Справа № 301/2356/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" вересня 2025 р. слідчий суддя Іршавського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Іршава Закарпатської області клопотання дізнавача сектору дізнання відділення поліції №1 Хустського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000188 від 04.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Дізнавач сектору дізнання відділення поліції №1 Хустського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, погодженим прокурором Іршавського відділу Хустської окружної прокуратури ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання дізнавач СД зазначила, що у провадженні СД відділення поліції №1 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000188 від 04.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що в ході огляду місця події від 03.09.2025 року на узбіччі дороги по вулиці Незалежності, що в м. Іршава Хустського району, Закарпатської області навпроти магазину «Партнер», що за адресою вул. Незалежності, 62 А, Хустського району, було виявлено та вилучено тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 06.08.2024, довідку військово-лікарської комісії №15 від 06.08.2024 року та довідку №14 від 06.08.2024 року, які видані ІНФОРМАЦІЯ_1 на ім`я ОСОБА_5 , та які упаковано до паперового конверту коричневого кольору НПУ СУ з відповідними надписами та підписами понятих. По даному факту був опитаний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючий в АДРЕСА_2 , який повідомив, що в липні - серпні 2024 року, він з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 для проходження військово-лікарської комісії. Після чого, 06.08.2024 після проходження ВЛК в ІНФОРМАЦІЯ_4 він визнаний неприданий до військово-лікарської комісії за станом здоров`я, а саме має захворювання хронічного вірусного гепатиту С, після чого йому було видано тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 06.08.2024, довідку військово-лікарської комісії №15 від 06.08.2024 року та довідку №14 від 06.08.2024 року. 04 вересня 2025 року постановою дізнавача СД ВП №1 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 , виявлені та вилучені речі та предмети визнано речовими доказами. Крім цього, дізнанням встановлено, що вилучені документи належать ОСОБА_5 , який і пред`явив їх для перевірки працівникам поліції, а інших даних на даному етапі дізнання не встановлено. Метою арешту тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 06.08.2024, довідки військово-лікарської комісії №15 від 06.08.2024 року та довідки №14 від 06.08.2024 року, які видані на ім`я ОСОБА_5 , є забезпечення збереження речових доказів. Просить, накласти арешт по кримінальному провадженнюза №0000188 від 04.09.2025 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 358 КК Українина вилучене майно: тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 06.08.2024, довідку військово-лікарської комісії №15 від 06.08.2024 року та довідку №14 від 06.08.2024 року, які видані на ім`я ОСОБА_5 , та які упаковані до паперового конверту коричневого кольору НПУ СУ.

Дізнавач сектору дізнання відділення поліції №1 Хустського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, просить розгляд клопотання проводити в її відсутність, клопотання підтримала, з мотивів, викладених в ньому, просить таке задовольнити.

Власник майна ОСОБА_5 для участі в розгляді клопотання не з`явився, про розгляд клопотання був повідомлений належним чином.

Дослідивши копії матеріалів кримінального провадження, надані із клопотанням, слідчий суддя дійшов висновків.

03.09.2025 в чергову частину ВП №1 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області надійшло повідомлення від поліцейського наряду, про те, що ним було зупинено для перевірки транспортний засіб марки Форд Транзит н/з НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5 , який пред`явив військово-облікові документи, які містять ознаки підробки, при перевірці якого виникла підозра на заміну ідентифікаційного номера, кузова, механічним способом.

Відомості про кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.09.2025 за №0000188 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.358 КК України (а.с. 5).

Згідно протоколу огляду місця події від 03.09.2025 (а.с. 9-15) було виявлено та вилучено тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 06.08.2024, довідку військово-лікарської комісії №15 від 06.08.2024 та довідку №14 від 06.08.2024 (а.с.12).

Відповідно до постанови про визнання предмету речовим доказом від 04.09.2025 (а.с. 24-25) тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 06.08.2024, довідку військово-лікарської комісії №15 від 06.08.2024 та довідку №14 від 06.08.2024, визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженню.

Статтею 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За змістом частини 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Таким чином, Кримінальним процесуальним кодексом чітко визначені підстави накладення арешту майна.

Зазначена дізнавачем СД мета застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження є проведення експертних досліджень, збереження речових доказів.

Слід відмітити, що відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (тобто збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності, та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Таким чином, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на тимчасово вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, не накладення арешту на тимчасово вилучене майно може призвести до його зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна, що в свою чергу призведе до втрати доказів в рамках кримінального провадження та суттєво ускладнить процес встановлення істини по кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання дізнавача підлягає задоволенню, а захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна підлягає застосуванню.

Керуючись ст.ст.98,167,170-173,175,309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання дізнавача сектору дізнання відділення поліції №1 Хустського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000188 від 04.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 358 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме : тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 06.08.2024, довідку військово-лікарської комісії №15 від 06.08.2024 та довідку №14 від 06.08.2024 на ім`я ОСОБА_5 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя

Іршавського районного суду : ОСОБА_1