ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 544/755/25 Номер провадження 11-сс/814/328/25Головуючий у 1-й інстанції с. ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Пирятинського районного суду Полтавської області від 20 березня 2025 року,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 березня 2025 року за №0000125, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.239 КК України, відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №1 Лубенського РВП ГУНП у Полтавській області ОСОБА_7 , погодженого з прокурором Пирятинського відділу Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 , про арешт майна.

Постановлене рішення слідчий суддя мотивував тим, що: досліджені докази ставлять під сумнів вчинення кримінального правопорушення, оскільки відповідно до них ПП «ТРАНСВІТ» є суб`єктом господарської діяльності, який здійснює виробництво добрива «ОрганікТранс», та якому дозволено здійснення операцій з оброблення відходів (тваринних фекалій та гною (включаючи зіпсовану солому), стоків, зібраних окремо та оброблених поза місцями утворення) на земельній ділянці з кадастровим номером: :00:003:0364, й ПП «ТРАНСВІТ», маючи такий дозвіл, здійснювало оброблення відходів у вигляді курячого посліду на належній підприємству вказаній вище земельній ділянці; слідчим не доведено, що транспортний засіб марки «DAF», моделі XF 105.410», н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом марки «Schmitz», моделі «ЅKІ 24», н.з. НОМЕР_2 , підлягають спеціальній конфіскації відповідно до п.2 ч.2, ч.4 ст.170 КПК України; у цьому кримінальному провадженні відсутнє повідомлення про підозру, цивільний позов не подавався; слідчим не обґрунтовано те, що незастосування арешту майна призведе до втрати доказів, які мають суттєве значення по справі, позбавить можливості об`єктивно, всебічно й повно встановити обставини кримінального провадження, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також не доведено те, що ступінь втручання у право володіння майном, про арешт якого порушується питання в клопотанні, відповідає поставленій меті та є пропорційним їй.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді Пирятинського районного суду Полтавської області від 20 березня 2025 року, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та накласти арешт на майно, вилучене 14 березня 2025 року в ході огляду місця події, шляхом позбавлення права на його відчуження, а саме на: транспортний засіб марки «DAF», моделі «XF 105.410», н.з. НОМЕР_1 , та напівпричіп марки «Schmitz», моделі «ЅKІ 24», н.з. НОМЕР_2 , які належать ПП «Трансвіт-БУД» і будуть зберігатись у директора цього підприємства ОСОБА_8 , по вул. Перемоги, 183-А в м. Прилуки Чернігівської обл. Свої вимоги мотивує тим, що слідчий суддя навів висновки, які не підтрджуються дослідженими доказами, й не врахував те, що: за постановою слідчого від 15 березня 2025 року вказані вище транспортні засоби визнані речовими доказами в кримінальному провадженні; в разі ненакладення арешту на автомобіль із причепом виникне можливість повторного вчинення кримінального правопорушення, а також зникнення, втрати, приховування або пошкодження відповідного майна та слідів злочину, шляхом його відчуження (продажу); для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.239 КК України, збереження речових доказів, слідової інформації, проведення слідчих дій із майном, установлення всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення наявна потреба в накладенні арешту на зазначене вище майно; стороною обвинувачення доведено необхідність і доцільність накладення арешту (шляхом позбавлення права на відчуження майна) на транспортний засіб марки «ДАФ», моделі XF 105.410», н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом марки «Schmitz», моделі «ЅKІ 24», н.з. НОМЕР_2 , його пропорційність втручанню у права особи та наявність ризиків, передбачених абз.2 ч.1 ст.170 КПК України.

Представник ПП «Трансвіт» - директор ОСОБА_8 , і представник ПП «Трансвіт-Буд» - директор ОСОБА_9 , навели письмові заперечення на апеляційну скаргу прокурора, зазначивши про безпідставність викладених у ній доводів.

Також ОСОБА_8 і ОСОБА_9 подали заяви про закриття апеляційного провадження, посилаючись на закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 березня 2025 року за №0000125, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.239 КК України.

Учасники провадження були належним чином повідомлені про місце, дату, час апеляційного розгляду та до суду не з`явились. Водночас прокурор, представник ПП «Трансвіт» - директор ОСОБА_8 , представник ПП «Трансвіт-Буд» - директор ОСОБА_9 , завили клопотання про здійснення розгляду апеляційної скарги за їх відсутності.

Колегія суддів заслухала суддю-доповідача, вивчила матеріали провадження, обговорила доводи учасників провадження та дійшла висновку про таке.

Доводи заяв представника ПП «Трансвіт-Буд» - ОСОБА_9 , і представника ПП «Трансвіт» - ОСОБА_8 , про необхідність закриття апеляційного провадження з посиланням на закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 березня 2025 року за №0000125, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.239 КК України, є неспроможними, оскільки із системного аналізу положень КПК України та практики Верховного Суду вбачається, що підставою для закриття апеляційного провадження є відмова апелянта від апеляційної скарги або якщо після призначення судового засідання буде встановлено, що апеляційна скарга підлягала поверненню чи подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню. Таких обставин у цьому провадженні не встановлено, а наведені представниками доводи не є підставою для закриття апеляційного провадження. Разом з тим, згаданим вище доводам буде надана оцінка в ході апеляційного розгляду.

Статтею 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти згідно з вимогами КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була би піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

У силу п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який на підставі ч.2 ст.170 КПК України допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Приписами п.п.1, 2 ч.3 ст.132 КПК України встановлено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора.

За ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз.2 ч.1 ст.170 КПК України.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, виходячи з положень ст.ст.94, 132, 173 КПК України, повинен урахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися й у клопотанні дізнавача/слідчого/прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно зі ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже, суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Диспозицією ч.1 ст.239 КК України передбачено відповідальність за забруднення або псування земель речовинами, відходами чи іншими матеріалами, шкідливими для життя, здоров`я людей або довкілля, внаслідок порушення спеціальних правил, якщо це створило небезпеку для життя, здоров`я людей чи довкілля.

Об`єктивна сторона цього кримінального правопорушення складаєтся з: а) діяння (порушення спеціальних правил); б) настання наслідків у вигляді забрудення або псування земель відходами чи іншими матеріалами, шкідливими для життя, здоров`я людей або довкілля; в) створення небезпеки для життя, здоров`я людей чи довкілля; г) причинного зв`язку між діянням, забрудненням або псуванням землі й настанням стану небезпеки для життя, здоров`я людей чи довкілля.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що ВП №1 Лубенського РВП ГУНП у Полтавській області здійснювалося досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 березня 2025 року за №0000125, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.239 КК України, за фактом того, що за межами населеного пункту Кизлівка Чорнухинської ОТГ Лубенського р-ну Полтавської обл. на земельній ділянці з кадастровим номером: :00:003:0364, яка на праві приватної власності належить ПП «Трансвіт», виявлено вантажний автомобіль марки «ДАФ», н.з. НОМЕР_3 , з напівпричепом, н.з. НОМЕР_2 , належні ПП «Трансвіт», водій якого вивантажував курячий послід (компост) на землю на вказаній території (а.п.7).

Слідчий за погодженням із прокурором звернувся до слідчого судді про накладення арешту на: транспортний засіб марки «DAF», моделі «XF 105.410», н.з. НОМЕР_1 , та напівпричіп марки «Schmitz», моделі «ЅKІ 24», н.з. НОМЕР_2 , які належать ПП «Трансвіт-БУД» і будуть зберігатись у директора цього підприємства ОСОБА_8 , по вул. Перемоги, 183-А в м. Прилуки Чернігівської обл., шляхом позбавлення права на відчуження зазначених транспортних засобів (а.п.4-60).

За змістом клопотання про арешт майна та протоколу огляду події від 14 березня 2025 року на земельній ділянці з кадастровим номером: :00:003:0364, виявлено купи курячого посліду та поряд із ними вантажний автомобіль марки «ДАФ» моделі «XF 105.410», н.з. НОМЕР_3 , з напівпричепом марки «Schmitz» моделі «SKI 24», н.з. НОМЕР_2 , в кузові якого знаходились залишки курячого посліду (компосту) та водій якого ( ОСОБА_10 ) вивантажив курячий послід на вказаній земельній ділянці. У ході огляду було вилучено: залишки компосту з кузова вантажного автомобіля; з куп курячого посліду зразки речовини (компосту) (а.п.4-6, 11-18).

Автомобіль марки «ДАФ», моделі XF 105.410», н.з. НОМЕР_3 , та напівпричіп марки «Schmitz», моделі «ЅKІ 24», н.з. НОМЕР_2 , на праві власності належать ПП «ТРАНСВІТ-БУД» і на підставі договору оренди №0101/25-02 від 01 січня 2025 року перебувають у законному користуванні ПП «ТРАНСВІТ», що підтверджується даними свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів НОМЕР_4 , НОМЕР_5 та вказаного вище договору (а.п.14-15, 115-116).

Відповідно до інформації Державного земельного кадастру земельна ділянка з кадастровим номером: :00:003:0364, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, на праві власності належить ПП «ТРАНСВІТ» (а.п.18).

Відмовляючи в задоволенні клопотання про арешт майна, слідчий суддя встановив, зокрема, те, що ПП «ТРАНСВІТ», будучи суб`єктом господарювання, здійснює виробництво комплексного органо-мінерального добрива для застосування у сільському господарстві та у приватному секторі "ОрганікТранс", яке відповідно до Технічних умов ТУ У 20.1-1:2023 від 22 лютого 2024 року, Звіту про науково-дослідну роботу, Звіту про НДР «Екологічна оцінка впливу добрива «ОрганікТранс» на ґрунтову біоту, Звіту про НДР «Оцінка біологічної ефективності добрива «ОрганікТранс», висновку наукової санітарно-епідеміологічної експертизи від 22 січня 2024 року (а.п.23-58, 106-113, 122) є безпечним та включено до переліку пестицидів і агрохімікатів, дозволених до використання в Україні, для застосування.

В апеляційній скарзі не наведено спростувань зазначеним вище доказам, у той час як, створення небезпеки для життя, здоров`я людей чи довкілля, та причинний зв`язок між діянням, забрудненням або псуванням землі й настанням стану небезпеки для життя, здоров`я людей чи довкілля, є обов`язковими елементами об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.239 КК України.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 10 червня 2025 року слідчим закрито це кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 березня 2025 року за №0000125, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.239 КК України. Приймаючи таке рішення, слідчий дійшов висновку, зокрема, про те, що відповідно до отриманих у кримінальному провадженні доказів усі етапи виробництва, транспортування та зберігання добрива ПП «Трансвіт» організовані таким чином, щоб забезпечити відповідність нормам екологічної безпеки, охорони праці та якості продукції, добрива мають усі необхідні дозволи та рекомендації щодо їх застосування у сільськогосподарській діяльності, і не є шкідливими для життя, здоров`я людей або довкілля.

Зазначене вище рішення слідчого є чинним, що підтверджено повідомленням органу прокуратури.

Ураховуючи викладені вище обставини, те, що кримінальне провадження, в якому стороною обвинувачення порушувалось питання про арешт, закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.239 КК України, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності накладення арешту на транспортні засоби як заходу забезпечення кримінального провадження та неможливості застосування цього заходу в закритому на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальному провадженні.

Таким чином, доводи апеляційної скарги щодо скасування оскаржуваної ухвали та постановлення нової ухвали про накладення арешту на транспортні засоби є неспроможними, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Пирятинського районного суду Полтавської області від 20 березня 2025 року про відмову в арешті майна без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4