БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/930/25
Провадження № 1-кп/730/84/2025
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" липня 2025 р. м. Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі головуючого судді - ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

потерпілої - ОСОБА_5

неповнолітнього обвинуваченого - ОСОБА_6

законного представника неповнолітнього обвинуваченого - ОСОБА_7

розглянувши в закритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Борзни кримінальне провадження №0000040 від 21.03.2025р., яке надійшло до суду з обвинувальним актом від 24.06.2025р. та угодою про визнання винуватості від 24.06.2025р. по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Степанівка Борзнянського району Чернігівської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , з базовою загальною середньою освітою, студента 3-го курсу Мринської філії Державного професійно-технічного навчального закладу «Куликівський професійний аграрний ліцей», не судимого, -

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

У С Т А Н О В И В :

Неповнолітній ОСОБА_6 21 береня 2025 року близько 17-50 год в умовах дії в Україні воєнного стану, введеного Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022р., затвердженого Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022р., неодноразово продовженого й триваючого по даний час, перебуваючи за місцем свого проживання у будинку в АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів із метою заволодіння чужим майном, усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, з гаманця, що належить ОСОБА_5 , яка перебувала в гостях, таємно викрав належні їй гроші в сумі 700 гривень та 1400 євро (за офіційним курсом Національного банку України становить 63001,96 грн), розпорядившись ними на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 63701,96 грн.

Таким чином, неповнолітній ОСОБА_6 цими своїми умисними діями, які виразилися в таємному викраденні чужого майна, вчиненому в умовах воєнного стану, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України.

У ході досудового розслідування по даному кримінальному провадженню 24 червня 2025 року між прокурором Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_3 та неповнолітнім підозрюваним ОСОБА_6 у присутності його законного представника (батька ОСОБА_7 ) і захисника було укладено угоду про визнання винуватості з наданням потерпілою ОСОБА_5 письмової згоди прокурору на укладення ними даної угоди.

Прокурор, обвинувачений, його законний представник та захисник, потерпіла у підготовчому судовому засіданні просили затвердити вказану угоду про визнання винуватості.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження щодо можливості затвердження угоди про визнання винуватості, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.314 КПК України в підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення, яким затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Згідно п.2 ч.1 ст.468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Приписами ч.2, 4 ст.469 КПК України визначено, що угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

У ст.472 КПК України передбачено, що в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), умови часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, умови застосування спеціальної конфіскації, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди. В угоді зазначається дата її укладення та вона скріплюється підписами сторін.

Відповідно до ч.2 ст.474 КПК України розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для розгляду.

Згідно з ч.1, 3 ст.484 КПК України порядок кримінального провадження щодо неповнолітніх визначається загальними правилами цього Кодексу з урахуванням особливостей, передбачених цією главою. Положення цього параграфу застосовуються у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, вчинених особами, які не досягли вісімнадцятирічного віку.

На виконання вимог ст.496 КПК України про дату, час і місце судового розгляду даного кримінального провадження за участю неповнолітнього обвинуваченого суд повідомляв відповідну Службу у справах дітей та уповноважений підрозділ органів Національної поліції, але їх представники в судове засідання не з`явились, про причини неприбуття не повідомили, що не є перешкодою для розгляду справи.

Суд переконався, що неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_6 роз`яснено й він цілком розуміє положення ч.4 ст.474 КПК України, а саме: що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має право: мовчати і факт мовчання не буде мати для суду жодного доказового значення; мати захисника, в тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках передбачених законом або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу; характер кожного обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим повністю, підстав для його самообмови не встановлено; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Також суд упевнився, що дана угода про визнання винуватості укладена добровільно, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді (ч.6 ст.474 КПК України).

Крім того, в силу ч.7 ст.474 КПК України суд перевірив угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону.

Так, згідно умов укладеної між прокурором та неповнолітнім підозрюваним за участю його законного представника і захисника угоди про визнання винуватості ОСОБА_6 повністю визнає свою винуватість у таємному викраденні чужого майна, вчиненому в умовах воєнного стану, тобто скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України; ОСОБА_6 підтверджує, що йому зрозуміла правова кваліфікація даного злочину.

Сторони погоджуються, що істотними для цього кримінального провадження є наступні обставини:

- вчинення кримінального правопорушення (злочину) неповнолітнім;

- ступінь та характер сприяння неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_6 , зокрема те, що він повністю визнав свою вину та щиро розкаявся, відшкодував у повному обсязі збитки;

- характер і тяжкість обвинувачення, зокрема те, що вчинене ОСОБА_6 кримінальне правопорушення відноситься до тяжкого злочину;

- наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидшого судового провадження, реалізації державної політики щодо зменшення навантаження на систему правосуддя;

- надання прокурору потерпілою письмової згоди на укладення угоди про визнання винуватості;

- обставинами, які відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання неповнолітнього ОСОБА_6 , є щире каяття та активне сприяння досудовому розслідуванню; вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім; добровільне відшкодування завданого збитку;

- обставини, що обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України, відсутні.

ОСОБА_6 в обсязі повідомленої підозри беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК Україн, та зобов`язується це зробити в обсязі обвинувачення в судовому провадженні.

Крім того, сторони погоджуються щодо відсутня необхідність у звільненні ОСОБА_6 від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування потерпілій збитків, заподіяних внаслідок вчинення злочину, оскільки такі збитки потерпілій відшкодовано.

Сторони узгодили, що з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, особи підозрюваного, який на момент вчинення злочину був неповнолітнім, щиро розкаюється, добровільно відшкодував завданий збиток, що є обставинами, які істотно знижують ступінь тяжкості скоєного злочину, ОСОБА_6 призначається покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді 2 років пробаційного нагляду, на яке обвинувачений у судовому засіданні усвідомлено погоджується. На погляд суду таке покарання, окрім обставин, передбачених у ст.65-67 КК України, враховує умови життя та виховання неповнолітнього обвинуваченого, вплив дорослих, рівень розвитку, участь у Програмі відновного правосуддя, у межах якої за результатами медіації була укладена відповідна угода.

Підстави для застосування спеціальної конфіскації відсутні.

Призначення ОСОБА_6 саме такого покарання на думку суду та інших учасників судового провадження буде необхідним і достатнім для виправлення неповнолітнього обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, дасть можливість перевиховатись без ізоляції від оточуючих, в умовах запровадженого в державі воєнного стану бути потрібним шляхом залучення до виконання суспільно корисних робіт, відповідатиме визначеній у ст.50 КК України меті покарання та положенням ст.98, 101, 103 КК України.

В угоді також прописано наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які є для сторін зрозумілими.

Таким чином, враховуючи викладені обставини, суд переконався у можливості затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 24.06.2025р. між прокурором та неповнолітнім підозрюваним за участю його законного представника й захисника, і призначити ОСОБА_6 узгоджене сторонами покарання.

Процесуальні витрати по даному кримінальному провадженню відсутні, цивільний позов не заявлявся, долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Застосований захід забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна необхідно скасувати після набрання вироком законної сили.

Строк дії застосованого до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання сплив 29.06.2025р., прокурором клопотання про його продовження не ініціювалося й до набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому суд вважає за можливе не обирати.

На підставі викладеного, керуючись ст.314, 368-376, 468-476 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 24 червня 2025 року між прокурором Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_6 за участю його законного представника ОСОБА_7 й захисника ОСОБА_4 .

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, і призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді пробаційного нагляду на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.59-1 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою «Зміна прокримінального мислення».

Строк покарання у виді пробаційного нагляду ОСОБА_6 обчислювати з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_6 не обирати.

Накладений за ухвалою слідчого судді Борзнянського районного суду Чернігівської області від 25 березня 2025 року арешт на майно: одну купюру номіналом 500 грн, одну купюру номіналом 200 грн, 1400 євро купюрами номіналом по 100 євро скасувати.

Речові докази по справі: гроші в сумі 700 грн та 1400 євро, які знаходяться у ВП №3 (м.Борзна) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області, повернути потерпілій ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених пунктами 1 та 2 частини 4 ст.394 КПК України до Чернігівського апеляційного суду через Борзнянський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя Борзнянського районного суду ОСОБА_1