ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2025 Справа №607/5270/25 Провадження №1-кп/607/1285/2025

м.Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря с/з ОСОБА_2

за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за №0000140 від 02 березня 2025 року обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Тернопіль, Тернопільської області, громадянки України, із середньою освітою, непрацюючої, одруженої, яка має на утриманні малолітню дитину, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

1. Встановлені судом обставини кримінального правопорушення.

01.03.2025 близько 22:50 год, у ОСОБА_5 , яка перебувала у коридорі загального користування перед квартирою АДРЕСА_3 , на ґрунті неприязних відносин у ході словесного конфлікту із потерпілою ОСОБА_6 виник протиправний умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, 01.03.2025 близько 22:50 год, ОСОБА_5 перебуваючи у коридорі загального користування перед квартирою АДРЕСА_3 на ґрунті неприязних відносин, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, зловила долонею правої руки волосся голови ОСОБА_6 та потягнула внаслідок чого вирвала волосся після чого нанесла один удар кулаком правої руки у праву ділянку обличчя в область губи ОСОБА_6 . Надалі, продовжуючи свої протиправні дії ОСОБА_5 нігтями двох рук подерла ділянки шкіри за правим та лівим вухом потерпілої ОСОБА_6 та нігтями лівої руки подерла шкіру на правій руці потерпілої.

В результаті протиправних дій ОСОБА_5 , потерпілій ОСОБА_6 , спричинено легкі тілесні ушкодження у виді: садна червоної облямівки і крововиливу слизової оболонки нижньої губи, садна лівої та синців і садна правої вушних раковин, синця із садном на його тлі лівої привушної ділянки, синців і садна правого плеча.

За таких обставин, вказаними діями ОСОБА_5 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

2. Висловлена обвинуваченою ОСОБА_5 безпосередньо у судовому засіданні позиція з приводу пред`явленого їй обвинувачення у даному кримінальному провадженні.

Допитана під час судового розгляду обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, визнала повністю, за викладених в обвинувальному акті обставин. У судових дебатах вказала, що шкодує за вчинене.

3. Висловлена потерпілої ОСОБА_6 безпосередньо у судовому засіданні позиція з приводу міри покарання обвинуваченої ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні.

Потерпіла ОСОБА_6 у судовому засіданні просить суд призначити обвинуваченій ОСОБА_5 покарання у виді громадських робіт, оскільки ОСОБА_5 раніше притягувалась до адміністративної відповідальності і менш суворий вид покарання не сприятиме виправленню обвинуваченої.

4. Вирішення питання щодо проведення судового розгляду кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України у відповідності до приписів ч.3 ст.349 КК України. Висновки суду щодо доведеності винуватості обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Так, обвинувачена ОСОБА_5 , визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.125 КК України, за обставин, викладених в обвинувальному акті, повністю погодилась зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовилась від їх дослідження під час судового розгляду.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження, в частині обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому суд з`ясував правильність розуміння учасниками судового процесу змісту цих обставин, з`ясував чи немає сумнівів в добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд дійшов переконання про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та кваліфікує її дії за ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

5. Мотиви призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_5 .

Вивченням особи обвинуваченої ОСОБА_5 встановлено, що вона є уродженкою м. Тернопіль, Тернопільської області, українка, громадянка України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем проживання характеризується негативно, неодноразово надходили скарги від мешканців будинку, з середньою освітою, непрацююча, одружена, має на утриманні малолітню дитину, раніше притягувалась до адміністративної відповідальності, раніше не судима.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , суд, відповідно до вимог ст.ст.50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого останньою кримінального правопорушення, яке у відповідності до положень частин другої та п`ятої статті 12 КК України класифікується як кримінальний проступок (ч.1 ст.125 КК України), особу винної, її вік, сімейний стан та стан здоров`я, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання судом не встановлено.

Окремо суд враховує й позицію щодо покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , висловлену у судовому засіданні потерпілою ОСОБА_6 .

На час розгляду кримінального провадження обвинувачена ОСОБА_5 та потерпіла ОСОБА_6 не примирились.

При цьому, суд відзначає, що згідно з ч.1 ст.66 КК України щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення визнаються обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого.

Водночас, виходячи із системного тлумачення законодавства та із судової практики, щире каяття, що характеризує ставлення винної особи до вчиненого нею злочину означає, що особа визнає свою вину, дає правдиві показання, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, що склалася, співчуває потерпілому, демонструє готовність понести заслужене покарання.

Розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання.

Щире каяття - це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.

Про щирість каяття особи свідчить і поведінка обвинуваченого після вчинення злочину. Якщо особа сприяє розкриттю вчиненого нею злочину (викриває співучасників, видає знаряддя та засоби вчинення злочину, видає або допомагає у розшуку майна здобутого злочинним шляхом, надає інші докази тощо), добровільно відшкодовує завдані збитки або усуває завдану шкоду, такі дії об`єктивно підтверджують щире каяття особи.

Таким чином, можна зробити висновок, що щире каяття - це певний психічний стан особи винного, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, що об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям всіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину або відшкодуванню заданих збитків чи усуненню заподіяної шкоди.

У даному випадку, судом не було встановлено щирого каяття обвинуваченої ОСОБА_5 , яке слід відрізняти від визнання провини з метою створити формальні підстави для пом`якшення кримінальної відповідальності.

З огляду на викладене, та виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації та приймаючи до уваги, що покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу, суд у даному конкретному випадку вважає за можливе призначити обвинуваченій ОСОБА_5 покарання у межах санкції статті обвинувачення, а саме ч.1 ст.125 КК України у виді громадських робіт.

При цьому підстав для застосування положень статті 69 КК України, при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , суд не вбачає, у зв`язку з відсутністю передумов за яких, норми, передбачені даною статтею можуть бути застосовані.

Отже, призначене ОСОБА_5 покарання, на переконання суду, буде необхідним та достатнім для досягнення мети не лише кари за вчинене обвинуваченою кримінальне правопорушення, а й буде слугувати для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами, забезпечить співрозмірність діяння та кари, а також не суперечитиме таким принципам Європейської конвенції захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

6. Вирішення інших питань.

Судом встановлено, що у цьому кримінальному провадженні цивільний позов не пред`являвся, процесуальні витрати на залучення експерта та речові докази, відсутні.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 349, 369, 370, 374 КПК України, ст. ст. 50, 65, 66, 67, 74, 75, 76, 81, 125 КК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити їй за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді громадських робіт на строк 60 (шістдесят) годин.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, в той же строк, з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Головуючий суддяОСОБА_1