Справа № 527/2749/25
провадження № 1-кс/527/514/25
УХВАЛА

12 вересня 2025 року м. Глобине

Слідчий суддя Глобинського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глобине клопотання слідчого слідчого відділення Відділу поліції №1 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Глобинської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно за матеріалами кримінального провадження №0000519, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 10 вересня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,

ВСТАНОВИВ:

11 вересня 2025 року до суду надійшло вищевказане клопотання

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що в ході досудового розслідування установлено, що 10 вересня 2025 року близько 16.00 год в АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 , шляхом нанесення удару металевим предметом, схожим на мачете, спричинив тілесне ушкодження працівнику правоохоронного органу, а саме інспектору СРПП ВП №1 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_6 , який виконував свої службові обов`язки, у вигляді різаної рани першого пальця лівої кисті.

10.09.2025 слідчим СВ ВП № 1 КРУП ГУНП в Полтавській області відомості за даним фактом було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000519 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

10.09.2025 у порядку ст. 208 КПК України було затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слідчим СВ ВП № 1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , на підставі частини 3 статті 208 Кримінального процесуального кодексу України, із дотриманням правил, передбачених частиною 7 статті 223 і статтею 236 КПК України, у присутності понятих:1) ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 г жителя АДРЕСА_2 . 2) ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , житель АДРЕСА_2 . Було проведено обшук затриманої особи ОСОБА_5 , який одягнений в футболку сірого кольору (з надписами англійською мовою) з плямами незрозумілого походження, штани, сірого кольору, капці, коричневого кольору. Після цього футболку сірого кольору (з надписами англійською мовою) з плямами незрозумілого походження, вилучено та поміщено до поліетиленового пакету НПУ №PSP3230546 з відповідним надписом та підписами учасників слідчої дії, штани, сірого кольору, вилучено та поміщено до поліетиленового пакету НПУ №PSP4028156 з відповідним надписом та підписами учасників слідчої дії, капці, коричневого кольору, вилучено та поміщено до поліетиленового пакету НПУ №WAR1729411.

Також цього ж дня у ОСОБА_5 , було відібрано зразки букального епітелію (слини), зрізи нігтьових пластин з правої та лівої руки, змиви з правої та лівої руки.

10.09.2025, слідчим СВ ВП № 1 Кременчуцького РУП ГУПН в Полтавській області лейтенантом поліції ОСОБА_3 , вилучені речі визнано в якості речових доказів у даному кримінальному провадженні.

Посилаючись на те, що в кримінальному провадженні є достатньо даних вважати, що тимчасово вилучене майно є знаряддям та доказом вчинення кримінального правопорушення, і відповідає вимогам ст. 167 КПК України, з метою збереження речових доказів, а також запобігання можливості їх приховування, знищення, пошкодження, псування, втрати, передачі, пересування, відчуження, слідчий просила суд, накласти арешт на майно, вилучене 10.09.2025 під час обшуку затриманої особи, а саме: футболку сірого кольору (з надписами англійською мовою) з плямами незрозумілого походження, штани, сірого кольору, капці, коричневого кольору, шляхом заборони користування, відчуження власнику чи іншим особам із залишенням у кімнаті речових доказів ВП №1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області, за адресою: м. Глобине, вул. Центральна, 189.

У судове засідання слідчий не з`явився.

В судове засідання власник та володілець майна не з`явилися.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, дійшов висновку, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 2 ст. 168 КПК України визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 5, ч. 7 ст. 237 КПК України, при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Як зазначено в ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно з ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Слідчим суддею встановлено, що майно, вилучене 10.09.2025 під час огляду, набуло статусу тимчасово вилученого майна та визнане речовим доказом у кримінальному провадженні.

Зазначене майно відповідає критеріям, зазначеним у п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК, має значення речових доказів у кримінальному провадженні та підлягатиме дослідженню, а тому незастосування арешту може призвести до його втрати чи пошкодження. Клопотання подане до суду у строк, визначений ч. 5 ст. 171 КПК України. Слідчим доведено наявність обставин, викладених в ч. 11 ст. 170 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для накладення арешту на майно з метою забезпечення кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 131,132, 167, 167,170-173, 175, 372, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 10.09.2025 під час обшуку затриманої особи, а саме: футболку сірого кольору (з надписами англійською мовою) з плямами незрозумілого походження, штани сірого кольору, капці коричневого кольору, шляхом позбавлення власника та будь яких інших осіб можливості відчужувати, розпоряджатися та/або користуватися зазначеним майном, окрім можливості вчинення відповідними особами необхідних дій із вказаним предметом як речовим доказом (огляд, слідчий експеримент, призначення експертиз, експертні дослідження тощо) із залишенням в кімнаті збереження речових доказів ВП №1 КРУП ГУНП в Полтавській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1