печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання заступника начальника першого відділу процесуального керівництва Департаменту організації, процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В :

29 липня 2025 року у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання заступника начальника першого відділу процесуального керівництва Департаменту організації, процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно під час обшуку домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке належить їй на праві власності, а саме мобільний телефон Apple iPhone темно-синього кольору, моноблок Apple iMac з обліковим записом на ім`я ОСОБА_5 та ноутбук Apple Macbook Pro model A1989EMC:3358 FCCIB BCGA 1989 serial CO2ZV00JLVDM, з метою забезпечення збереження вказаних речових доказів.

11 серпня 2025 року, до початку розгляду клопотання, стороною кримінального провадження, прокурором було подане клопотання про розгляд клопотання у його відсутність, також, прокурором у заяві зазначено, що клопотання підтримує в повному обсязі, із підстав, наведених у ньому та просить слідчого суддю задовольнити вказане клопотання.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Частиною 1 статті 172 КПК України передбачено окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність не з`явившихся осіб, оскільки їх не прибуття не перешкоджає розгляду клопотання на підставі наданих доказів.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, надходжу до наступних висновків.

Обґрунтовуючи вказане клопотання прокурор вказує, що слідчими Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000007 від 06.01.2023 за фактом вчинення державної зради особами з числа вищих посадових осіб України та Російської Федерації під час підготовки проєкту, погодження, підписання, ратифікації та імплементації Угоди між Україною та Російською Федерацією з питань перебування Чорноморського флоту Російської Федерації на території України від 21.04.2010 за попередньою змовою групою осіб за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111 КК України.

Встановлено що представники іноземної держави - РФ, маючи намір значно розширити можливості використання своєї присутності на території України, зміцнити свою позицію та створити такі умови тимчасової присутності ЧФ РФ на території України, які б не обмежувалися часом не пізніше 2009 року розпочали підривну діяльність проти України, яка полягала у втручанні в її внутрішню та зовнішню політику, спробах зменшення економічного й оборонного потенціалу України, зниження її обороноздатності, вжитті заходів щодо посилення економічної залежності України від РФ, у тому числі від постачання російських енергоносіїв.

Зокрема установлено наступні форми підривної діяльності з боку Російської Федерації проти України, допомогу у проведенні яких Російській Федерації надавали вищі посадові особи України:

1. вчинення упродовж 2009-2019 років дій, спрямованих на перешкоджання членству України в Організації Північноатлантичного договору (НАТО) як гарантії колективної безпеки для України, за наявності реальної можливості для такого членства, а саме:

2. створення упродовж 2009-2010 років умов для продовження строку перебування на території України іноземної військової бази - Чорноморського флоту РФ, умисного ігнорування доповідей розвідувальних органів про реальну небезпеку від цього, про нарощування особового складу, озброєння, військової техніки понад встановлені ліміти, натомість проведення переговорів з РФ щодо продовження базування флоту, створення в Україні для цього правових передумов (підготовка документів, прийняття рішення);

3. підвищення упродовж 2012-2014 років боєготовності Російської Федерації, сприяння у нарощування нею воєнного потенціалу, засобів для подальшої збройної агресії проти України, проведення переговорів з РФ з цього питання, створення в Україні правових передумов (прийняття рішення) щодо модернізації та переоснащення Чорноморського флоту РФ й практичного його виконання щодо ремонту на належних ОСОБА_6 підприємствах російських військових кораблів на території Севастопольського морського заводу;

4. створення упродовж 2009-2014 років правових передумов для подальшого вільного переміщення військової техніки, особового складу, озброєння з території РФ на територію АР Крим і міста Севастополя, їх використання в утвердженні окупаційної адміністрації на окупованих територіях, та для подальшої тимчасової окупації інших територій України, що межують поруч з півостровом, шляхом проведення переговорів з РФ, складення документів та підписання угоди про будівництво транспортного переходу через Керченську протоку (Кримського мосту).

На причетність до сприяння Російській Федерації у проведенні підривної діяльності проти України, перевіряється ряд колишніх вищих посадових осіб держави, які могли залучатися Російською Федерацією до вчинення вказаних злочинних дій та інші особи.

Встановлено, що у період проведення РФ такої підривної діяльності проти України, тобто з 2009 по 2019 роки, ОСОБА_6 обіймав посади Міністра закордонних справ України й члена Ради національної безпеки і оборони України (2009-2010 роки), Міністра економічного розвитку і торгівлі України (2012 рік), народного депутата України (2012-2014 роки), Президента України та Верховного Головнокомандувача ЗСУ і Голови РНБО (2014-2019), у зв`язку з чим контактував як з керівництвом РФ так і з керівниками міністерств, які здійснювали підривну діяльність проти України.

Під час досудового розслідування отримано відомості, що після досягнення домовленостей щодо вчинення згаданих дій Уряд російської федерації 29.12.2009 скасував спеціальне (захисне) мито (0,6 євро/кг) за експорт виготовленого в Україні продукту «патоки», що стосувалось ТОВ «Торговий дім «Крахмалопродукт», ПрАТ «Київська кондитерська фабрика «Рошен», ПрАТ «Дніпровський крохмалепатоковий комбінат», ТОВ «Інтерстарч Україна», ТОВ «Торговий дім «Інтеркорн», які через ПАТ «Закритий Недиверсифікований Корпоративний Інвестиційний Фонд «Прайм Ессетс Кепітал» пов`язані із ОСОБА_7 .

Під час здійснення досудового розслідування отримано відомості, що у вказаний період часу у ОСОБА_6 були та продовжуються на теперішній час довірливі відносини із громадянкою України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянство України, ІПН НОМЕР_1 , адреса реєстрації та проживання - АДРЕСА_1 .

Згідно повного витягу з Єдиного реєстру довіреностей ОСОБА_6 з 21.08.2013 перебував у довірчих відносинах з ОСОБА_4 .

Зібрані матеріали кримінального провадження дають достатні підстави вважати, що до вчинення кримінального правопорушення може бути причетна ОСОБА_4 , яка разом з іншими особами могла приймати участь у підготовці документів, наданні іншої допомоги ОСОБА_6 під час здійснення ним державницької діяльності, у тому числі сприянні іноземній державі в проведенні підривної діяльності проти України, а також фінансово-господарської діяльності підконтрольних компаній.

Поряд з цим, на даний час, отримані докази є недостатніми для встановлення організаторів злочину, доведення винуватості усіх співучасників їх вчинення, як і оголошення їм повідомлення про підозру.

Характер зв`язків ОСОБА_4 з ОСОБА_6 , її взаємовідносини із іншими наближеними особами дають підстави обґрунтовано вважати, що ОСОБА_4 може бути обізнаною про обставини підготовки, планування, щодо перешкоджання членству України в НАТО, сприяння перебуванню Чорноморського флоту Російської Федерації на території України та його модернізації, ремонту кораблів, а також здійснення фінансово-господарських операцій по отриманню фінансової вигоди за вчинені дії тощо, у зв`язку з цим фіксація таких відомостей, пов`язаних, у тому числі, з діяльністю посадових осіб України та РФ, може бути джерелом отримання доказів, які самостійно або в сукупності матимуть суттєве значення для з`ясування обставин злочинів та встановлення усіх осіб, які їх вчинили.

25.07.2025 на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва № 757/30671/25-к від 27.06.2025 у домоволодінні за адресою АДРЕСА_1 , проведено обшук з метою відшукання та вилучення оригіналів або копій офіційних документів, їх проектів, у тому числі в електронному вигляді, за період з 2009 по 2019 роки: щодо матеріалів переговорів Президентів України та РФ 05.03.2010 про позаблоковий статусу для України та відмови від членства України в НАТО, проекти Спільних заяв за результатами таких переговорів, заготовки виступів з тезами про неготовність України бути членом НАТО і не підтримку цього населенням України, матеріали підготовки законопроєктів, які не надавали можливості та не сприяли отриманню Україною членства в НАТО, щодо продовження строку перебування на території України іноземної військової бази - Чорноморського флоту РФ, щодо модернізації та переоснащення Чорноморського флоту РФ, щодо ремонту на українських підприємствах російських військових кораблів, щодо вільного переміщення військової техніки, особового складу, озброєння з території РФ на територію АР Крим і міста Севастополя, щодо будівництво транспортного переходу через Керченську протоку (Кримського мосту), а також речі та документи, які містять відомості щодо обміну інформацією з вказаних питань, документи щодо фінансово-господарської діяльності ВАТ «Липецька кондитерська фабрика «Рошен», ПАТ «Севастопольський морський завод» (), ТОВ «Торговий дім «Крахмалопродукт» (), ПРАТ «Київська кондитерська фабрика «РОШЕН» (код 00382125), ПРАТ «Дніпровський крохмалепатоковий комбінат» (код 00383372), ТОВ «Інтерстарч Україна» (код 38307757), ТОВ «Торговий дім «Інтеркорн» (код 33781896) та інших підконтрольних компаній що свідчать про отримання фінансової вигоди, у тому числі чорнові записи, записники, блокноти, інші записи в паперовій та електронній формах, включно з цифровими носіями, на яких збережена відповідна інформація - оптичними дисками, картами пам`яті, стільниковими телефонами, планшетами, персональними комп`ютерами, ноутбуками).

В ході вказаного обшуку виявлено та вилучено мобільний телефон Apple iPhone темно-синього кольору, моноблок Apple iMac з обліковим записом на ім`я ОСОБА_5 та ноутбук Apple Macbook Pro model A1989EMC:3358 FCCIB BCGA 1989 serial CO2ZV00JLVDM.

Прокурор вказує, що речі та документи, вилучені під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 - домоволодінні за адресою АДРЕСА_1 , є такими, що містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, у зв`язку з чим вказані речі визнано речовими доказами.

Електронні носії (мобільний телефон, ноутбук, моноблок) містять відомості в електронній формі, що потребують подальшого дослідження, а також виявлення шляхом проведення відповідних експертиз видалених чи прихованих файлів, з метою встановлення відомостей щодо обставин, які досліджуються у кримінальному провадженні.

Електронні пристрої можуть містити список контактів, журнал дзвінків, текстові та мультимедійні повідомлення, веб-історію, повідомлення в мережі Інтернет, програми, призначені для спілкування, у тому числі для спілкування в мережі Інтернет, які можуть вказувати на спілкування між співучасниками вказаних злочинів, а також текстові, графічні, відеофайли користувача, у тому числі видалені, які мають значення для обставин, що розслідуються у кримінальному провадженні.

Без проведення відповідних судових експертиз встановити наявність на електронних носіях відомостей, належним чином їх зафіксувати та у подальшому використати як докази, неможливо.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: речових доказів.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так, слідчим суддею встановлено, що 10.07.2025 слідчим у кримінальному провадженні винесено постанову про визнання речовим доказом зазначеного вище мобільного телефону.

Прокурором доведено, що вказане майно могло бути набуто кримінально протиправним шляхом та отримано внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тобто відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, та у випадку не накладення арешту на вказане майно, це може призвести до подальшого відчуження або до інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, приходжу до переконання, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки незастосування арешту може призвести до відчуження майна.

Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Таким чином, клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання заступника начальника першого відділу процесуального керівництва Департаменту організації, процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно під час обшуку домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке належить їй на праві власності, а саме мобільний телефон Apple iPhone темно-синього кольору, моноблок Apple iMac з обліковим записом на ім`я ОСОБА_5 та ноутбук Apple Macbook Pro model A1989EMC:3358 FCCIB BCGA 1989 serial CO2ZV00JLVDM, з метою забезпечення збереження вказаних речових доказів.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1