Єдиний унікальний номер судової справи 201/5530/25
Номер провадження 1-кс/201/2048/2025
СОБОРНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2025 року слідчий суддя Соборного районного суду міста Дніпра ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора Старобільської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_3 , подане в межах кримінального провадження № 0000101, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 вересня 2024 року, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Краснодар, російської федерації, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ,

яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 110 КК України, -

встановив:

Прокурор у кримінальному провадженні прокурор Старобільської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 110 КК України в межах кримінального провадження № 0000101 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 вересня 2024 року.

З клопотання вбачається, що слідчим відділом 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях розслідується кримінальне провадження № 0000101 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 вересня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 110 КК України.

Клопотання прокурора обґрунтоване наступним.

В межах зазначеного кримінального провадження ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 110 КК України , тобто в умисних діях, вчинених з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, за попередньою змовою групою осіб.

12 березня 2025 року в газеті «Урядовий кур`єр» № 52 (7977) яка являється засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, опубліковано оголошення із повісткою про виклик ОСОБА_4 до СВ 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях (фактична адреса на період військового стану зазначена у повістці) о 11 годині 30 хвилин 16, 17 та 17 березня 2025 року для вручення їй письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, допиту як підозрюваної, а також проведення інших слідчих та процесуальних дій. Крім того, вказана повістка розміщена на веб-сайті Офісу Генерального прокурора у рубриці «Повістки про виклик та відомості про здійснення спеціального досудового розслідування».

Разом з тим на вказані дати та час ОСОБА_4 не прибула, будь-які документи, які підтверджують поважність причин не прибуття не надала.

19 березня 2025 року, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, повідомлено ОСОБА_4 про підозру у відповідності та у спосіб, передбачений діючим кримінальним процесуальним законодавством України (опубліковано повідомлення про підозру на веб-сайті Офісу Генерального прокурора від 19 березня 2025 року та в газеті «Урядовий кур`єр» № 58 (7983) від 19 березня 2025 року, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження).

Таким чином, 19 березня 2025 року у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , набула статусу підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 110 КК України.

Після повідомлення ОСОБА_4 про підозру в порядку, передбаченому ст. 135 КПК України, в офіційному виданні газети «Урядовий кур`єр» № 58 (7983) від 19 березня 2025 року, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, опубліковано оголошення із повісткою про виклик ОСОБА_4 до СВ 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях (фактична адреса на період військового стану зазначена у повістці) на 10 годину 00 хвилин 23, 24 та 25 березня 2025 року, для вручення їй письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, допиту як підозрюваної, а також проведення інших слідчих та процесуальних дій. Крім того, вказана повістка розміщена на веб-сайті Офісу Генерального прокурора у рубриці «Повістки про виклик та відомості про здійснення спеціального досудового розслідування».

Разом з тим на вказані дати та час ОСОБА_4 знову не прибула, будь-які документи, які підтверджують поважність причин не прибуття не надала.

26 березня 2025 року постановою прокурора ОСОБА_5 в порядку ст.281 КПК України ОСОБА_4 була оголошена в розшук.

Зазначені обставини вказують на те, що ОСОБА_4 переховується від слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності, у зв`язку із чим її місцезнаходження слідству невідоме, крім того наявні відомості про перебування ОСОБА_4 на тимчасово окупованій території України, а саме на території Біловодської селищної територіальної громади Старобільського району Луганської області.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними у ході досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: протоколами допиту свідків, протоколами оглядів публікацій на сторінках Інтернет (Берклійський Протокол), іншими документами, здобутими у ході досудового розслідування кримінального провадження.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на цей час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваної ОСОБА_4 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Факт тимчасової окупації території Біловодської селищної територіальної громади Старобільського району Луганської області є загальновідомим та не потребує додаткового підтвердження Радою національної безпеки і оборони України та Президентом України, крім того він визнаний Кабінетом Міністрів України.

Прокурор у кримінальному провадженні за наявності обґрунтованої підозри та передбачених п. п. 1, 2, 3, 4 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, клопочить перед слідчим суддею про розгляд клопотання про обрання запобіжного заходу стосовно підозрюваної ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, так як підозрювана перебуває на тимчасово окупованій територій.

Підсумовуючи викладене у клопотанні, прокурор з посиланням на положення ч. 6 ст. 176, абз. 7 ч. 4 ст. 183 КПК України, просила обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання про обрання стосовно підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави та просила його задовольнити з наведених у ньому підстав.

Під час розгляду клопотання прокурор ОСОБА_3 вказала, що стороною обвинувачення в обґрунтування клопотання надані всі необхідні матеріали та не заявляла жодних клопотань про долучення додаткових матеріалів до клопотання.

В той же час стверджувала, що наявна в матеріалах клопотання копія паспорту громадянки України на ім`я ОСОБА_4 отримана в результаті тимчасового доступу до документів в АТ КБ «Приватбанк», проведеного на підставі ухвали слідчого судді Соборного районного суду міста Дніпра, які до клопотання нею не додані.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, з`ясувавши думку прокурора ОСОБА_3 , слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Статтею 176 КПК України передбачений перелік запобіжних заходів, одним з яких є й такий запобіжний захід, як тримання під вартою.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Разом із цим, положеннями ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Окрім того, статтею 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зав`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому частиною 2 цієї статті визначено, що слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Згідно з ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором та/або оголошений у міжнародний розшук.

З доданих до клопотання матеріалів встановлено, що прокурор Старобільської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_3 зареєструвала 20 вересня 2024 року відомості у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000101 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 110 КК України та за яким проводиться досудове розслідування.

На офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора 12 березня 2025 року та в газеті «Урядовий кур`єр» № 52 (7977) від 12 березня 2025 року опубліковані повістки про виклик ОСОБА_4 до СВ 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях (фактична адреса на період військового стану зазначена у повістці) о 11 годині 30 хвилин 16, 17 та 17 березня 2025 року для вручення їй письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, допиту як підозрюваної, а також проведення інших слідчих та процесуальних дій.

На виклик ОСОБА_4 жодного разу не з`явилася і про причини своєї неявки не повідомила.

В межах даного кримінального провадження 19 березня 2025 року складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 110 КК України, яке в порядку ч. 8 ст. 135 КПК України було опубліковане на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора 19.03.2025 року та в газеті «Урядовий кур`єр» №58 (7983) від 19.03.2025 року.

На офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора 19.03.2025 року та в газеті «Урядовий кур`єр» № 58 (7983) від 19.03.2025 року окрім повідомлення про підозру від 19.03.2025 року, опубліковано виклик підозрюваної ОСОБА_4 до приміщення СВ 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях на 10 годину 00 хвилин 23, 24 та 25 березня 2025 року, для вручення їй письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, допиту як підозрюваної, а також проведення інших слідчих та процесуальних дій.

На виклик підозрювана ОСОБА_4 жодного разу не з`явилася і про причини своєї неявки не повідомила.

Постановою прокурора від 26 березня 2025 року на підставі ст. 281 КПК України ОСОБА_4 оголошена в розшук.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за обов`язкової участі підозрюваного.

Підозрюваному на виконання вимог ч. 2 ст. 184 КПК України повинні надаватися копія клопотання про застосування запобіжного заходу та копії матеріалів, які обґрунтовують клопотання, не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання.

Відомості про те, що підозрюваною ОСОБА_4 отримано копію зазначеного клопотання та матеріалів, що його обґрунтовують, що передбачено ч. 2 ст. 184 КПК України, відсутні.

За положеннями частини шостої статі 193 КПК України із змінами, внесеними згідно із Законом № 1422-IX від 27.04.2021, слідчий суддя розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

Водночас, слідчий суддя констатує, що цілком підтверджено і стороною обвинувачення під час цього розгляду, ОСОБА_4 у міжнародний розшук не оголошувалася.

Тож, з огляду на вимоги ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя може здійснити розгляд клопотання та обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваної ОСОБА_4 лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрювана виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором тощо.

Обов`язок доведення наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, покладається на особу, яка подала клопотання про застосування запобіжного заходу, та має підтверджуватися відповідними доказами.

Стосовно наявності достатніх підстав вважати, що підозрювана виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором тощо, слідчий суддя зазначає наступне.

Обов`язок доведення наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрювана виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, покладається на особу, яка подала клопотання про застосування запобіжного заходу, та має підтверджуватися відповідними доказами.

При цьому, слідчий суддя наголошує на тому, що документи якими прокурор обґрунтовує клопотання повинні бути додані одразу слідчому судді, надання таких документів до апеляційної інстанції положеннями КПК України не передбачено.

Відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

За положеннями ч. 1, ч. 2, ч. 8 ст. 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Таким чином, повістки про виклик до прокурора та/або слідчого та вручення підозри шляхом публікації в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора здійснюється лише після вжиття заходів передбачених ч.1, ч.2 ст. 135 КПК України - шляхом вручення за місцем проживання особі, надсилання поштою, електронною поштою, факсимільним зв`язком, в телефонному режимі або телеграмою, або вручення членам сім`ї такої особи, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Органом досудового розслідування не вжито жодного заходу щодо належного повідомлення ОСОБА_4 про її виклик до слідчого відділення 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях та/або вручення підозри тощо.

Зокрема, органом досудового розслідування не вжиті заходи щодо встановлення зареєстрованого місця проживання ОСОБА_4 , членів її сім`ї, наявності в неї мобільного номеру телефону, електронної пошти тощо.

Згідно усталеної практики, ЄСПЛ вважає, що з урахуванням важливого місця права на справедливий суд у демократичному суспільстві (див., серед інших справ, Delcourt v. Belgium, рішення від 17 січня 1970 року, Series A no. 11, pp. 14-15, § 25 in fine) стаття 6 Конвенції покладає на кожен національний суд обов`язок перевіряти, чи мав обвинувачений (підозрюваний) можливість бути поінформованим / ознайомленим із провадженням щодо нього.

Огляд рішень Європейського суду з прав людини з вимогами матеріального та процесуального права, здатними гарантувати ефективне здійснення підозрюваним, обвинуваченим своїх прав, про що, зокрема, свідчить підпункт (a) пункту 3 статті 6 Конвенції; розпливчастого та неофіційного повідомлення недостатньо (див. T. v. Italy, цит. в цій справі, p. 42, § 28) (пункт 75 рішення).

Прокурор у клопотанні стверджує про перебування ОСОБА_4 на тимчасово окупованій території Біловодської селищної територіальної громади Старобільського району Луганської області, однак на підтвердження таких доводів до клопотання не додано достатніх доказів.

В цьому контексті слідчий суддя вважає недостатньою інформацію отриману органом досудового розслідування з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби від 07.04.2025 року, оскільки означена інформація лише свідчить про відсутність відомостей станом на 04.04.2025 року про перетинання громадянкою України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , державного кордону України та лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України, і не є беззаперечним підтвердженням саме того факту, що ОСОБА_4 дійсно перебуває у тимчасово окупованій Біловодській селищній територіальній громаді Старобільського району Луганської області, як стверджує сторона обвинувачення.

Тим більше, сторона обвинувачення не обтяжила себе отриманням відомостей щодо факту реєстрації ОСОБА_4 внутрішньо переміщеною особою на підконтрольній території України, а також встановлення факту зміни прізвища, реєстрації факту смерті, одруження, розлучення, встановлення кола близьких родичів підозрюваної тощо.

У той же час, наявність у доданих до клопотання матеріалах протоколів допиту свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі раніше вказаних свідків, проведених старшим оперуповноваженим УКР ГУНП в Луганській області ОСОБА_9 та протоколу огляду від 08.02.2025 року, проведеного старшим оперуповноваженим 1 сектору 5 відділу 5 управління Департаменту військової контррозвідки СБ України ОСОБА_10 , відповідно до яких отримано інформацію щодо ймовірної злочинної діяльності ОСОБА_4 та її перебування на тимчасово окупованій території, за відсутності наданого в порядку ст. 41 КПК України відповідного письмового доручення слідчого або прокурора, не можуть бути прийняті слідчим суддею до уваги, адже законність проведення таких слідчих (розшукових) дій саме оперуповноваженими викликає обґрунтовані сумніви.

Наведена позиція щодо відсутності повноважень у оперативних підрозділів за власної ініціативи без письмового доручення слідчого та/або прокурора проводити слідчі (розшукові) дії в кримінальному провадженні узгоджується із висновками, викладеними в постанові Верховного Суду від 03 грудня 2019 року в справі № 676/7748/14-к.

Крім того, посилання сторони обвинувачення у клопотанні на протокол огляду від 08.02.2025 року в якому проведено огляд соціальної сторінки в мережі «ВКонтакте» на якій у відео файлах начебто зафіксована ОСОБА_4 під час здійснення нею протиправної діяльності, за відсутністю відповідного висновку портретної експертизи, є недостатніми та непереконливими, адже слідчий суддя позбавлений об`єктивної можливості ідентифікувати зафіксовану особу, як підозрювану ОСОБА_4 .

Тим більше, в матеріалах клопотання наявна копія паспорту громадянки України на ім`я ОСОБА_4 , яку, за твердженням прокурора, отримано в результаті тимчасового доступу до документів в АТ КБ «Приватбанк», проведеного на підставі ухвали слідчого судді Соборного районного суду міста Дніпра, втім, відповідне судове рішення та протокол тимчасового доступу до речей і документів стороною обвинувачення не надані, тож перевірити законність отримання вказаного документу, що посвідчують особу підозрюваної, слідчий суддя позбавлений можливості.

Отже, з огляду на недотримання положень кримінального процесуального закону про виклик ОСОБА_4 до слідчого, повідомлення їй про підозру, а також відсутність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_4 виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором агресором та недоведеністю обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК України, підстави для задоволення клопотання відсутні.

Окремо, слідчий суддя зауважує на тому, що в доданих до клопотання матеріалах відсутня постанова про визначення слідчого або групи слідчих у кримінальному провадження та доручення проведення досудового розслідування відповідному органу досудового розслідування, зокрема, слідчому відділу 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганських областях, який на час розгляду клопотання розташований за адресою: м. Дніпро, площа Шевченка, буд. 7), як зазначено у клопотанні, що, у свою чергу, позбавляє слідчого суддю об`єктивної можливості перевірити ці обставини.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 28, 41, 135, 176-178, 183, 193- 194, 278, 280-282, 369-372, 376, 395 КПК України,

постановив:

У задоволенні клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора Старобільської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_3 , поданого в межах кримінального провадження № 0000101, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 вересня 2024 року, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 110 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а особою, що тримається під вартою - протягом того ж строку з моменту отримання нею її копії.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали - о 16 годині 30 хвилин 12 травня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1