянки, крововиливів у м`які тканини, крововиливу у діафрагму, розривів печінки, крововиливу у паранефральну клітковину, гемоперитонеумц (рідка кров близько 200 мл у черевній порожнині); повного розриву правого крижово-клубового зчленування з багатоуламковим переломом суглобової поверхні клубової кістки, розриву нижньої третини лівого крижово-клубового зчленування, повного розриву лонного зчленування, повного перелому правої сідничної кістки, перелому тіла лівої малогомілкової кістки, синців та крововиливів м`яких тканин кінцівок, які в комплексі мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя та знаходиться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

Смерть ОСОБА_11 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 на місці події внаслідок масивної крововтрати, що виникла внаслідок отриманої політравми.

У даній дорожньо-транспортній пригоді водій ОСОБА_6 порушив вимоги п. 2.3 б (для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі), п. 18.1 (водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, що є причиною виникнення та настання даної дорожньо-транспортної пригоди і знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками, які наступили в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Враховуючи повне визнання обвинуваченим своєї вини, з урахуванням думки учасників судового провадження, переконавшись у добровільності визнання інкримінованих обставин, вірному розумінні ним суті обвинувачення та юридичних наслідків відмови від оспорювання інкримінованих у кримінальному провадженні обставин, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, судом не досліджувались докази щодо тих обставин, які ніким з учасників судового провадження не оспорювались.

У судовому засіданні було встановлено, що зміст цих обставин учасники судового провадження розуміють правильно, підтверджують добровільність своїх позицій та усвідомлюють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Так, будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_6 надав показання, за змістом яких визнав факт та обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди у час, місці та за обставин, зазначених в оголошеному в судовому засіданні обвинувальному акті. Повідомив, що має загальний стаж водія транспортного засобу з 1998. На час виникнення дорожньо-транспортної пригоди автомобіль перебував у справному технічному стані. Алкогольних напоїв чи інших психоактивних речовин він не вживав. На час дорожньо-транспортної пригоди рухався зі швидкістю орієнтовно 50 км/год в умовах поганого освітлення. Зіткнення із пішоходом відбулося 18.11.2024 біля нерегульованого пішохідного переходу, розташованого біля будинку № 43 по вулиці Івана Мазепи у м. Чернігові. У момент наближення до пішохідного переходу відволікся на проблискові маячки автомобіля поліції, та проявив неуважність. У цей момент відчув удар зіткнення з пішоходом. Перебуваючи у шоковому стані залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, однак був переконаний, що разом із потерпілою перебувала інша особа, і вважав що їй нададуть медичну допомогу. Після цього вирушив до себе додому, куди невдовзі прибули працівники поліції. ОСОБА_6 добровільно видав їм відеореєстратор власного автомобіля та був затриманий. У судовому засіданні попросив вибачення у потерпілого та засудив свою поведінку.

Заслухавши обвинуваченого та дослідивши окремі докази, основні процесуальні рішення у кримінальному провадженні та характеризуючи матеріали, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_6 в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_11 , тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Призначаючи покарання, суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. У відповідності до ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що покарання має бути необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно із ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданих збитків. При цьому, на переконання суду, поведінка обвинуваченого в судовому процесі та його посткримінальна поведінка на місці події та на стадії досудового розслідування дозволяє з сутнісної точки зору розцінювати її каяття саме як щире. Обставинами, що характеризують посткримінальну поведінку обвинуваченого є добровільне відшкодування завданої шкоди потерпілому у кримінальному провадженні (а.с. 108) у сумі 300 000 грн 00 коп, самостійний пошук обвинуваченим малолітніх дітей загиблої ОСОБА_11 (які проживають в іншій державі разом з батьком) та добровільне відшкодування шкоди у сумі 150 000 грн 00 коп також і цим особам. Обвинувачений під час судового розгляду кримінального провадження неодноразово засудив своє діяння, взяв на себе зобов`язання не допускати вчинення нових кримінальних правопорушень. Активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення виявилося в добровільній передачі відеореєстратора органу досудового розслідування та наданні правдивих показань щодо обставин кримінального правопорушення. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності до ст. 67 КК України, під час судового розгляду не встановлено.

Суд також враховує дані про особу обвинуваченого, зокрема що обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має міцні соціальні зв`язки є одруженим, має двох повнолітніх дітей, працює як само зайнята особа, за місцем проживання характеризується позитивно (а.с. 119-120), до адміністративної відповідальності не притягувався (а.с. 112 зворот), на обліку в психоневрологічному диспансері не перебуває.

За наведених обставин суд доходить висновку про необхідність призначення ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі у межах санкції частини 2 статті 286 КК України.

Водночас з огляду на наявність трьох пом`якшуючих покарання обставини, враховуючи висновок органу пробації, за змістом якого щодо обвинуваченого існує низький рівень імовірності вчинення нових кримінальних правопорушень (оцінюється в 0 (нуль) балів за висновком органу пробації) та можливість виправлення без ізоляції від суспільства, наявність в обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, суд дійшов висновку наявність підстав вважати, що можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства на даний час збережена, та з огляду на мету покарання, якою в силу ст. 50 КК України є не лише кара, але й виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, суд вважає за можливе із застосуванням положень статті 75 КК України звільнити засудженого від відбування покарання з випробуванням та з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, які є необхідними та достатніми для виправлення обвинуваченого.

Суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України саме таке покарання є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Дане покарання, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості та не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Заразом на переконання суду відсутні правові підстави для застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, з огляду на таке.

Згідно із частиною 1 статті 55 КК України позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю може бути призначене як основне покарання на строк від двох до п`яти років або як додаткове покарання на строк від одного до трьох років.

Суд не може не звернути увагу на те, що обвинувачений раніше до кримінальної або адміністративної відповідальності не притягався, тобто відсутні підстави вважати, що обвинувачений виявляє систематичне несерйозне ставлення до правил безпеки дорожнього руху, відповідально поставився до відшкодування збитків потерпілим, що на думку суду свідчить про усвідомлення ним наслідків вчиненого діяння та важливість дотримання вимог правил безпеки дорожнього руху.

А отже, суд не вбачає необхідності в застосуванні даного додаткового покарання.

З огляду на належну процесуальну поведінку обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження, суд вбачає підстави для зміни запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не був заявлений.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Арешт, накладений згідно з ухвалами слідчих суддів Новозаводського районного суду м. Чернігова від 20.11.2024 на майно, підлягає скасуванню, оскільки відпала потреба у застосуванні цього заходу.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні в сумі 9550 грн 80 коп, пов`язані з проведенням судових експертиз, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд

Ухвалив:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, і призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбуття покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Покласти на ОСОБА_6 передбачені ст. 76 КК України обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 9550 (дев`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят) грн 80 коп процесуальних витрат, пов`язаних з проведенням судових експертиз.

Запобіжний захід ОСОБА_6 змінити, застосувавши до обвинуваченого до набрання вироком законної сили запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною процесуально вмотивованою вимогою прокурора або суду у визначений ними час;

- не відлучатися за межі Чернігівської області без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

Строк дії покладених обов`язків визначити до набрання вироком законної сили.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що в разі невиконання покладених обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на прокурора, який представляє державне обвинувачення у кримінальному провадженні.

Арешт, накладений згідно ухвал слідчого судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 20.11.2024 та від 20.11.2024 скасувати, автомобіль марки VOLKSVAGEN TRANSPORTER д.н.з. НОМЕР_1 , відеореєстратор DOD F900LS з флеш носієм повернути власнику ОСОБА_13 , змиви з внутрішньої ручки водійських дверей та важелю КПП, чохол з керма, фрагменти лакофарбового покриття з кришки капоту залишити при матеріалах кримінального провадження.

Докази у кримінальному провадженні двоє кросівок трупу ОСОБА_11 повернути потерпілому, повторювач поворотів правої передньої блок-фари, ручний ліхтарик з батарейкою, фрагмент лакофарбового покриття білого кольору, фрагмент пластику ліхтарика чорного кольору YN-888, ручний ліхтарик, батрейку зберігати при матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд м. Чернігова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

Суддя ОСОБА_1