Житомирський апеляційний суд
Справа №279/2898/21 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-кп/4805/44/25
Категорія ч.1 ст.286 КК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2025 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

представників потерпілої ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції в м.Житомирі матеріали судового провадження №279/2898/21 за апеляційними скаргами представника потерпілої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_11 та захисника обвинуваченого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_9 на вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 11.03.2024 відносно

ОСОБА_10 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

в с т а н о в и в :

зазначеним вироком ОСОБА_10 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, та призначено покарання у виді 2 років обмеження волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_10 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік, якщо він протягом зазначеного строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Зобов`язано ОСОБА_10 , відповідно до ст.76 КК України, періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи .

В задоволенні цивільного позову ОСОБА_7 до ОСОБА_10 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_10 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз в загальній сумі 2942 грн. 10 коп.

Питання про речові докази вирішено у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Відповідно до вироку суду першої інстанції, ОСОБА_10 , 20 січня 2021 року о 16 годині 30 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем марки «Volkswagen Caddy», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить йому на праві власності, рухаючись в порушення п.12.4 ПДР України по проїзній частині вул. Грушевського в м. Коростень в напрямку вул. Селезньова в м. Коростень з перевищенням дозволеної в межах населеного пункту швидкістю 57 км/год, наблизившись до нерегульованого пішохідного переходу, який розташований навпроти будинку № 62, що по вул. Грушевського в м. Коростень, що зазначений в п.1.10 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року -(«пішохідний перехід» - ділянка проїзної частини або інженерна споруда, призначена для руху пішоходів через дорогу, які позначаються дорожніми знаками 5.35.1 , 5.35.2, 5.36.1, 5.36.2, 5.37.1, 5.37.2 ПДР, дорожньою розміткою 1.14.1, 1.14.2, 1.14.3), в порушення вимог пункту 18.1 ПДР України, не зменшив швидкості, не зупинився, щоб дати дорогу пішоходу, який перебував на пішохідному переході і для якого може бути створена небезпека, внаслідок чого скоїв наїзд передньою частиною керованого ним автомобіля на пішохода ОСОБА_7 , яка перетинала проїзну частину вул. Грушевського по пішохідному переході з права на ліво.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_7 спричинені тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, компресійного перелому Th12,L2 тіл хребців І ст., які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за критерієм тривалого розладу здоров`я.

Порушення водієм ОСОБА_10 вимог пунктів 12.4, 18.1 Правил дорожнього руху України, знаходяться у прямому причинному зв`язку із створенням аварійної обстановки, виникненням даної дорожньо-транспортної події та її наслідками.

Діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілій ОСОБА_7 середньої тяжкості тілесні ушкодження, ОСОБА_10 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.286 ч.1 КК України.

В апеляційній скарзі представник потерпілої ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_11 просить змінити вирок суду першої інстанції в частині вирішення цивільного позову, а своїм рішенням задовільнити частково цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_10 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_7 моральну шкоду в розмірі 100 000 грн.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_9 в своїй апеляційній скарзі просить скасувати вирок суду першої інстанції, як незаконний, а своїм рішенням закрити на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження щодо ОСОБА_10 у зв`язку з не встановленням достатніх доказів доведення його винуватості в суді і вичерпаною можливостю їх отримати.

В судовому засіданні апеляційного суду, до початку розгляду провадження №279/2898/21 захисником ОСОБА_9 заявлено усне клопотання про звільнення його підзахисного - обвинуваченого ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України на підставі ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи захисника ОСОБА_9 в підтримку свого клопотання, позицію обвинуваченого, який просив звільнити його від кримінальної відповідальності згідно клопотання захисника, позицію прокурора який не заперечував щодо задоволення клопотання сторони захисту, позицію потерпілої ОСОБА_7 та її представника ОСОБА_8 , які також не заперечували щодо задоволення клопотання, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи клопотання, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Так, відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

За змістом ст.9 КПК України (принцип законності кримінального провадження) під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватись вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

В свою чергу, ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, та відповідно до висунутого обвинувачення інкриміновані дії скоїв 20.01.2021 (т.1 а.п.3).

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України (в чинній редакції на момент вчинення кримінального правопорушення), відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії нетяжких кримінальних правопорушень, санкцією якої передбачено покарання у виді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботами на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло 3-и роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, за відсутності обставини визначених у ч.ч.2, 3 цієї частини.

Станом на момент ухвалення вироку 11.03.2024 сплинуло більше ніж три роки та, відповідно, закінчились визначені ст.49 КК України строки давності притягнення до кримінальної відповідальності, на що суд першої інстанції увагу не звернув.

Оскільки ухвалений вирок щодо ОСОБА_10 не набрав законної сили, а тому останній підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст.49 КК України, а вирок суду - скасуванню та кримінальне провадження закриттю на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України та ст.417 КПК України.

Апеляційним судом відповідно до ст.285 КПК України, ОСОБА_10 роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, яка не є реабілітуючою, на що обвинувачений ОСОБА_10 надав свою згоду, підтвердивши, що йому зрозуміла як суть обвинувачення, так і підстава звільнення від кримінальної відповідальності, яка не є реабілітуючою, на що також надав свою згоду.

Відповідно до ч.4 ст.286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Зазначені вище нормативні положення спрямовані на реалізацію також вимог засади змагальності сторін, згідно з якими суд, залишаючись об`єктивним і неупередженим, повинен створити необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків згідно із ч.6 ст.22 КПК України.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення встановлених ч.1 ст.49 КК України строків і відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч.ч.2-4 ст.49 КК України).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є виключно згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Згідно з вимогами ст.417 КПК України, з урахуванням положень ч.6 ст.9 КПК України, суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує вирок суду першої інстанції та закриває кримінальне провадження.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що наявні усі необхідні підстави для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, тому вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 11.03.2024 відносно ОСОБА_10 підлягає скасуванню, а кримінальне провадження щодо нього закриттю у зв`язку із закінченням строків давності.

При цьому, процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта під час досудового розслідування цього провадження в розмірі 2942 грн. 10 коп. підлягають стягненню на користь держави з ОСОБА_10 .

Керуючись ст.ст.376 ч.2, 417, 418 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання захисника ОСОБА_9 , підтримане обвинуваченим ОСОБА_10 , про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, задовольнити.

Вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 11.03.2024 відносно ОСОБА_10 скасувати.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України на підставі ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_10 за ч.1 ст.286 КК України закрити у зв`язку із звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта під час досудового розслідування в розмірі 2942 грн. 10 коп.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді :