Номер провадження: 11-кп/813/762/25
Справа № 509/5329/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про повторне дослідження доказів

17.03.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції між Одеським апеляційним судом та ДУ «Ізмаїльський слідчий ізолятор» за участю обвинуваченого ОСОБА_8 клопотання прокурора про повторне дослідження доказів у кримінальному провадженні №0000171 від 29.04.2023 року за апеляційними скаргами прокурора Чорноморської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_7 на вирок Овідіопольського районного суду Одеської області від 18.06.2024 року, яким:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Кучурган Роздільнянського району Одеської області, громадянин України, з середньою освітою, неодружений, не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

-17.02.2005 року Овідіопольським районним судом Одеської області за ч.2 ст.289 КК України до 7 (семи) років позбавлення волі;

-26.05.2016 року Овідіопольським районним судом Одеської області за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ст.70 КК України до 2 (двох) років позбавлення волі;

-19.04.2022 року Овідіопольським районним судом Одеської області за ст.395 КК України до 5 (п`яти) місяців арешту; звільнений 22.12.2022 року, судимості у встановленому законом порядку не зняті та не погашені,

визнаний винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

встановив:

Оскарженим вироком суду ОСОБА_8 визнаний винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, та йому призначене покарання у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишено без змін.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 обчислюється з дня його затримання 29.04.2023 року, зарахувавши в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення відповідно до ч.5 ст. 72 КК України, з розрахунку день за день.

Вироком суду вирішено долю речових доказів та процесуальних витрат у кримінальному провадженні.

Не погоджуючись з вироком суду, прокурор Чорноморської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_9 та захисник ОСОБА_7 подали апеляційні скарги.

Захисник ОСОБА_7 , посилаючись на незаконність та необґрунтованість вироку, просить його скасувати та закрити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, у зв`язку із відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення.

Захисник вказує, що вирок підлягає скасуванню, у зв`язку із невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження. Висновки місцевого суду про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, є немотивованими, ґрунтуються лише на припущеннях, а саме на показах свідка ОСОБА_10 .

Прокурор просить вирок скасувати та ухвалити новий вирок, яким дії ОСОБА_8 кваліфікувати за ч.2 ст.121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, визнавши його винуватим у вчиненні зазначеного злочину та призначити йому покарання у виді 9 (дев`яти) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 29.04.2023 року, та зарахувати в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення.

Скасувати арешти, накладені на речові докази ухвалами слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 02.05.2023 року.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Мотивуючи вимоги апеляційної скарги, прокурор вказує, що вирок підлягає скасуванню, у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення особі винного внаслідок м`якості та істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

Прокурор також зазначив, що місцевий суд безпідставно перекваліфікував дії обвинуваченого з ч.2 ст.121 КК України на ч.1 ст.122 КК України, та змінив виклад фактичних обставин кримінального правопорушення.

Прокурор вказує, що приймаючи рішення про перекваліфікацію, суд послався на те, що свідок ОСОБА_10 пояснила, що ОСОБА_8 залишився у ОСОБА_11 в ніч з 24.04.2023 року на 25.04.2023 року, що не співпадає з висновком експерта.

Разом з тим, судом не враховано, що свідок ОСОБА_10 місцевим судом допитана через рік після подій, що не виключає помилку в даті.

Крім того, відповідно до висновку експерта №102 від 01.07.2023 року смерть ОСОБА_11 наступила 28.04.2023 року та перебуває в прямому причинно-наслідковому зв?язку з наявною у неї закритою травмою грудної клітки з численними переломами грудини, лівих та правих ребер, внаслідок якої сформувалась ділянка патологічної рухливості («флотації») грудної клітки, що різко знижувала її екскурсію та погіршувала вентиляцію легень. При цьому, згідно цього ж висновку експерта, тілесні ушкодження, віднесені до групи «в», а саме закрита травма грудної клітки (…), які відповідно до п.2.1.3 «б» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.) відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя та перебуває у причинному зв`язку зі смертю ОСОБА_11 . При цьому, весь комплекс ушкоджень грудної клітини спричинений багаторазовими інтеревальними впливами на протязі 3-15 діб до настання смерті. Тобто, в даному випадку прокурор вважає, що їх отримання можливе як 23 так і 24 квітня 2023 року.

Прокурор також стверджує, що судом не надано оцінку тому, що свідок ОСОБА_10 повідомила про побиття ОСОБА_11 та її зґвалтування ОСОБА_8 . ОСОБА_12 ще задовго до смерті ОСОБА_11 .

Крім того, прокурор просить повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, та дослідити: покази свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_12 ; покази обвинуваченого ОСОБА_8 ;протокол огляду місця події від 28.04.2023 року; протоколи огляду місця події від 29.04.2023 року;протокол обшуку від 29.04.2023 року; протокол відібрання біологічних зразків від 01.05.2023 року; протокол тимчасового доступу до речей та документів від 05.05.2023 року; протокол затримання особи від 29.04.2023 року; висновки експертів №811, №774, №850, №826, №191, №СЕ19/115-23/6903-БД, №СЕ-19/115-23/6996-БД, №102, №185, №СЕ-19/115-23/6912-БД, №СЕ-19/115-23/6913-БД, №СЕ-19/115-23/6916БД; речові докази; а також матеріали, що характеризують обвинуваченого ОСОБА_8 .

Іншими особами, які мають право на апеляційне оскарження, вирок суду першої інстанції в даному кримінальному провадженні не оскаржений.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 підтримав клопотання прокурора Чорноморської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_9 про повторне дослідження доказів у кримінальному провадженні.

Заслухавши суддю-доповідача; думку прокурора ОСОБА_6 ; думку захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 , які заперечували проти задоволення клопотання прокурора про повторне дослідження доказів; дослідивши клопотання; колегія суддів дійшла таких висновків.

Відповідно до вимог ст.2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч. 6 ст. 22 КПК України, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч.3 ст. 404 КПК України, за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Прокурор в апеляційній скарзі посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, невірну та неповну оцінку наданих стороною обвинувачення доказів, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, у зв`язку із незастосуванням закону, який підлягає застосуванню.

У судовому засіданні апеляційного суду прокурор ОСОБА_6 наполягав на тому, що місцевий суд надав невірну оцінку вищевказаним доказам, та такими, що доводять винуватість ОСОБА_8 у скоєнні інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора, повторно допитати обвинуваченого ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , а також дослідити письмові докази у кримінальному провадженні, згідно переліку клопотання прокурора, у судовому засіданні апеляційного суду.

Враховуючи зазначене, з урахуванням доводів і вимог, викладених в апеляційних скаргах, з метою перевірки законності та обґрунтованості оскарженого вироку, колегія суддів приходить до висновку про необхідність задоволення заявленого стороною обвинувачення клопотання про дослідження доказів.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Задовольнити клопотання прокурора про повторне дослідження доказів.

Повторно дослідити під час апеляційного розгляду наступні докази:

- допитати обвинуваченого ОСОБА_8 ;

- допитати свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_12 ;

- протокол огляду місця події від 28.04.2023 року;

- протоколи огляду місця події від 29.04.2023 року;

- протокол обшуку від 29.04.2023 року;

- протокол відібрання біологічних зразків від 01.05.2023 року;

- протокол тимчасового доступу до речей та документів від 05.05.2023 року;

- протокол затримання особи від 29.04.2023 року;

- висновки експертів №811, №774, №850, №826, №191, №СЕ19/115-23/6903-БД, №СЕ-19/115-23/6996-БД, №102, №185, №СЕ-19/115-23/6912-БД, №СЕ-19/115-23/6913-БД, №СЕ-19/115-23/6916БД,

- речові докази у кримінальному провадженні;

- а також матеріали, що характеризують обвинуваченого ОСОБА_8 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4