Справа№ 938/783/25
Судове провадження № 1-кп/938/111/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2025 року селище Верховина Верховинського району Івано-Франківської області

Верховинський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

представника потерпілої особи та

одночасно цивільного позивача ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.04.2025 за №0000050 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Верховина Верховинського району Івано-Франківської області, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні осіб не має, раніше не судимого в силу вимог ст.89 КК України, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

обвинувачений ОСОБА_4 , 29 березня 2025 року, у невстановлений слідством час, перебуваючи в лісовому масиві Чорногірського Природоохоронного науково-дослідного відділення Карпатського національного природного парку, який розташований в межах с. Явірник, урочище Погорілець, Зеленської сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області, а саме на території кварталу №8 виділ №16 та кварталу №9 виділ №30, що відносяться до природо-заповідного фонду, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків своїх діянь та свідомо бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, з корисливих мотивів, самовільно, тобто без відповідного дозволу (лісорубного квитка, ордера), виданого уповноваженим органом, за допомогою власної бензопили невстановленої марки, здійснив незаконну порубку лісу, а саме чотирнадцятьох сироростучих дерев породи ялина, загальною кубомасою 7,79 м.куб., чим заподіяв державі в особі Зеленської сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області шкоду на суму 1236860 грн. 80 коп., тобто спричинив тяжкі наслідки.

Таким чином, визнається винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 246 КК України, оскільки вчинив незаконну порубку дерев у лісах на території природно-заповідного фонду, що спричинило тяжкі наслідки.

Обвинувачений в судовому засіданні свою вину у інкримінованому обвинуваченні визнав повністю і суду показав, що з осені 2024 року намагався заготовити дрова на зиму, однак до весни йому не вистачило таких. Він знав, що лісничий не дасть йому дрова, а тому вирішив спилити дерева самостійно без отримання відповідного дозволу неподалік від дому в лісі на території природо-заповідного фонду. Взявши пилу, пішов в лісовий масив, який знаходиться приблизно 1 км від його житлового будинку, що знаходиться на території парку, де спилив 14 дерев породи ялина, які в подальшому планував забрати додому на дрова. Однак, був виявлений працівниками лісової охорони, які викликали працівників поліції. У вчиненому щиро розкаявся та шкодує про вчинене, цивільний позов визнав в повному обсязі, зобов`язався частинами відшкодувати заподіяну шкоду.

Зважаючи на те, що обвинувачений в судовому засіданні повністю визнав вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та не заперечив фактичних обставин, викладених у обвинувальному акті, за яких визнається вчиненим кримінальне правопорушення, суд, переконавшись, що обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, не оспорюють їх та надають свою згоду на проведення судового розгляду без їх дослідження, і така позиція є добровільною, а наслідки застосування ч.3 ст.349 КПК України у вигляді позбавлення права на апеляційне оскарження щодо доведеності фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення учасникам кримінального провадження є зрозумілими, прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо обставин скоєння обвинуваченим зазначених кримінальних правопорушень, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, а також стосуються процесуальних витрат на проведення експертиз, обґрунтованості вимог цивільного позову.

Таким чином, суд вважає, що в ході судового розгляду вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.246 КК України, є доведеною, його дії є правильно кваліфіковані за вказаною кримінально-правовою нормою, оскільки він вчинив незаконну порубку дерев у лісах на території природно-заповідного фонду, що спричинило тяжкі наслідки.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує положення ст.50 КК України відповідно до яких покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого, але яке має на меті не лише кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Крім цього, у відповідності до ст.65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. При цьому, таке покарання повинне бути призначене у межах, установлених санкцією частини статті Особливої частини Кримінального кодексу України, за винятком випадків, передбачених ч.2 ст.53 КК України, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, способу його вчинення, мети та мотиву вказаного діяння, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд зважає, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин, ніде не працює, в той же час, у відповідності до ст.89 КК України вважається таким, що раніше не судимий, не перебуває на обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах, за місцем проживання характеризується позитивно, розкаявся та щиро шкодує про скоєне кримінальне правопорушення. Згідно з досудовою доповіддю його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, однак зважаючи на виявлені фактори ризику вчинення повторного правопорушення у випадку звільнення судом від відбування з випробуванням, одночасно із покладенням обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України, потребує покладення додаткових обов`язків, передбачених ч.3 ст.76 КК України, а саме не виїжджати за межі України без погодження з органом пробації.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю даного злочину.

А тому враховуючи наведені обставини, а також те, що санкцією ч.4 ст.246 КК України передбачено безальтернативний вид покарання у виді позбавлення волі, суд приходить до висновку про те, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді позбавлення волі мінімальним строком передбаченим санкцією названої кримінально-правової норми, і що саме таке покарання є достатнім, справедливим і необхідним для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

При цьому, на підставі ст.75 КК України, враховуючи відсутність обмежень щодо застосування звільнення від відбування покарання з випробуванням при засудженні за ч.4 ст.246 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк не більше 5 років, враховуючи позитивні характеристики обвинуваченого, його щире каяття, активне сприяння органам слідства у швидкому розкритті правопорушення, позицію органу пробації, викладеній у досудовій доповіді, суд приходить до переконання про можливість його виправлення без реального відбування покарання, у зв`язку із чим звільняє його від відбування призначеного покарання із випробуванням та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Крім цього, суд враховує, що у даному кримінальному провадженні Зеленською сільською радою заявлено цивільний позов до обвинуваченого про стягнення шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення в розмірі 1236860,80 гривень, який підлягає одночасному вирішенню з кримінальним провадженням.

Згідно зі ч.2 ст.127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

У ч.1 ст.129 КПК України передбачено, що ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд від доведеності підстав та розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.1166 ЦК України - майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Враховуючи наведене, оскільки ОСОБА_4 внаслідок вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.246 КК України, заподіяно шкоду державі, в особі Зеленської сільської ради в розмірі 1236860,80 грн, а тому цивільний позов підлягає до задоволення повністю.

Крім цього, у відповідності до вимог ч.2 ст. 124 КПК України стягнути з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів.

Відповідно до положень ст.100 КПК України вирішити долю речових доказів, а також у відповідності до ч.4 ст.174 КПК України вирішити питання щодо вжитих заходів забезпечення кримінального провадження.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373-374, 395 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України.

Призначити покарання ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 246 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки протягом іспитового строку:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк ОСОБА_4 рахувати з часу проголошення вироку.

Цивільний позов Зеленської сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області до ОСОБА_4 про стягнення шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Зеленської сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області шкоду, заподіяну вчиненням кримінального правопорушення, в розмірі 1236860 гривень 80 копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь Державного бюджету України процесуальні витрати витрати пов`язані із залученням експертів в загальному розмірі в сумі 3565 гривень 60 копійок.

Скасувати заходи забезпечення кримінального провадження вжиті ухвалою слідчого судді Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 07.04.2025 у виді арешту, накладеного на 14 (чотирнадцять) хлистів зрубаних дерев породи ялина європейська загальною кубомасою 7,79 м3, які були вилучені при проведенні огляду місця події 03.04.2025 в с.Явірник, урочище Погорілець, Зеленської ТГ, Верховинського району Івано-Франківської області на території кварталу №8 виділу №16 та кварталу №9 виділу №30 Чорногірського природоохоронного науково-дослідного відділення Карпатського національного природного парку.

Речові докази: 14 (чотирнадцять) хлистів зрубаних дерев породи ялина європейська загальною кубомасою 7,79 м3, які були вилучені при проведенні огляду місця події 03.04.2025 в с.Явірник, урочище Погорілець, Зеленської ТГ, Верховинського району Івано-Франківської області, конфіскувати.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

З інших підстав, на вирок може бути подана апеляційна скарга в порядку та строки визначені ст.395 КПК України, протягом 30 днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через суд, який ухвалив рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_6