Справа № 467/737/25
Провадження № 1-в/467/183/25
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.06.2025 року Арбузинський районний суд Миколаївської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Арбузинка Первомайського району Миколаївської області подання т.в.о. начальника Державної установи «Південноукраїнська виправна колонія (№83)» про приведення у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» вироку Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 06.09.2023 року відносно

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Каніж Новомиргородського району Кіровоградської області, громадянина України, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , засудженого:

вироком Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 06.09.2023 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт;

вироком Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 27.12.2023 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України із застосуванням положень ч. 4 ст. 70 КК України, до покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. та 200 годин громадських робіт;

вироком Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 19.02.2024 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, із застосуванням положень ч. 1 ст. 71, ч.1, 3 ст.72 КК України до покарання у виді арешту строком на 2 місяці 10 днів та штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., покарання у виді штрафу визначено виконувати самостійно;

вироком Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 29.05.2024 року за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 190 КК України, із застосуванням положень ч. 1, 4 ст. 70, ч.3 ст.72 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років 1 місяць та штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., покарання у виді штрафу визначено виконувати самостійно;

в с т а н о в и в :

Начальник ДУ «Південноукраїнська виправна колонія (№83)» звернувся до суду з поданням про приведення у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» вироку Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 06.09.2023 року відносно ОСОБА_4 .

Подання мотивоване тим, що засуджений ОСОБА_4 з 20.08.2024 року відбуває покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років 1 місяць, призначене вироком Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 29.05.2024 року за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 190 КК України. Раніше засуджений, зокрема, вироком Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 06.09.2023 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року, який набрав чинності 09.08.2024 року, до ст. 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна» були внесені зміни та передбачено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В мотивувальній частині вироку Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 06.09.2023 року встановлено, що ОСОБА_4 30.06.2023 року вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, при цьому вартість майна, яким заволодів ОСОБА_4 становила 1500,00 грн. та не перевищувала 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на наведене, п. 13 ст. 537 КПК України, ч. 2, 3 ст. 74 КК України, начальник ДУ «Південноукраїнська виправна колонія (№83)» просить привести зазначений вирок у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

В судовому засіданні прокурор проти задоволення подання не заперечував просив його задовольнити.

Засуджений та представник установи виконання покарання в судове засідання не з`явились, від засудженого надійшла заява, у якій він просив розглядати подання за його відсутності.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши подання та додані до нього матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року, який набрав чинності 09.08.2024 року, до ст. 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна» були внесені зміни та передбачено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати,

якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян за ч. 1 ст. 51 КУпАП,

якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за ч. 2 ст. 51 КУпАП.

Неоподатковуваний мінімум доходів громадян для цілей кваліфікації правопорушень встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 розділу ІV Податкового кодексу України, у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Таким чином, два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи.

З досліджених матеріалів вбачається, що в ДУ «Південноукраїнська виправна колонія (№83)» відбуває покарання ОСОБА_4 , засуджений наступними вироками:

вироком Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 06.09.2023 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт;

вироком Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 27.12.2023 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України із застосуванням положень ч. 4 ст. 70 КК України, до покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. та 200 годин громадських робіт;

вироком Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 19.02.2024 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України до покарання у виді 2 місяців арешту. На підставі положень ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання визначеного вироком Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 27.12.2023 року у виді 200 годин громадських робіт, яке в перерахунку відповідно до п. «г», ч.1 ст.72 КК України відповідає 25 дням арешту, та остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді арешту строком на 2 місяці 10 днів та штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. На підставі ч. 3 ст. 72 КК України, покарання у виді штрафу визначено виконувати самостійно;

вироком Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 29.05.2024 року за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 190 КК України, та призначено покарання за ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік, за ч. 1 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі на строк 8 років. На підставі ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_4 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років. На підставі положень ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання, призначеного вироком Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 19.02.2024 року остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років 1 місяць та штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. На підставі ч. 3 ст. 72 КК України, покарання у виді штрафу визначено виконувати самостійно.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 1 січня 2023 року був встановлений у розмірі 1684,00 грн.

Згідно мотивувальної частини вироку Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 06.09.2023 року, кримінальне правопорушення, правова кваліфікація якого відповідно до вироку за ч. 1 ст. 190 КК України, вчинене ОСОБА_4 30.06.2023 року, вартість майна становила 1500,00 грн., що є меншим за два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян станом на 01.01.2023 року.

Таким чином, станом на день розгляду подання вказане правопорушення кваліфікується як дрібне викрадення чужого майна і відноситься до адміністративних правопорушень, за що відповідальність передбачена ст. 51 КУпАП.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 1 січня 2024 року був встановлений у розмірі 3028,00 грн.

Згідно мотивувальної частини вироку Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 29.05.2024 року, кримінальні правопорушення, правова кваліфікація яких відповідно до вироку за ч. 2 ст. 190 КК України, вчинені ОСОБА_4 на початку грудня 2023 року, вартість майна становила 441,61 грн., що є меншим за два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян станом на 01.01.2023 року та на початку січня 2024 року, вартість майна становила 3575,25 грн., що перевищує два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян станом на 01.01.2024 року.

Таким чином, правопорушення, вчинене на початку грудня 2023 року станом на день розгляду подання кваліфікується як дрібне викрадення чужого майна і відносяться до адміністративних правопорушень, за що відповідальність передбачена ст. 51 КУпАП. Правопорушення, вчинене на початку січня 2024 року є кримінальним правопорушенням як на день ухвалення вироку, так і на день розгляду цього подання.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

З огляду на наведене, суд вважає необхідним застосувати зворотну дію у часі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, яким внесені зміни до законодавства в частині розмежування відповідальності за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати від кримінально караного діяння, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями Кримінального кодексу України за принципом визначення граничного розміру викраденого майна у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за вчинення якого особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

При цьому суд саме звільняє засудженого від відбування покарання, а не приводить вирок суду у відповідність до нового Закону, оскільки таке приведення у випадку декриміналізації діянь, за які особа була засуджена, фактично є скасуванням або зміною вироку, що виходить за межі повноважень суду, який не ухвалював зазначений вирок, на стадії його виконання.

Враховуючи часткову декриміналізацію діянь, вчинених засудженим, введену новим Законом, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, суд вважає необхідним звільнити ОСОБА_4 від покарання, призначеного йому вироком Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 06.09.2023 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Оскільки суд саме звільняє засудженого від покарання відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України і не має повноважень змінювати вирок на стадії його виконання, у суду відсутні підстави для звільнення ОСОБА_4 від покарання за вироком Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 29.05.2024 року окремо за епізодом на початку грудня 2023 року з правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 190 КК України, так як покарання судом призначалось не окремо за кожним епізодом, а за всіма епізодами з правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 190 КК України, і вчинене ОСОБА_4 правопорушення за епізодом на початку січня 2024 року на день розгляду подання є кримінально караним.

При цьому суд, не маючи повноважень змінювати вирок, який набрав законної сили, на стадії його виконання, враховує, що вироком Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 29.05.2024 року ОСОБА_4 визначено остаточне покарання «на підставі положень ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання, призначеного вироком Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 19.02.2024 року» та при складанні покарань фактично застосовано положення пп.а п.1 ч.1 ст. 72 КК України, про те, що одному дню позбавлення волі відповідає один день арешту.

Отже, визначаючи покарання, яке належить відбувати засудженому ОСОБА_4 , суд застосовує аналогічний принцип призначення покарання, з тією відмінністю, що з урахуванням звільнення засудженого від покарання за вироком Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 06.09.2023 року до складання підлягає невідбута частина покарання у виді арешту на строк 2 місяці за вироком Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 19.02.2024 року.

Керуючись ст. 5, 74 КК України, ст. 537, 539 КПК України, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів», суд

у х в а л и в :

Подання т.в.о. начальника Державної установи «Південноукраїнська виправна колонія (№83)» задовольнити.

ОСОБА_4 звільнити на підставі ч. 2 ст. 74 КК України від покарання у виді 200 годин громадських робіт, призначеного вироком Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 06.09.2023 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

ОСОБА_4 вважати засудженим вироком Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 27.12.2023 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

ОСОБА_4 вважати засудженим вироком Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 19.02.2024 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України до покарання у виді 2 місяців арешту та штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. На підставі ч. 3 ст. 72 КК України, покарання у виді штрафу виконувати самостійно.

ОСОБА_4 вважати засудженим вироком Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 29.05.2024 року за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 190 КК України, до покарання за ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік, за ч. 1 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі на строк 8 років.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, вважати, що ОСОБА_4 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років.

На підставі положень ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання, призначеного вироком Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 19.02.2024 року, вважати, що ОСОБА_4 остаточно призначено до відбуття покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років 20 днів та штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

На підставі ч. 3 ст. 72 КК України, покарання у виді штрафу виконувати самостійно.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо її не буде скасовано.

Суддя ОСОБА_1