УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2025 року

м. Київ

справа № 522/7032/17

провадження № 51-2780 ск 24

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 06 червня 2025 року,

встановив:

Як убачається із касаційної скарги та доданих до неї копій судових рішень, ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 19 травня 2025 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_4 про відвід слідчого судді.

ОСОБА_4 , не погоджуючись із вищевказаною ухвалою суду першої інстанції, звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 06 червня 2025 року (справа № 11-сс/813/1105/25) відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на вищевказану ухвалу суду.

Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу подано без додержання вимог зазначеної статті.

Водночас, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга має містити обґрунтування заявлених скаржником вимог, із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.

При цьому, при вирішенні питання про наявність зазначених у ч. 1 ст. 438 КПК України підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_4 порушує питання про скасування ухвали Одеського апеляційного суду від 06 червня 2025 року як незаконної. При цьому він посилається, зокрема, на те, що суддя апеляційного суду, відмовивши у відкритті апеляційного провадження за його апеляційною скаргою на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 19 травня 2025 року, прийняв передчасне рішення, оскільки врахував не всі її доводи. Водночас зазначає, що ним оскаржувались ухвали суду від 06 травня та 19 травня 2025 року про відмову у задоволенні відводу слідчому судді та ухвала суду від 26 травня 2025 року про відмову у задоволенні його скарги.

При цьому з касаційної скарги ОСОБА_4 та доданих до неї матеріалів не вбачається, яких саме порушень допустився апеляційний суд при винесенні ухвали від 06 червня 2025 року про відмову у відкритті апеляційного провадження за його апеляційною скаргою на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 19 травня 2025 року, з урахуванням змісту його апеляційної скарги, та наявності аналогічної ухвали апеляційного суду про відмову у відкритті апеляційного провадження за його апеляційною скаргою на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 06 травня 2025 року.

Також на підтвердження своїх доводів щодо неповноти розгляду судом апеляційної інстанції апеляційної скарги ОСОБА_4 останнім не надано конкретної інформації про те, яка ще ухвала слідчого судді ним оскаржувалась до апеляційного суду, оскільки до Верховного Суду він надає копію ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 27 травня 2025 року, в касаційній скарзі зазначає про ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 26 травня 2025 року, водночас зі змісту вступної частини наданої копії його апеляційної скарги вбачається, що він її подавав на ухвалу цього суду від 26 червня 2025 року, чим допускає протиріччя.

Тому ОСОБА_4 не наводить конкретних порушень закону, допущених, на його думку, судом апеляційної інстанції при постановленні оскаржуваного судового рішення, які відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК України з урахуванням положень статей 370, 412, 419 КПК України є підставами для його скасування.

Вказані порушення перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Згідно звимогами ч. 1 ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 429 КПК України залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження, шляхом подання виправленої касаційної скарги.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд

постановив:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без руху та встановити строк для усунення недоліків - п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.

У разі невиконання вимог ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3