У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/7114/24

№ 1-в/183/166/25

23 травня 2025 року м. Самар

Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву головного державного виконавця ОСОБА_3 про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку в порядку ст. 539 КПК України,

в с т а н о в и в :

До Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла заява головного державного виконавця ОСОБА_3 про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку в порядку ст. 539 КПК України, про виконання виконавчого листа №183/7114/24 виданого 31.10.2024 Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області про конфіскацію в дохід держави мобільного телефону марки CUBOT NOTE 8. IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , процесору MICROLAB та жорсткого диску HITACHI, які передані на зберігання до камери схову Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Виконати рішення суду шляхом передачі телефона, жорстокого диску та процесора для подальшої реалізації немає можливості, оскільки вони можуть містить файли та матеріали, у яких міститься виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, розповсюдження яких в свою чергу заборонено Законом. За обставин, майно не може бути конфісковане в дохід держави шляхом його продажу. В зв`язку з чим заявник зазначив, що майно, яке підлягає конфіскації має бути знищено.

Заявник в судове засідання не з`явився.

Відповідно до ч. 2 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Суд, дослідивши заяву приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159-1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209-1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212-1, частиною першою статей 222, 229, 239-1, 239-2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363-1, 364-1, 365-2 цього Кодексу. Спеціальна конфіскація застосовується на підставі:

1) обвинувального вироку суду;

2) ухвали суду про звільнення особи від кримінальної відповідальності;

3) ухвали суду про застосування примусових заходів медичного характеру;

4) ухвали суду про застосування примусових заходів виховного характеру;

5) ухвали суду про застосування до юридичної особи заходів кримінально-правового характеру.

Відповідно до ч. 1 ст. 96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави; були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Згідно ч. 9 ст.100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Відповідно до п.1 ч.9 ст.100 КПК гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертаються власнику (законному володільцю);.

Згідно ч.10 ст.100 КПК України, під час вирішення питання щодо спеціальної конфіскації насамперед має бути вирішене питання про повернення грошей, цінностей та іншого майна власнику (законному володільцю) та/або про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Застосування спеціальної конфіскації здійснюється тільки після доведення в судовому порядку стороною обвинувачення, що власник (законний володілець) грошей, цінностей та іншого майна знав про їх незаконне походження та/або використання. У разі відсутності у винної особи майна, на яке може бути звернене стягнення, крім майна, яке підлягає спеціальній конфіскації, збитки, завдані потерпілому, цивільному позивачу, відшкодовуються за рахунок коштів від реалізації конфіскованого майна, а частина, що залишилася, переходить у власність держави.

За змістом п. 14 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 КПК України, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку. До питань про будь-які сумніви і суперечності, що виникають при виконанні вироку, які належить вирішувати суду, що ухвалив вирок, відноситься питання щодо речових доказів і документів, якщо їх не вирішено вироком суду.

Вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2024 ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 436,2, ч. 3 ст. 436-2 КК України.

Під час ухвалення вироку від 30.09.2024 року судом питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні вирішено, зокрема: застосувавши спеціальну конфіскацію до речових доказів - мобільного телефону марки CUBOT NOTE 8. IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , процесору MICROLAB та жорсткого диску HITACHI, які передані на зберігання до камери схову Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що заявлене клопотання задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 100, 537, 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

В задоволенні заяви головного державного виконавця ОСОБА_3 про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку в порядку ст. 539 КПК України відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1