ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2025 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

підозрюваного (відеоконференція) ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 30 червня 2025 року про застосування запобіжного заходу щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Козятин Вінницької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 332 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 30 червня 2025 року задоволено клопотання слідчого, яке погоджене з прокурором та відносно підозрюваного ОСОБА_6 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор» на строк до 25 серпня 2025 року, без визначення розміру застави.

На таке судове рішення захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу в якій вважає оскаржувану ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, прийнятою із порушенням норм процесуального права.

Вважає, що підозра ОСОБА_6 є необґрунтованою, зокрема через відсутність в матеріалах клопотання CV-дисків із аудіо записами.

Стверджує, що за відсутності обґрунтованої підозри, особу не може бути взято під варту.

ЄУНСС: 727/7915/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_9

НП: 11-сс/822/176/25 Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Вказує, що слідчий суддя не надав оцінку наявним у клопотанні доказам на предмет допустимості чи недопустимості, чим порушив права підозрюваного.

Зазначає, що під час судового розгляду не було надано оригіналів матеріалів справи з можливістю ознайомлення з ними іншим сторонам кримінального провадження.

Звертає увагу, що слідчим суддею не було допитано свідків судовому засіданні та наявні в матеріалах справи протоколи були в копіях та без підписів.

Вважає, що застосований щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід є надто суворим.

Звертає увагу на те, що ОСОБА_6 має проблеми зі здоров`ям, має на утриманні неповнолітніх дітей, є підприємцем, інвалідом другої групи, має позитивну характеристику, та щодо нього наявна письмова згоду військової частини про проходження ОСОБА_6 військової служби.

Вказує, що ОСОБА_6 не має наміру переховуватись від досудового розслідування та суду, добровільно надав доступ до речей і приміщень, а також добровільно був доправлений до СБУ м. Чернівці та не чинив жодного спротиву.

Просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді, прийняти нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід не пов`язаний із обмеження волі.

Також, захисник ОСОБА_8 подала клопотання по поновлення строку на апеляційне оскарження.

Заслухавши доповідь судді, думку підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляційну скаргу, доводи прокурора ОСОБА_5 про відсутність підстав для скасування судового рішення, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Оскільки строк на апеляційне оскарження не був пропущений, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає розгляду.

Перевіряючи оскаржувану ухвалу слідчого судді, колегія суддів встановила наступне.

Згідно положень ст.177 КПК України запобіжні заходи застосовуються за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, зокрема, переховуватись від органів досудового розслідування чи суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою ст. 177 КПК України.

Відповідно до п.4 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Апеляційним судом встановлено, що 27.02.2025 року до ЄРДР внесено відомості №0000040 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, а 08.04.2025 року за ч.3 ст. 332 КК України.

28.06.2025 року ОСОБА_6 затримано в порядку п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України.

29.06.2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1 та ч. 3 ст. 332 КК України.

За підозрою, ОСОБА_10 спільно з громадянином України ОСОБА_6 та іншими особами, за грошову винагороду, організували протиправний механізм, пов`язаний із незаконними діями, направленими на зрив мобілізації та сприяння ухиленню громадян України від проходження військової служби, шляхом здійснення незаконного переправлення осіб чоловічої статі віком від 18 до 60 років за межі України, тобто перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань із корисливих мотивів в умовах дії правового режиму воєнного стану.

Зазначена протиправна діяльність полягає у наданні допомоги та фактичному викраденні військовозобов`язаних та військовослужбовців ЗС України з військових частин, місць проведення зборів, полігонів, сприянні незаконному переправленню військовозобов`язаних осіб через державний кордон України, в т.ч. осіб, які знаходяться у розшуку правоохоронних органів як особи, які самовільно залишили місця проходження військової служби або злісно ухиляються від її проходження, що в подальшому підриває авторитет ЗС України та інших військових формувань та призводить до зриву мобілізаційного плану в умовах дії правового режиму воєнного стану.

ОСОБА_10 не пізніше 20.05.2025 усвідомлюючи, що для реалізації злочинного плану необхідні додаткові сили та засоби для усунення перешкод, переслідуючи при цьому корисливі мотиви, залучив ОСОБА_6 , визначивши його перевізником, який забезпечить доставку військовослужбовця ОСОБА_11 до Чернівецької області, з метою подальшого переміщення через державний кордон поза встановлених пунктів пропуску. У зв`язку з тим, що ОСОБА_11 є військовослужбовцем, який за допомогою ОСОБА_10 покинув військову частину, як залучений до протиправної діяльності водій ОСОБА_6 повинен забезпечити обхід встановлених стаціонарних блок-постів, які будуть розміщуватись по маршруту.

21.05.2025 о 06 год. 54 хв. на виконання раніше визначеної ОСОБА_10 ролі, ОСОБА_6 використовуючи транспортний засіб марки «Ford Fusion», д.р.н.з. НОМЕР_1 прибув за адресою: АДРЕСА_2 , де на нього очікував ОСОБА_11 . На початку руху автомобіля, ОСОБА_6 одразу поцікавився у ОСОБА_11 чи має він з собою військово-облікові документи, отримавши у відповідь, що у нього в наявності тільки паспорт громадянина України.

Так, рухаючись по маршруту Київ-Чернівці, ОСОБА_6 телефонував ОСОБА_10 та звітував про їх переміщення. Крім того, повідомив ОСОБА_11 про необхідність пішого обходу лісистою місцевістю стаціонарного блок-посту розташованого на кордоні між Тернопільською та Чернівецькою областями, у зв`язку з неможливістю його безпечного проїзду автомобілем. Того ж дня, о 8 год. 51 хв., ОСОБА_6 , з використанням месенджеру «WhatsApp», надіслав ОСОБА_11 фотозображення карти з попередньо нанесеним маршрутом обходу лісистою місцевістю в районі с. Звенячин Чернівецької області встановленого там стаціонарного блок-посту.

Близько 14 год. 19 хв. того ж дня ОСОБА_6 та ОСОБА_11 зупинились неподалік місця розташування блокпосту на перетині Чернівецької та Тернопільської областей, з метою подальшого обходу ОСОБА_11 блокпосту у пішому порядку. Надавши ОСОБА_11 поради та інструкції стосовно маршруту його пересування, ОСОБА_6 повідомив про необхідність увімкнення передачі йому геоданих в месенджері «WhatsApp», з метою відстеження руху ОСОБА_11 та координації його пересування. Дотримуючись наданих ОСОБА_6 вказівок ОСОБА_11 о 14 год. 57 хв. обійшов лісистою місцевістю встановлений стаціонарний блок-пост, розташований на території кордону Тернопільської та Чернівецької областей та прибув на попередньо визначене ОСОБА_12 місце.

Бажаючи довести злочинні наміри до завершення, переслідуючи корисливі мотиви, 21.05.2025 о 15 год. 30 хв., ОСОБА_6 , за попередньою змовою із ОСОБА_10 , усвідомлюючи, що розроблений ним злочинний план та його безпосередня реалізація може створити умови, за яких його злочинні наміри можуть бути викриті правоохоронними органами, з метою мінімізації/унеможливлення його викриття, використовуючи транспортний засіб «Ford Fusion», д.р.н.з. НОМЕР_1 , доставив ОСОБА_11 до готелю під назвою «М-готелю», розташованого за адресою: АДРЕСА_3 . Забронювавши та оплативши номер у вказаному готелі, повернувшись до зазначеного вище автомобіля ОСОБА_11 передав ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 500 (п`ятсот) доларів США.

Пробувши у вказаному готелі декілька днів, ОСОБА_11 , не маючи зв`язку з ОСОБА_10 перемістився до іншого готельного комплексу під назвою «Джокер», розташованому за адресою: вул. Залозецького, буд. 97, м. Чернівці, Чернівецької області та очікував на дзвінок ОСОБА_10 для подальшого узгодження його дій.

Надалі, 24.05.2025 ОСОБА_10 використовуючи месенджер «WhatsApp» (номер мобільного оператору стільникового зв`язку НОМЕР_2 , позначений як « ОСОБА_13 ») зателефонував ОСОБА_11 та повідомив, що його переміщення через державний кордон поза встановлених пунктів пропуску буде відбуватись через декілька днів.

В період часу з 24.05.2025 по 31.05.2025 ОСОБА_10 неодноразово телефонував ОСОБА_11 з використанням месенджеру «WhatsApp» з різних номерів операторів стільникового зв`язку та повідомляв про час та місце відправки останнього через державний кордон, спосіб оплати, який буде відбуватися через пункт обміну валют, розташований на території м. Чернівці, також зазначав про необхідність очищення історії спілкування з ОСОБА_10 , з метою конспірування власної протиправної діяльності.

Надалі, 31.05.2025 військовослужбовець ОСОБА_11 , виконуючи вказівки та поради ОСОБА_10 , здійснив рух по надісланим геопозиціям в сторону державного кордону України з Республікою Румунія та о 18 год. 23 хв. повідомив останньому, що пройшов по заданому маршруту та знаходиться на відкритій ділянці місцевості. ОСОБА_10 зорієнтував ОСОБА_11 щодо його місця розташування та привітав з знаходженням на території Республіки Румунія. Після чого, надав ОСОБА_11 вказівку рухатися далі та прослідувати до правоохоронних органів Республіки Румунія. Також, ОСОБА_10 додатково проінструктував ОСОБА_11 щодо поведінки з правоохоронцями Республіки Румунія, надав вказівку очистити з ним історію спілкування та з метою унеможливлення припинення організованої ОСОБА_10 протиправної діяльності, щодо переміщення військовозобов`язаних осіб через державний кордон України, наказав надати недостовірні відомості щодо місця перетину ним державного кордону.

Слідчий суддя правильно вказав, що надані стороною обвинувачення докази є достатніми на даний час для висновку про обґрунтованість підозри.

Зокрема, обґрунтованість підозри підтверджується: витягом з ЄРДР (а.с. 10-11), рапортом старшого оперуповноваженого ОСОБА_14 (а.с. 12-13), рапортом про виявлення кримінального правопорушення (а.с 14), протоколом затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину від 28 червня 2025 року (а.с. 21-25), протоколом про хід і результати негласної слідчої (розшукової) дії контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 12 червня 2025 року (а.с. 54-79), протоколом за результатами проведення негласної слідчої дії «аудіо, відеоконтроль особи» від 12 червня 2025 року (а.с.80-120), протоколом допиту свідка ОСОБА_11 з стенограмою (а.с. 121-137), протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02 червня 2025 року (а.с. 138-139), та іншими матеріалами клопотання.

Всупереч доводів апелянта, на даному етапі суд не вирішує питання допустимості доказів у повному обсязі, як це робить суд під час судового розгляду, але оцінює, чи є зібрані докази достатніми для підтвердження обставин, що свідчать про вчинення злочину та необхідність застосування відповідних заходів.

Оцінивши у сукупності надані стороною обвинувачення докази колегія суддів вважає, що вони доводять причетність підозрюваного до злочинів та є достатніми для застосування щодо нього обмежувальних заходів.

Колегія суддів вважає, що у відповідності до вимог ст.ст. 177, 178, 193, 194 КПК України слідчий суддя дослідив та врахував усі обставини, із якими закон пов`язує вирішення питання про застосування запобіжного заходу.

Так, слідчий суддя визнав доведеним існування ризиків, що передбачені ст.177 КПК України, а саме ризик того, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення незаконно впливати на свідків, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Судова колегія погоджується із встановленими ризиками виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, передбачених ч.1 ст. 114-1 та ч.3 ст. 332 КК України, санкція ч.3 ст. 332 КК України передбачає безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 9 років з конфіскацією майна.

На переконання суду, наявний ризик того, що ОСОБА_6 усвідомлюючи міру і строк покарання, яка йому загрожує у разі доведення вини, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Ризик знищення речей і документів обґрунтовується тим, що в рамках даного кримінального провадження триває досудове розслідування із встановленням і відшукуванням доказів, а ОСОБА_6 будучи обізнаним із обставинами кримінального провадження матиме реальну можливість вчиняти дії спрямовані на знищення чи приховування речей і документів.

Ризик незаконного впливу на свідків також є обґрунтованим, оскільки в рамках даного кримінального провадження є недопитані особи, яким відомі обставини, що підлягають доказуванням, крім того, особи, які вже були допитані повинні надати свідчення безпосередньо в суді, а тому на них також може бути вчинено тиск з метою зміни показів.

За таких обставин, з урахуванням тяжкості інкримінованих підозрюваному злочинів, з метою запобігання ризикам, передбаченим ч.1 ст. 177 КПК України, колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді про обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та вважає, що інший, більш м`який запобіжний захід, не зможе запобігти вказаним ризикам.

Посилання захисника на те, що підозрюваний ОСОБА_6 має на утриманні неповнолітніх дітей, є підприємцем, інвалідом другої групи, має позитивну характеристику не є достатнім для застосування іншого запобіжного заходу.

Долучені до матеріалів клопотання медичні документи не свідчать про те, що за станом здоров`я підозрюваний ОСОБА_6 не може утримуватись в СІЗО.

Згідно абз. 8 ч.4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

Враховуючи, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 114-2 КПК України, слідчий суддя правомірно не визначив щодо нього альтернативний запобіжний захід.

З урахуванням тяжкості інкримінованих підозрюваному злочинів, з метою запобігання ризикам, передбаченим ч.1 ст. 177 КПК України, колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді про обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та вважає, що інший, більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вказаним ризикам.

Згідно ч.6 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442-1 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

У даному випадку нормами процесуального закону встановлено, що щодо ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, під час дії воєнного стану, повинен бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.

На підстав встановлених під час апеляційного розгляду обставин, колегія суддів не убачає підстав для задоволення клопотання ОСОБА_15 про передачу підозрюваного ОСОБА_6 на особисту поруку, оскільки на переконання колегії суддів, тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою буде достатнім стримуючим засобом, який забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Наведені апелянтом доводи не дають підстав для зміни чи скасування судового рішення, а тому подану захисником апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ч.2 ст. 376, ст.ст.176-178, 309, 404, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,

У Х В А Л И Л А :

В задоволенні клопотання ОСОБА_15 про передачу підозрюваного ОСОБА_6 на поруки - відмовити.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 30 червня 2025 року про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_6 без змін.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Головуючий: [підпис] ОСОБА_1

Судді: [підпис] ОСОБА_2

[підпис] ОСОБА_3

"Копія. Згідно з оригіналом."

Суддя - доповідач _________________ ОСОБА_1

(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)

17.07.2025 року

(дата засвідчення копії)