УХВАЛА

25 серпня 2025 року

м. Київ

справа № 592/10951/24

провадження № 51-2264ск25

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Сумського апеляційного суду від 14 квітня 2025 року,

встановив:

Зі змісту касаційної скарги убачається, що засуджений не погоджується з вказаним судовим рішенням та порушує питання про його перегляд у касаційному порядку, попередньо поновивши строк на його касаційне оскарження.

Перевіривши матеріали провадження за касаційною скаргою, колегія суддів вважає,

що у задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення необхідно відмовити, а касаційну скаргу повернути засудженому

у зв`язку з таким.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що насамперед забезпечується право

на апеляційне оскарження судового рішення, а право на касаційне оскарження - у визначених законом випадках та порядку.

Відповідно до правил ч. 2 ст. 426 Кримінального процесуального кодексу України

(далі - КПК) касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії цього рішення.

Правило дотримання тримісячного строку для подання касаційної скарги має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу. Це правило надає сторонам кримінального провадження достатній строк для роздумів, у межах якого вони зобов`язані (мають право) вчинити процесуальну дію, чітко визначити свої аргументи та окреслити власну правову позицію.

Порядок обчислення процесуальних строків визначено ст. 115 КПК. За ч. 4 вказаної норми процесуального закону при обчисленні строків місяцями строк закінчується

у відповідне число останнього місяця. Якщо закінчення строку, який обчислюється місяцями, припадає на той місяць, який не має відповідного числа, то строк закінчується в останній день цього місяця.

Як убачається з матеріалів провадження за касаційною скаргою, оскаржену ухвалу Сумського апеляційного суду було проголошено 14 квітня 2025 року, однак до суду касаційної інстанції засуджений, який на час постановлення ухвали під вартою

не перебував, звернувся 13 серпня 2025 року, тобто із пропуском трьохмісячного строку на касаційне оскарження судового рішення, що ним не заперечується з огляду

на його прохання про поновлення зазначеного строку.

Частиною 1 ст. 117 КПК передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише в тому випадку, якщо судом буде визначено поважність причини пропуску цього строку. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.

Виходячи з системного аналізу норм процесуального закону, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені скаржником.

Разом із тим, як убачається зі змісту касаційної скарги, жодних підстав,

які перешкодили засудженому звернутись до суду касаційної інстанції у визначений процесуальним законом строк і які б касаційний суд міг визнати поважними та поновити строк на касаційне оскарження вищевказаної ухвали, він не наводить.

Посилання засудженого на те, що він звертався до суду касаційної інстанції, але його скарги були повернуті, не може бути підставою для поновлення строку на касаційне оскарження, оскільки згідно з ч. 4 ст. 429 КПК повернення касаційної скарги

хоч і не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, але у межах строку на касаційне оскарження. Тобто повернення касаційної скарги не може бути безумовною підставою для поновлення пропущеного строку.

Також варто зауважити, що засуджений дійсно вже звертався до суду із касаційною скаргою на це ж судове рішення, яку ухвалою колегії суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 19 червня 2025 року було залишено без руху та надано йому п`ятнадцятиденний строк на усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги. Однак засуджений ОСОБА_4 у межах встановленого строку недоліки касаційної скарги, яку було залишено без руху, не усунув, а тому касаційний суд ухвалою від 17 липня 2025 року повернув засудженому його касаційну скаргу з усіма доданими до неї матеріалами.

Зважаючи на викладене, підстав для поновлення засудженому строку на касаційне оскарження вищевказаного судового рішення колегія суддів не вбачає.

Відповідно до положень п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК у випадку, якщо касаційна скарга подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення, касаційна скарга повертається.

У зв`язку з вищезазначеним касаційну скаргу слід повернути засудженому.

Враховуючи викладене та керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК, Суд

постановив:

Відмовити засудженому ОСОБА_4 у задоволенні його клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Сумського апеляційного суду від 14 квітня 2025 року щодо нього.

Повернути засудженому ОСОБА_4 його касаційну скаргу на ухвалу Сумського апеляційного суду від 14 квітня 2025 року щодо нього.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3