Справа № 712/6019/22
Провадження № 1кс/712/3365/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2025 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 (приймав участь дистанційно в

режимі відеоконференції з особистих засобів зв`язку)

обвинуваченого ОСОБА_4 - (приймав участь дистанційно в режимі відеоконференції

з особистих засобів зв`язку)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_6 при розгляді кримінального провадженні №0000059 від 12.07.2022 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_6 перебуває кримінальне провадження №0000059 від 12.07.2022 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

04.07.2025 року в порядку автоматизованого розподілу справ судді ОСОБА_1 надійшла заява захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_6 при розгляді кримінального провадженні №0000059 від 12.07.2022 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України. В обґрунтування заяви про відвід зазначено, що в ході судового розгляду справи встановлено, що ОСОБА_4 страждав на психічне захворювання задовго до призову у ЗСУ в 2022 році. В порушення п. 3 ч. 2 ст. 242 КПК України сторона обвинувачення не забезпечила проведення судової психіатричної експертизи на стадії досудового розслідування. Головуючий суддя ОСОБА_6 , отримавши відомості, що до моменту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, обвинувачений ОСОБА_4 неодноразово проходив лікування у медичному закладі, де йому надавалась відповідна психіатрична допомога, при наявності даних, що можуть викликати сумніви щодо осудності чи обмеженої осудності ОСОБА_4 , будучи обізнаною про відсутність в матеріалах кримінального провадження висновку відповідного експертного дослідження (судової психіатричної експертизи), дійшла передчасного висновку про можливість проведення судового розгляду справи та за відсутністю захисника, участь якого в даному випадку є обов`язковою. Вказані рішення та дії головуючого судді ОСОБА_6 є істотним порушенням вимог КПК та права обвинуваченого на захист. Порушення головуючим суддею вимог кримінального процесуального закону та права обвинуваченого на захист є істотними, оскільки ставлять під сумнів законність і обґрунтованість усіх судових рішень. Під час розгляду справи головуючий суддя ОСОБА_6 проявила відверту упередженість щодо обвинуваченого ОСОБА_4 . Також, суддею ОСОБА_6 порушено право обвинуваченого на заявлення відвідів, а саме суддею не було роз`яснено право відводу секретарям, які приймали участь у розгляді кримінального провадження.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заяву про відвід підтримав з підстав викладених у заяві, пояснив, що ОСОБА_4 не може бути притягнутий до кримінальної відповідальності, обвинувальний акт навмисно направили до суду. ОСОБА_4 не є суб`єктом кримінального правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні заяву про відвід підтримав та просив задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви про відвід судді ОСОБА_6 в зв`язку з відсутністю підстав.

Заслухавши пояснення часників судового розгляду, вивчивши матеріали заяви про відвід та матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Крім того у складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою. Вказаний перелік підстав для відводу судді є вичерпним.

Частиною п`ятою статті 80 КПК України визначено, що відвід повинен бути вмотивованим.

Поняття «інші обставини, які викликають сумнів у його неупередженості», є оціночними, використання яких залежить від правосвідомості особи, яка їх застосовує та з`ясовує їх сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.

Пункт 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13.06.2007 «Про незалежність судової влади» передбачає, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Білуха проти України», «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 у справі №5-15п12).

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Положення Конвенції щодо права особи на справедливий суд знайшли відображення у ст. 21 КПК України, згідно з якою кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Олександр Волков проти України» зазначається, що як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно із суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення у справі «Білуха проти України»). Тест об`єктивності передбачає встановлення того, чи наявні доказані факти, які можуть викликати сумніви у неупередженості (рішення у справі «Кастільо Альгар проти Іспанії»). При цьому, при визначенні наявності законних підстав сумніватися у безсторонності певного судді позиція особи, яка заявляє відвід, має важливе, але не вирішальне значення, вирішальним є те, чи є відповідні побоювання виправданими (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії»).

Відповідно до п. 1.1. Бангалорських принципів поведінки судді, суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від будь-якого стороннього впливу, спонукань, тисків, погроз або втручання, прямого чи опосередкованого, здійснюваного з будь-якої сторони та маючого на меті будь-які цілі.

Згідно ст. 15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Неупередженість є необхідною умовою виконанням суддею своїх обов`язків.

У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»).

Доводи захисника ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід судді фактично зводяться до незгоди з рішеннями судді ОСОБА_6 та процесуальними діями судді при розгляді справи. Незгода з рішенням, діями судді не дає підстав стверджувати про упередженість судді та не може бути підставою для відводу судді ОСОБА_6 .

Таким чином, суд приходить до висновку, що захисником ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 в силу принципу змагальності сторін не доведено обґрунтованості заявленого відводу та не доведено упередженості та необ`єктивності судді ОСОБА_6 , що унеможливлювало б постановлення нею об`єктивного судового рішення при розгляді кримінального провадження №0000059 від 12.07.2022 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що заява захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_6 при розгляді кримінального провадженні №0000059 від 12.07.2022 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України до задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 35, 75, 80, 81, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_6 при розгляді кримінального провадженні №0000059 від 12.07.2022 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Вступна та резолютивна частини ухвали складені у нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 09 липня 2025 року.

Повний текст ухвали проголошено 11 липня 2025 року о 11 годині 00 хвилин.

Головуючий: