справа № 619/2019/25
провадження № 1-кп/619/350/25
ВИРОК

іменем України

03 липня 2025 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0000325 від 01.04.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Софіївка, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, тимчасово не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.1 ст.114-1, ч.3 ст.358 та ч.2 ст.28 ч.4 ст.358 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , будучи громадянином України, який проживає у житловому будинку АДРЕСА_1 , являючись студентом «Харківського фахового коледжу технологій та дизайну», не маючи постійного офіційного джерела доходу, визначив для себе вчинення злочинів, як джерела доходу та вчинив за попередньою змовою в групі осіб злочин проти основ національної безпеки України, пов`язаний з перешкоджанням законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, а також злочин проти авторитету органів державної влади, пов`язаний підробленням офіційного документу та використанням завідомо підробленого документу, за наступних обставин.

Так, 24.02.2022 російською федерацією (далі рф), державою-агресором, було першою застосовано збройну силу проти України і шляхом збройної агресії, із загрозою застосування зброї та України через державні кордони України в Автономній Республіці Крим, Харківській, Донецькій, Луганській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській її фактичним застосуванням, здійснено незаконне вторгнення на територію, інших областей та вчинено збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, що мають важливе народногосподарське та оборонне значення, та вчинили окупацію частин зазначеної території, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України з порушенням порядку, встановленого Конституцією України, яка триває до теперішнього часу та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

У відповідь на вказані дії держави-агресора 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, який в подальшому було неодноразово продовжено у встановленому законодавством України порядку.

Цього ж дня у зв`язку з військовою агресією рф проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України Президентом України видано указ № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», яким зокрема зобов`язано місцеві органи виконавчої влади у взаємодії з територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки (далі - ТЦК та СП) за участю органів місцевого самоврядування та із залученням підприємств, установ та організацій усіх форм власності, фізичних осіб - підприємців організувати та забезпечити в установленому порядку своєчасне оповіщення громадян, які призиваються на військову службу.

Строк проведення загальної мобілізації та дії воєнного стану неодноразово продовжувався Указами Президента України і триває дотепер.

Згідно п. п. 44-45 рішення Ради національної безпеки та оборони України від 14.09.2020, основним завданням у сфері воєнної безпеки є розвиток потенціалу стримування. Безумовним пріоритетом є боєздатні Збройні Сили України (далі - ЗСУ), підготовлений і вмотивований військовий резерв та ефективна територіальна оборона, які у поєднанні зі спроможностями інших органів сектору безпеки і оборони здатні завдати таких неприйнятних для противника втрат на землі, у повітрі, на морі та у кіберпросторі, що унеможливить реалізацію його агресивних намірів.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Збройні Сили України», Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності. Збройні Сили України забезпечують стримування збройної агресії проти України та відсіч їй, охорону повітряного простору держави та підводного простору у межах територіального моря України у випадках, визначених законом, беруть участь у заходах, спрямованих на боротьбу з тероризмом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя.

Відповідно до п. 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (далі - Положення), затвердженого Постановою КМУ від 23.02.2022 № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Пунктом 9 Положення передбачено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також облік громадян України, які уклали контракт добровольця територіальної оборони, ветеранів війни та військової служби, та інших осіб, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»; оформлюють та видають військово-облікові документи призовникам, військовозобов`язаним та резервістам; взаємодіють з місцевими держадміністраціями, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування з питань військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час; здійснюють заходи оповіщення та призову громадян (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ та Служби зовнішньої розвідки): на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (зарахованих до військового оперативного резерву); на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку); надають командирам військових частин інформацію про військовозобов`язаних, які перебувають на військовому обліку, з метою добору громадян для проходження служби у військовому резерві та військової служби за контрактом; розробляють плани проведення мобілізації людських і транспортних ресурсів, удосконалення системи оповіщення, збору та поставки зазначених мобілізаційних ресурсів на відповідній території; ведуть на відповідній території облік підприємств, які залучаються до виконання мобілізаційних завдань, а також облік людських і транспортних ресурсів, призначених для задоволення потреб оборони держави; беруть у межах своїх повноважень участь у здійсненні контролю за виконанням мобілізаційних заходів у місцевих держадміністраціях, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, а також на підприємствах, здійснюють заходи, спрямовані на задоволення потреб Збройних Сил, інших військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення, Держспецзв`язку у людських і транспортних ресурсах, а також забезпечують виконання інших покладених на них завдань.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Згідно п. 5 ст. 22 вказаного Закону призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади.

Пунктами 1, 3 цієї ж статті Закону зобов`язано громадян з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період; під час мобілізації з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин.

Пунктом 2 ст. 26 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено настання відповідальності громадян за невиконання своїх обов`язків щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Згідно ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, а жіночої статі - також за відповідною фаховою підготовкою, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством. Громадяни проходять військову службу, службу у військовому резерві та виконують військовий обов`язок у запасі відповідно до законодавства.

Громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень про приписку до призовних дільниць, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

У ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачені випадки відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, в тому числі п. 3. Призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають також:

1) здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту», а також докторанти та особи, зараховані на навчання до інтернатури.

В той же час ОСОБА_5 , являючись студентом «Харківського фахового коледжу технологій та дизайну», був знайомий з ОСОБА_6 , якому довів до відому достовірну інформацію щодо процедури вступу до вищезазначеного навчального закладу та можливість отримати в подальшому права на відстрочку від мобілізації.

У свою чергу ОСОБА_6 , будучи обізнаним про те, що діяльність територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, як в Україні, так і в м. Харкові та області, по здійсненню мобілізаційних заходів викликала широкий резонанс у суспільстві, в тому числі і серед осіб, які мають намір ухилитися від мобілізації або не виявляють бажання бути призваними на військову службу, розуміючи вказані вище положення чинного законодавства України, умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вирішив вчинити дії спрямовані на створення реальних перешкод законній діяльності Збройним Силам України та іншим військовим формуванням, в частині їх обов`язку з підтримання належної мобілізаційної готовності, тобто сприяння особам призовного віку ухиленню від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, шляхом забезпечення формального влаштування вказаних осіб до навчального закладу та отримання внаслідок цього відповідних документів, що надають право на відстрочку від мобілізації.

При цьому, ОСОБА_6 , не маючи патріотичних переконань, у ситуації, що склалася та з особистих інтересів і вигоди, оцінивши обстановку в умовах особливого стану, розуміючи складність вчинення задуманих протиправних дій вирішив залучити до вищезазначеної злочинної діяльності раніше йому знайомого ОСОБА_5 , який, переслідуючи корисливий мотив виказав зацікавленість у здійсненні вказаної діяльності.

В подальшому, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки здійснення даних злочинних дій, та бажаючи їх настання, переслідуючи власну цинічну мету отримання грошової винагороди, ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_6 у період липня 2024 року (більш точний період часу в ході досудового розслідування не встановлено) за невстановлених обставин, розробили злочинну схему «ухилення» від мобілізації.

В той же час слідчим відділом СБ України в Харківській області в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000781 від 03.07.2024, починаючи з 25 липня 2024 року у відношенні ОСОБА_6 та інших співучасників злочинної групи почали проводитися негласні слідчі (розшукові) дії, а громадянин ОСОБА_7 розпочав діяти під контролем правоохоронного органу.

Надалі ОСОБА_6 25.07.2024, втілюючи в життя реалізацію спільного кримінального протиправного умислу, запропонував ОСОБА_5 за грошову винагороду забезпечити формальний вступ до «Харківського фахового коледжу технологій та дизайну» громадянина України ОСОБА_7 та надав ОСОБА_5 електронні копії документів щодо останнього, додатково зазначивши, про неможливість оновлення даних в системі «Резерв+» та отримання витягу щодо ОСОБА_7 . Того ж дня, в ході телефонної розмови, ОСОБА_5 погодився на пропозицію ОСОБА_6 та зазначив, що можливість вступу до «Харківського фахового коледжу технологій та дизайну» ОСОБА_7 наявна, а також повідомив, що питання оновлення військово-облікових даних також можливо буде вирішити.

Разом з цим, продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, 26.07.2024 ОСОБА_6 , знаходячись у невстановленому в ході досудового розслідування місці, передав ОСОБА_5 паперові копії документів щодо ОСОБА_7 для організації процедури вступу останнього до вказаного навчального закладу. В той же час ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_6 , що для реєстрації електронного кабінету вступника, потрібно надати адресу електронної пошти ОСОБА_7 , а також його номер телефону. Того ж дня ОСОБА_6 переслав вищезазначену інформацію ОСОБА_5 .

Крім того, ОСОБА_5 у період з 26 липня по 08 серпня 2024 року (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), усвідомлюючи що для організації вступу ОСОБА_7 до «Харківського фахового коледжу технологій та дизайну», останньому необхідно оновити військово-облікові дані, та надати відповідні документи, звернувся до невстановленої на даний час особи, та передав необхідну інформацію щодо ОСОБА_7 з метою підроблення документу, який посвідчує перебування вказаної особи на військовому обліку, а саме «витягу з єдиного державного реєстру призовників військовозобов`язаних та резервістів».

В подальшому, у вищезазначений період часу, невстановлена слідством особа, здійснила виготовлення підробленого документу, а саме електронної копії «витягу з єдиного державного реєстру призовників військовозобов`язаних та резервістів №2132» щодо ОСОБА_7 .. Так було виготовлено електронну копію вказаного витягу за відповідною формою, накладено на електронну копію печатку та підпис від імені відповідної посадової особи центру надання адміністративних послуг м. Харкова.

Разом з цим, у період з 26 липня по 08 серпня 2024 року, ОСОБА_5 отримав від невстановленої слідством особи, електронну копію «витягу з єдиного державного реєстру призовників військовозобов`язаних та резервістів №2132» щодо ОСОБА_7 , з метою подальшого використання даного підробленого документу в ході оформлення вступу до «Харківського фахового коледжу технологій та дизайну», за що сплатив виробнику підробки грошову винагороду в сумі 300 грн.

Продовжуючи реалізацію злочинного умислу, ОСОБА_5 під час подання документів на вступ ОСОБА_7 до «Харківського фахового коледжу технологій та дизайну», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Данилевського, 3, серед інших документів надав завідомо підроблений документ, а саме: електронну копію «витягу з єдиного державного реєстру призовників військовозобов`язаних та резервістів №2132» щодо ОСОБА_7

08.08.2024, ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_6 , що вступ ОСОБА_7 до «Харківського фахового коледжу технологій та дизайну» пройшов успішно, а також повідомив про необхідність здійснення сплати за навчання ОСОБА_7 та надав необхідні для цього реквізити.

Наступного дня, 09.08.2024 ОСОБА_6 надіслав ОСОБА_5 фото квитанції про переказ грошових коштів за навчання ОСОБА_7 , яку було надано останнім до навчального закладу.

Також, 12.08.2024 ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_6 , що довідка про здобувача освіти стосовно вступу ОСОБА_7 до «Харківського фахового коледжу технологій та дизайну» готова та того ж дня забрав її та передав ОСОБА_6 за що отримав від останнього грошову винагороду в сумі 4000 грн.

13.08.2024 ОСОБА_6 , використовуючи можливості ТОВ «Нова пошта», здійснив поштове відправлення на адресу поштового відділення № 96 у м. Харкові. У даному поштовому відправленні містився аркуш паперу, а саме - Довідка про здобувача освіти №181073 за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якій зазначено, що він являється студентом денної форми освіти за ступенем/рівнем освіти - фаховий молодший бакалавр, в закладі «Харківській фаховий коледж технологій та дизайну» за спеціальністю - технології легкої промисловості, дата початку здобуття освіти - 01.09.2024, дата завершення здобуття освіти - 30.06.2027, номер наказу про зарахування 2-330, дата наказу про зарахування - 09.08.2024.

Разом з цим, 30.08.2024, ОСОБА_7 за сприяння ОСОБА_6 на підставі наявної довідки про вступ до «Харківського фахового коледжу технологій та дизайну», отримав поштове відправлення у відділенні поштового оператора ТОВ «Нова Пошта» у м. Дергачі з номером ТТН 0830. Відправником посилки зазначений « ОСОБА_8 м. Харків, відділення №27, номер телефону НОМЕР_1 ». У зазначеному поштовому відправленні містилась Довідка №15/3/1242 від 23.08.2024 р., видана ОСОБА_7 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на строк до 10 листопада 2024 року, підписана Начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковником ОСОБА_9 та скріплена відтиском гербової печатки.

Також, 20.09.2024 у ОСОБА_7 в мобільному застосунку «Резерв +», авторизованому на його ім`я, на головному екрані з`явились відомості щодо Військово-облікового документу, де зазначено наступну інформацію: «Дані уточнено вчасно. Дата народження: 15.11.1986 Відстрочка до: 10.11.2024 Документ оновлено о 15:09 20.09.2024 Військовозобов`язаний ОСОБА_10 ».

У підсумку ОСОБА_5 спільно, за попередньою змовою з ОСОБА_6 у зазначений вище період часу вчинив кримінально карані дії, спрямовані на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань, основними складовими взаємозв`язаними ознаками та мотивами якого є: - спеціальний антидержавницький мотив, пов`язаний з вчиненням діяння, обумовленим бажанням незаконної наживи та особистого збагачення на шкоду державним інтересам України; - мета - підрив обороноздатності України в особливий період; - вчинення злочину в особливий період, який згідно зі ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» настав з моменту оголошення рішення про мобілізацію та з моменту введення воєнного стану в Україні 24.02.2022; - вчинення злочину групою осіб, за попередньою змовою між собою, які заздалегідь, до початку кримінального правопорушення, домовилися про спільне його вчинення, тобто, до моменту виконання його об`єктивної сторони; - вчинення злочину у виді простої співучасті, так як співучасники злочину безпосередньо виконали його об`єктивну сторону, тобто є виконавцями злочину; - спільні дії співучасників, в ході яких вони спиралися один на одного, а між їхніми діями наявний причинний зв`язок, при цьому кожен із них окремо, але з урахуванням обізнаності іншого та за спільним корисливим умислом і мотивом, вчинили діяння, пов`язані з перешкоджанням законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період; - усвідомленість співучасників того, що спільними діями вони вчинили злочин, бажали цього та свідомо допускали настання суспільно небезпечних наслідків; - умисне перешкоджання діяльності територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, які є органами військового управління, що забезпечують армію кваліфікованими кадрами, шляхом призову громадян на військову службу на виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації в особливий період людських і транспортних ресурсів на відповідній території, що передбачено п. 1 «Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154; - умисні дії, спрямовані на перешкоджання законній діяльності територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки свідчать про протиправне злочинне діяння проти основ національної безпеки України.

Крім того, ОСОБА_5 у період з 26 липня по 08 серпня 2024 року в ході протиправної, злочинної діяльності, спрямованої на безпосереднє виконання у співучасті з іншими суб`єктами злочину, пов`язаної з перешкоджанням законній діяльності територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, вчинив підроблення офіційних документів за попередньою змовою групою осіб за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 , перебуваючи у попередній змові зі своїм знайомим ОСОБА_6 щодо вчинення діянь, спрямованих на створення реальних перешкод законній діяльності Збройним Силам України та іншим військовим формуванням, в частині їх обов`язку з підтримання належної мобілізаційної готовності, тобто сприяння особам призовного віку ухиленню від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, шляхом забезпечення формального влаштування вказаних осіб до навчального закладу та отримання внаслідок цього відповідних документів, що надають право на відстрочку від мобілізації, 25.07.2024 отримав від останнього пропозицію за грошову винагороду забезпечити формальний вступ до «Харківського фахового коледжу технологій та дизайну» громадянина України ОСОБА_7 . При цьому ОСОБА_6 надав ОСОБА_5 електронні копії документів щодо ОСОБА_7 , додатково зазначивши, про неможливість оновлення даних в системі «Резерв+» та отримання витягу щодо останнього.

Того ж дня, в ході телефонної розмови, ОСОБА_5 погодився на пропозицію ОСОБА_6 та зазначив, що можливість вступу до «Харківського фахового коледжу технологій та дизайну» ОСОБА_7 наявна, а також повідомив, що питання оновлення військово-облікових даних також можливо буде вирішити.

Таким чином, ОСОБА_5 своїм умисним волевиявленням підтвердив наявність у нього виникнення прямого умислу на вчинення протиправного злочинного діяння, спрямованого на підроблення офіційного документу за попередньою змовою групою осіб.

В подальшому ОСОБА_5 на виконання злочинної змови з ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання щодо перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань, в особливий період, шляхом забезпечення формального влаштування осіб до навчального закладу та отримання внаслідок цього відповідних документів, що надають право на відстрочку від мобілізації, будучи достовірно обізнаним про законний порядок та процедуру вступу осіб до «Харківського фахового коледжу технологій та дизайну», у період з 26 липня по 08 серпня 2024 року (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), розуміючи що для організації вступу громадянина ОСОБА_7 до «Харківського фахового коледжу технологій та дизайну» останньому необхідно оновити військово-облікові дані та надати відповідні документи, звернувся до невстановленої на даний час особи, якій передав необхідну інформацію про ОСОБА_7 з метою підроблення документу, який посвідчує перебування останнього на військовому обліку, а саме «витягу з єдиного державного реєстру призовників військовозобов`язаних та резервістів».

В свою чергу у вищезазначений період часу невстановлена слідством особа, діючи в інтересах ОСОБА_5 , здійснила виготовлення підробленого документу, а саме електронної копії «витягу з єдиного державного реєстру призовників військовозобов`язаних та резервістів №2132» щодо ОСОБА_7 , тобто виготовила електронну копію вказаного витягу за відповідною формою, наклала на електронну копію печатку та підпис від імені відповідної посадової особи центру надання адміністративних послуг м. Харкова.

На початку серпня, але не пізніше 08.08.2024 (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_5 отримав від невстановленої слідством особи підроблену електронну копію «витягу з єдиного державного реєстру призовників військовозобов`язаних та резервістів №2132» щодо ОСОБА_7 за що сплатив виробнику підробки грошову винагороду в сумі 300 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 у групі з ОСОБА_6 та з не встановленою органом досудового розслідування особою здійснили спільно всі дії, які вважали за необхідне для доведення до кінця злочину, пов`язаного з підробленням офіційного документу, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

У підсумку ОСОБА_5 спільно, за попередньою змовою з іншими особами, у зазначений вище період часу вчинив кримінально карані дії, пов`язані з підробленням офіційного документу, основними складовими взаємопов`язаними ознаками та мотивами якого є: - корисливий мотив з метою незаконного збагачення; - вчинення злочину групою осіб, за попередньою змовою між собою, оскільки була домовленість про спільне вчинення кримінального правопорушення заздалегідь, тобто, мала місце наявність згоди щодо його вчинення до моменту виконання його об`єктивної сторони; - вчинення злочину у виді складної форми співучасті, так як вона полягала у розподілі ролей, тобто наявна різнорідність діянь співучасників; - спільні дії співучасників, в ході яких вони спиралися один на одного, а між їхніми діями наявний причинний зв`язок; - усвідомленість співучасників того, що спільними діями вони вчинили злочин, бажали та свідомо допускали настання суспільно небезпечних наслідків; - спрямованість всіх дій, пов`язаних з підробленням електронної копії «витягу з єдиного державного реєстру призовників військовозобов`язаних та резервістів №2132», і не приховане бажання цього, характеризуються його усвідомленістю того, що він в умовах воєнного стану вчинив дії, спрямовані проти авторитету органів державної влади.

Надалі ОСОБА_5 в ході здійснюваної ним у період з 26 липня по 08 серпня 2024 року протиправної, злочинної діяльності, спрямованої на безпосереднє виконання у співучасті з іншими суб`єктами злочину, пов`язаної з перешкоджанням законній діяльності територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, вчинив безпосереднє виконання у співучасті з іншими суб`єктами використання завідомо підробленого документа за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 , перебуваючи у злочинній змові з ОСОБА_6 щодо підробки з метою подальшого використання документу на ім`я ОСОБА_7 , не пізніше 08.08.2024 (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), отримав від невстановленої слідством особи підроблену електронну копію «витягу з єдиного державного реєстру призовників військовозобов`язаних та резервістів №2132» щодо ОСОБА_7 та, сплативши за це виготовлювачу підробки грошову винагороду в сумі 300 грн., вирішив, як було заздалегідь обумовлено з іншим співучасником змови ОСОБА_6 , надати зазначений документ до «Харківського фахового коледжу технологій та дизайну», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Данилевського, 3.

Реалізуючи спільний злочинний задум, ОСОБА_5 , діючи узгоджено, за попередньою змовою з ОСОБА_6 , зі злочинним умислом, спрямованим на використання завідомо підробленого документу, приблизно 08.08.2024 безпосередньо надав разом з іншими документами на вступ підроблений невстановленою органом досудового розслідування особою невідповідний дійсності документ, а саме: електронну копію «витягу з єдиного державного реєстру призовників військовозобов`язаних та резервістів №2132» щодо ОСОБА_7 до «Харківського фахового коледжу технологій та дизайну».

Таким чином, ОСОБА_5 виконав усі необхідні дії, які вважав за необхідне, для доведення до кінця безпосереднього виконання у співучасті з іншим суб`єктом здійснення використання вищевказаного завідомо підробленого документу.

В подальшому 12.08.2024 ОСОБА_5 отримав документ, а саме: довідку про здобувача освіти №181073 за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якій зазначено, що той являється студентом денної форми освіти за ступенем/рівнем освіти - фаховий молодший бакалавр, в закладі «Харківській фаховий коледж технологій та дизайну» за спеціальністю - технології легкої промисловості, дата початку здобуття освіти - 01.09.2024, дата завершення здобуття освіти - 30.06.2027, номер наказу про зарахування 2-330, дата наказу про зарахування - 09.08.2024.

Також, 12.08.2024 ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_6 , що довідка про здобувача освіти стосовно вступу ОСОБА_7 до «Харківського фахового коледжу технологій та дизайну» готова та того ж дня забрав її та передав ОСОБА_6 за що отримав від останнього грошову винагороду в сумі 4000 грн.

Після цього на підставі отриманої довідки про вступ до «Харківського фахового коледжу технологій та дизайну», ОСОБА_7 було отримано «довідку №15/3/1242 від 23.08.2024 р.» про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на строк до 10 листопада 2024 року, видану начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У підсумку ОСОБА_5 спільно, за попередньою змовою з ОСОБА_6 , у зазначений вище період часу вчинив кримінально карані дії, пов`язані використанням завідомо підробленого документу, основними складовими взаємопов`язаними ознаками та мотивами якого є: - корисливий мотив з метою незаконного збагачення; - вчинення злочину групою осіб, за попередньою змовою між собою, оскільки була домовленість про спільне вчинення кримінального правопорушення заздалегідь, тобто, мала місце наявність згоди щодо його вчинення до моменту виконання його об`єктивної сторони; - вчинення злочину у виді простої співучасті, так як співучасники злочину безпосередньо виконали його об`єктивну сторону, тобто є виконавцями злочину; - спільні дії співучасників, в ході яких вони спиралися один на одного, а між їхніми діями наявний причинний зв`язок; - усвідомленість співучасників того, що спільними діями вони вчинили злочин, бажали та свідомо допускали настання суспільно небезпечних наслідків; - спрямованість всіх дій, пов`язаних з використанням завідомо підробленої електронної копії «витягу з єдиного державного реєстру призовників військовозобов`язаних та резервістів №2132» і не приховане бажання цього, характеризуються його усвідомленістю того, що він в умовах воєнного стану вчинив дії, спрямовані проти авторитету органів державної влади.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_5 як: - перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, вчинене у групі осіб за попередньою змовою, тобто за ч.2 ст.28 ч.1 ст.114-1 КК України; - підроблення офіційного документу, який видається та посвідчується установою, і який звільняє від обов`язків, з метою використання його іншою особою та збуту такого документа, вчинене за попередньою змовою групою осіб, тобто за ч. 3 ст. 358 КК України; - використання завідомо підробленого документу, вчинене за попередньою змовою групою осіб, тобто за ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК України.

Під час досудового розслідування між прокурором у кримінальному провадженні - старшим групи прокурорів у кримінальному провадженні - заступником начальника відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 , який, на підставі ст. 37 КПК України, наділений повноваженнями прокурора у кримінальному провадженні №0000325 від 01.04.2025 та підозрюваним ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за участю захисника - ОСОБА_4 (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ХВ №002353) яка діє на підставі договору про надання правової допомоги серія від 04.11.2024, укладено угоду про визнання винуватості.

За умовами угоди про визнання винуватості, ОСОБА_5 під час досудового розслідування беззастережно визнав свою винуватість в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 358 та ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК України та надав покази, які сприяли розкриттю інкримінованих йому правопорушень та встановленню осіб, причетних до вказаного злочину, і зобов`язується: а)беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні; б)сприяти розслідуванню кримінального провадження у встановленні обставин по виявленню та припиненню інших відомих йому подібних кримінальних правопорушень; в)давати покази у судовому засіданні, про відомі йому обставини в обсязі підозри щодо інших учасників кримінального правопорушення.

Крім того, сторони узгодили, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 буде призначене покарання за ч.3 ст.358 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки, за ч.2 ст.28, ч.4 ст.358 КК України у вигляді штрафу 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, за ч.2 ст.28, ч.1 ст.114-1 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 70 КК України визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на 5 років, з урахуванням особи підозрюваного, наявності щирого каяття та активного сприяння розкриттю злочину у якому підозрюється із застосуванням положення ст. ст. 75, 76 КК України - звільнити ОСОБА_5 від відбування основного (позбавлення волі) покарання з визначенням судом тривалості іспитового строку та обов`язків, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням.

В судовому засідання прокурор ОСОБА_3 підтримав угоду про визнання винуватості та просив її задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтвердив свою згоду на укладення угоди про визнання винуватості та просив її задовольнити.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні також просила затвердити укладену угоду.

Розглянувши питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч. 4. ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 , захисник та прокурор, кожен окремо, підтвердили суду, що угода про визнання винуватості між ними укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угодах.

Зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України та положенням закону, правова кваліфікація злочину є правильною, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зобов`язання взяті за угодою обвинуваченим можуть бути виконані повністю, наявні фактичні підстави для визнання винуватості.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінально-процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Судом не встановлені підстави для відмови у затвердженні угоди, що передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України.

Отже, своїми діями ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України, тобто перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, вчинене у групі осіб за попередньою змовою; ч. 3 ст. 358 КК України, тобто підроблення офіційного документу, який видається та посвідчується установою, і який звільняє від обов`язків, з метою використання його іншою особою та збуту такого документа, вчинене за попередньою змовою групою осіб; ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документу, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Також при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує, кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачений визнав себе винуватим, а саме, передбачене ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України, згідно ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, передбачені ч. 3 ст. 358 та ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК України, відносяться до нетяжкого злочину та кримінального проступку відповідно.

При цьому, щире каяття ОСОБА_5 , активне сприяння розкриттю злочину, визнаються обставинами, що пом`якшують його покарання.

Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого є вчинення кримінальних правопорушень за попередньою змовою групою осіб.

Вивченням відомостей про особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він не судимий, на обліку у лікаря психіатра і нарколога не перебуває.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості та призначення погодженого покарання.

Загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування. Завданням такої форми є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду й розміру, він ураховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Враховуючи характер суспільно-небезпечного діяння, відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , можливість виправлення без відбування покарання, суд дійшов висновку про звільнення від відбування покарання з іспитовим строком та застосовує ст. 75 КК України. На період іспитового строку суд покладає на нього обов`язки, передбачені ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст.76 КК України.

У судовому засіданні прокурор просив повернути ОСОБА_5 вилучений у нього мобільний телефон iPhone 11, imei: НОМЕР_2 , з сім-картою в ньому з номером мобільного телефону НОМЕР_3 .

Так, ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 26 листопада 2024 року (справа № 953/7913/24, провадження № 1-кс/953/8618/24) було накладено арешт на мобільний телефон iPhone 11, imei: НОМЕР_2 , з сім-картою в ньому з номером мобільного телефону НОМЕР_3 .

З огляду на зазначене та з урахуванням обставин справи арешт вказаного прокурором майна підлягає скасуванню та поверненню відповідному власнику.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 314 ч. 3 п. 1, 368-371, 373-376, 392, 395, 474, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, яка укладена 30.05.2025 року між прокурором у кримінальному провадженні - старшим групи прокурорів у кримінальному провадженні - заступником начальника відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 , який, на підставі ст. 37 КПК України, наділений повноваженнями прокурора у кримінальному провадженні №0000325 від 01.04.2025 та підозрюваним ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за участю захисника - ОСОБА_4 (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ХВ №002353) яка діє на підставі договору про надання правової допомоги серія від 04.11.2024.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років;

- за ч. 3 ст. 358 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки;

- за ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_5 визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 , звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 3 (три) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності зі ст. 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Арешт майна, в частині накладення арешту на мобільний телефон iPhone 11, який належить ОСОБА_5 imei: НОМЕР_2 , з сім-картою в ньому з номером мобільного телефону НОМЕР_3 , застосований відповідно до ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 26 листопада 2024 року (справа № 953/7913/24, провадження № 1-кс/953/8618/24) - скасувати.

Речовий докази по справі: мобільний телефон iPhone 11, imei: НОМЕР_2 , з сім-картою в ньому з номером мобільного телефону НОМЕР_3 , повернути ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржено з підстав, зазначених в ч. 4 ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а ОСОБА_11 - з моменту вручення йому копії судового рішення.

Згідно з ч. 4 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: 1) обвинуваченим, його захисником, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; 2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст.476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя ОСОБА_1