КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №759/4977/25 Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/824/2686/2025 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 08 березня 2025 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Яготин, Бориспільського району, Київської області, українки, громадянки України, з середньою освітою, непрацюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченного ч. 4 ст. 185 КК України -

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваної ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_6 ,

встановила:

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 08 березня 2025 року задоволено частково клопотання слідчого Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 , яке погоджено з прокурором Святошинської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , подане у кримінальному провадженні №0000857внесеного до ЄРДР 06.03.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та застосовано відносно підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 діб, з можливістю внесення застави.

Ухвала слідчого судді діє протягом 60 діб до 04.05.2025 року включно, але в межах строку досудового розслідування та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Для утримання, підозрювана ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підлягає направленню до ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, розташованому за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 13.

Визначено підозрюваній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заставу у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 121 120,00 грн. та надано можливість їй або іншій особі внести кошти на рахунок для внесення застави Територіального управління Державної судової адміністрації в м. Києві.

Підозрювана або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покладено на підозрювану ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання та роботи;

- не відлучатись із м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

У разі внесення застави визначено термін дії обов`язків покладених судом протягом 60 діб, до 04.05.2025 року включно, але в межах строку досудового розслідування.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_7 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати до неї запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби.

У разі незадоволення попередніх двох пунктів, апелянт просить встановити заставу, у вигляді 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На обґрунтування вимог поданої апеляційної скарги, апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, такою, що постановлена формально, без огляду на практику ЄСПЛ.

Апелянт вказує на те, що слідчим суддею не прийнято до уваги відсутність достатніх підстав, вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Також апелянт зазначає, що слідчим суддею не прийнято до уваги ту обставину, що ОСОБА_7 , раніше не судима, має на утриманні двох малолітніх дітей та матір, яка хвора на цукровий діабет.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваної, які підтримали подану апеляційну скаргу і просили її задовольнити, доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, що Слідчим відділом Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000857 від 06.03.2025, у якому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у вчиненні ними злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 06.03.2025 приблизно о 19 годині 50 хвилин, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи умисно за попередньою змовою з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом проникнення в інше приміщення, в умовах воєнного стану, таємно викрала чуже майно, яке належить «РЕЛІГІЙНІЙ ГРОМАДІ УКРАЇНСЬКОЇ ПРАВОСЛАВНОЇ ЦЕРКВИ КИЇВСКЬОГО ПАТРІАРХАТУ ІКОНИ ПРЕСВЯТОЇ БОГОРОДИЦІ «НЕОПАЛИМА КУПИНА»» в Оболонському районі м. Києва (ідентифікаційний код 24372574) в особі керівника ОСОБА_11 , завдавши вказаній громаді матеріальної шкоди на загальну суму 5 265 грн.

Так, 06.03.2025 у невстановленому слідством місці та часі, але не пізніше ніж о 19 годині 50 хвилин, ОСОБА_7 зустрілася зі своїм знайомим ОСОБА_10 .. В подальшому, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_10 , прибули до будівлі Православної Церкви Київського Патріархату Ікони Присвятої Богородиці «Неопалима Купима», що розташована по вул. Героїв полку «Азов», 6-А у м. Києві та знаходячись поруч, будучи обізнаними про те, що в приміщенні храму можуть зберігатися грошові кошти, які надані прихожанами у вигляді пожертви, не маючи постійного місця роботи та офіційних джерел заробітку, вирішили таємно викрасти чуже майно.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_10 , користуючись тим, що за їхніми діями ніхто з сторонніх осіб не спостерігає, прослідивши за діями священнослужителів, слідом зайшли в приміщення храму де викрали ключ (матеріальної цінності не становить) від вхідних дверей каплички, яка розташована поруч із храмом. Далі, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_10 , скориставшись раніше викраденим ключем, проникли в середину приміщення каплички, звідки таємно викрали чуже майно, а саме грошові кошти в сумі 5 265 грн., які зберігалися у церковній касі та скарбничці.

ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_10 , виконавши всі дії, які вважали за необхідне для доведення свого злочинного умислу до кінця, усвідомлюючи злочинний характер своїх протиправних дій, разом з викраденим майном покинули місце вчинення злочину, в подальшому розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюється у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у інше приміщення, в умовах воєнного стану, тобто кримінальному правопорушенні, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

06.03.2025 ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України

о 20 год. 40 хв. (фактичний час затримання).

06.03.2025 ОСОБА_7 було повідомлено про підозру за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

08.03.2025 слідчий Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором Святошинської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у кримінальному провадженні №0000857 внесеного до ЄРДР 06.03.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_7 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколом прийняття заяви про злочин від ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- протоколами оглядів місця події за адресою: АДРЕСА_2 , де було вилучено сліди папілярних узорів, циліндрові механізм замків та замки, ключі;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (священик);

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

- протоколом затримання ОСОБА_10 в ході якого вилучено (курточку чорного кольору, грошові кошти в сумі 5 265 грн., зв`язку на якій наявний один ключ та дві бирки на одній з яких написано «Церква».);

- протоколом затримання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_8 ;

- іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Підставою застосування відносно підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, згідно ч. 2 ст. 177, ст. 194 КПК України, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому за погодженням з прокурором звернутися з клопотанням до суду про обрання запобіжного заходу у зв`язку з тим, що підозрювана може здійснити дії, передбачені ст. 177 КПК України.

ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, який згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину та за вчинення якого, передбачене покарання у вигляді виключно позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Тобто тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваній у разі визнання судом її винною, вже обґрунтовує ризик того, що з метою уникнення покарання вона може вчинити спробу переховування, що в свою чергу буде негативно впливати на хід досудового розслідування та судового розгляду. Крім того, згідно з Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», від 24.02.2022, на всій території України введений воєнний стан який діє й по сьогодні. Тобто, ОСОБА_7 користуючись ситуацією в країні, має змогу переховуватися від органів досудового розслідування, зокрема, в місцях постійного проведення бойових дій або місцях непідконтрольних органам державної влади України.

ОСОБА_7 наразі не має офіційного місця працевлаштування та інших джерел доходів, що зумовлює підозрювану вчиняти корисливі кримінальні правопорушення з метою обернення майна в свою користь та особистого збагачення.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України до ОСОБА_7 може бути застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки вона підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

У випадку не застосування саме такого запобіжного заходу як тримання під вартою - факт перебування підозрюваної на волі вже буде свідчити про те, що після таких злочинних дій можна уникнути відповідальності і далі вести звичайне життя.

На теперішній час відсутні медичні застереження щодо неможливості перебування ОСОБА_7 в умовах ДУ «Київського слідчого ізолятору».

За викладених обставин, з метою забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків та забезпечення запобігання зазначеним ризикам, виникла необхідність в обранні підозрюваній запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки саме цей запобіжний захід на думку слідства здатний забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної.

08.03.2025 ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва задоволено частково вказане клопотання слідчого та застосовано відносно підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 діб, з можливістю внесення застави.

Ухвала слідчого судді діє протягом 60 діб до 04.05.2025 року включно, але в межах строку досудового розслідування та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Визначено підозрюваній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заставу у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 121 120,00 грн. та надано можливість їй або іншій особі внести кошти на рахунок для внесення застави Територіального управління Державної судової адміністрації в м. Києві, з покладенням на підозрювану обов`язків, у разі внесення застави, які визначено даною ухвалою.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням вищезазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Так, з ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому була допитана підозрювана, вислухана думка прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання застосування запобіжного заходу.

Під час судового розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав для застосування запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України, судом також враховано вагомість наявних доказів про причетність підозрюваної до вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винуватою, а також дані про особу ОСОБА_7 в їх сукупності.

Слідчий суддя в ухвалі зазначив, що підозра у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого кримінального правопорушення є обґрунтованою та підтверджується вагомими доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження.

На об`єктивне переконання і колегії суддів апеляційного суду, сукупність всіх фактичних обставин та даних, зазначених в ухвалі слідчого судді, дає достатні підстави вважати обґрунтованою підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, що є підставою для застосування до підозрюваної відповідних заходів забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з метою здійснення подальшого розслідування кримінального правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

За таких умов, слідчий суддя, як вважає колегія суддів, дослідивши, матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів лише щодо пред`явленої підозри - з точки зору достатності та взаємозв`язку, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, оскільки об`єктивно зв`язують його з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане правопорушення.

Колегією суддів встановлено, що як у клопотанні, так і в судовому засіданні прокурором доведено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, які дають підстави для застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та підтверджують недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам.

Як правильно вказав в ухвалі слідчий суддя, з чим погоджується і колегія суддів, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, з високим ступенем ймовірності того, що підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, можливість вчинення нею іншого кримінального правопорушення, що може бути перешкодою встановленню істини у справі, незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, та враховуючи, що прокурор довів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить проте, що рішення суду повинно забезпечувати не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, вважає обрати міру запобіжного заходу у виді взяття під варту, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, зможуть запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, та забезпечити виконання підозрюваною процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваної, в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність прокурором у клопотанні вказаних ризиків, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи характер вчиненого злочину, застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної поведінки підозрюваної та може потягнути за собою настання негативних наслідків.

З урахуванням зазначеного, вимоги апеляційної скарги захисника в цій частині не заслуговують на увагу.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обгрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки специфіка вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваної та суворість можливого покарання за інкримінований злочин не дають підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Застосувавши до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою суд на законних підставах визначив їй заставу у розмірі 40 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб, що відповідно становить 121 120 грн.

Згідно ухвали, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваної, наявність ризиків у даному кримінальному провадженні, а тому правильно визначив саме такий розмір застави, що відповідає вимогам ч. 5 ст. 182 КПК України. Підстав вважати його завідомо непомірними, у колегії судді немає.

Доводи захисника, за змістом апеляційної скарги, про наявність підстав для застосування відносно ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення. Отже, твердження в апеляційній скарзі про невмотивованість висновків суду щодо необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_7 є безпідставними, оскільки суперечать наявним у матеріалах провадження доказам, які містять фактичні дані на підтвердження наведених слідчим суддею в ухвалі обставин.

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя правильно, з урахуванням вимог закону, а також практики Європейського суду з прав людини, застосував даний запобіжний захід, взявши до уваги тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваної, в тому числі її майновий стан, а також доведені прокурором ризики можливої неправомірної поведінки підозрюваної ОСОБА_7 .

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції, з урахуванням вимог статті 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування та застосування підозрюваній іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів не знаходить.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не виявлено.

На підставі вищевикладеного колегія суддів приходить до висновку, що встановлені органами досудового розслідування обставини є виправданими та необхідними елементами, що визначають потребу в застосуванні підозрюваній особі - ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 184, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних Київського апеляційного суду,

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 08 березня 2025 року, - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 , - залишити без задоволення

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3