Справа № 206/2832/25
Провадження № 1-кс/206/700/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2025 року Самарський районний суд міста Дніпра в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Луганській області підполковника поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Станично-Луганського відділу Щастинської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000214 від 24 березня 2016 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

До Самарського районного суду міста Дніпра надійшло клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 .

Клопотання обґрунтовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що в травні 2014 року (більш точний час та дату під час досудового розслідування не встановлено), на території Луганської області, було створене не передбачене законами України збройне формування, члени та структурні підрозділи якого за попередньою змовою зорганізувалися для спільної злочинної діяльності, з метою безпосереднього вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів.

Так, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи злочинний умисел на вступ до лав незаконного збройного формування «ЛНР» в липні 2014 року, більш точна дата під час досудового розслідування на теперішній час не встановлена, вступив до лав одного з підрозділів вказаного формування.

Після чого реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на участь в незаконному збройному формуванні, з липня 2014 року чергував зі зброєю на незаконно встановленому блокпосту в смт Станиця Луганська, поруч з мостом через річку Сіверський Донець.

Вступивши до зазначеного збройного формування, ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, розуміючи незаконність діяльності формування, став приймати активну участь в збройному формуванні так званого «ЛНР», при цьому розуміючи, що його діяльність спрямована на: заволодіння окремими територіями та їх утримання, силову підтримку окремих владних структур, депортацію населення з регіону даного збройного формування, знищення живої сили супротивника та його матеріальних коштів, з використанням вогнепальної зброї, вибухових речовин та іншої зброї.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення: ОСОБА_5 підозрюється в участі у діяльності не передбаченого законом збройного формування, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України.

10.10.2016 у відношенні ОСОБА_5 складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, яке вручене у спосіб передбачений КПК України для вручення повідомлень.

Окрім того, вказане повідомлення про підозру, з дотриманням вимог ст.ст. 111, 135, 278 КПК України, опубліковано 29.04.2025 на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр» № 86 (8011) від 29.04.2025, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження.

08.11.2016 слідчим, відповідно до ст. 281 КПК України, через те, що підозрюваний ОСОБА_5 переховується від органу досудового слідства, місцезнаходження останнього невідоме, його оголошено в розшук, а досудове розслідування в кримінальному провадженні зупинене на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України.

У подальшому слідчим суддею Біловодського районного суду Луганської області надавався дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, однак строк дії ухвали слідчого судді сплинув.

У зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації, воєнним станом в Україні, захопленням майже всіє території Луганської області та проведенням бойових дій, беручи до уваги те, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території України та обґрунтовану неможливість вручити повістку про виклик особи, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135 КПК України, в газеті «Урядовий кур`єр» № 86 (8011) від 29.04.2025, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та 29.04.2025 на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано повістку про виклик ОСОБА_5 на 09.00 год. 05.05.2025, 06.05.2025 та 07.05.2025 за зазначеною в повістці адресою органу досудового розслідування для проведення слідчих та процесуальних дій у вказаному кримінальному провадженні, отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, допиту в якості підозрюваного тощо.

У жодний із призначеного часу ОСОБА_5 у визначене місце не з`явився, про неможливість та причини неприбуття до слідчого або прокурора не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України повністю підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна або без такої, та який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України,

а саме: можливості ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового слідства та суду, свідчать такі обставини, як вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, відсутність постійного джерела доходу та міцних соціальних зв`язків за місцем мешкання, а також те, що місцезнаходження останнього на теперішній час не встановлено.

Про існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України,

а саме: можливості ОСОБА_5 незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, свідчать такі обставини, як те, що в цьому провадженні свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 дали показання щодо протиправної діяльності підозрюваного ОСОБА_5 , останній з метою ухилення від кримінальної відповідальності, перебуваючи на волі, маючи досвід відповідної діяльності у складі не передбачених законом збройних формувань, може чинити тиск на свідків шляхом погроз, шантажу, залякування, з метою спонукання надати хибні свідчення та, відповідно, уникнення ним кримінальної відповідальності.

Про існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України,

а саме: можливості ОСОБА_5 вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальні правопорушення, в якому він підозрюється, свідчать ті обставини, що підозрюваний ОСОБА_5 на теперішній час перебуває на тимчасово окупованій території України, що надає йому можливість продовжувати вчинення кримінального правопорушення в якому останній підозрюється, або скоїти інше кримінальне правопорушення за відсутності контролю з боку державних органів України. Також про наявність даного ризику свідчить тривалість вже вчиненого ним кримінального правопорушення, адже не передбачене законом збройне формування продовжує свою діяльність на території України і дотепер.

Враховуючи викладене, сторона обвинувачення приходить до висновку, що запобігти вищезазначеним ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, неможливо.

Про наявність достатніх підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором свідчить наступне.

В ході огляду сторінки соціальної мережі «одноклассники» встановлено, що ОСОБА_5 приймав участь у не передбаченому законом збройному формуванні, діючого на території Луганської області з 2014 року.

Відповідно до листа Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби № 19/27786-25-вих від 04.04.2025, відомостей щодо перетинання державного кордону України та лінії розмежування з ТОТУ громадянином України ОСОБА_5 в базі даних не виявлено;

Відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області № 1200-0605-5/8364 від 08.04.2025 останні звітні відомості про застраховану особу ОСОБА_5 надавалися за грудень 2005 року страхувальником Товариство з обмеженою відповідальністю Вегол, код згідно . Звітні відомості щодо трудових відносин вказаної особи з січня 2006 року по теперішній час до реєстру не надходили;

Відповідно до листа Департаменту соціального захисту населення Луганської обласної державної адміністрації № 4/1823-31 від 02.05.2025 відомості щодо реєстрації ОСОБА_5 в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб відсутні;

Відповідно до листа Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції № 11738/13568-11-25/15.5 від 07.04.2025 за результатами перевірки за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян актового запису про смерть відносно ОСОБА_5 не виявлено.

Також відповідно до відповіді УКР ГУНП в Луганській області встановлено, що під час перевірки за обліками ІПНП ОСОБА_5 знаходиться у розшуку як особа, яка переховується від органів досудового розслідування, фактів отримання статусу внутрішньо переміщеної особи не встановлено, при перевірці реєстру ІМтС «Аркан» фактів перетину підозрюваним державного кордону України у період часу з 01.01.2020 по теперішній час не встановлено. На теперішній час місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, слідчий просив обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави підозрюваному ОСОБА_5 .

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити.

Вислухавши доводи та пояснення прокурора, вивчивши та дослідивши подане клопотання та надані письмові матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Луганській області знаходиться кримінальне провадження № 0000214, відомості про яке внесено до ЄРДР від 24 березня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України.

10 жовтня 2016 року у відношенні ОСОБА_5 складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, яке вручене у спосіб передбачений КПК України для вручення повідомлень.

Окрім того, вказане повідомлення про підозру, з дотриманням вимог ст.ст. 111, 135, 278 КПК України, опубліковано 29 квітня 2025 року на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр» № 86 (8011) від 29.04.2025, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження.

08 листопада 2016 року слідчим, відповідно до ст. 281 КПК України, через те, що підозрюваний ОСОБА_5 переховується від органу досудового слідства, місцезнаходження останнього невідоме, його оголошено в розшук, а досудове розслідування в кримінальному провадженні зупинене на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України.

У подальшому слідчими суддями Біловодського районного суду Луганської області неодноразово надавалися дозвіла на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, однак строк дії ухвал слідчих суддів сплинув.

Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя вважає, що наявність обґрунтованої підозри підтверджується зібраними під час досудового розслідування та дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження, а саме їх копіями:

- протоколом допиту свідка ОСОБА_6 , який дав покази щодо участі ОСОБА_5 у складі незаконного збройного формування, яке діяло на території Луганської області;

- протоколом огляду предметів, згідно якого зафіксовано ОСОБА_5 у камуфльованому одязі зі зброєю в руках;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , яка дала покази щодо участі ОСОБА_5 у складі незаконного збройного формування, яке діяло на території Луганської області;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю ОСОБА_7 , яка впізнала ОСОБА_5 як особу, що брала участь у складі незаконного збройного формування, яке діяло на території Луганської області.;

- листом Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби № 19/27786-25-вих від 04.04.2025, відомостей щодо перетинання державного кордону України та лінії розмежування з ТОТУ громадянином України ОСОБА_5 в базі даних не виявлено;

-листом Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області №1200-0605-5/8364 від 08.04.2025 останні звітні відомості про застраховану особу ОСОБА_5 надавалися за грудень 2005 року страхувальником Товариство з обмеженою відповідальністю Вегол, код згідно . Звітні відомості щодо трудових відносин вказаної особи з січня 2006 року по теперішній час до реєстру не надходили;

-листом Департаменту соціального захисту населення Луганської обласної державної адміністрації № 4/1823-31 від 02.05.2025 відомості щодо реєстрації ОСОБА_5 в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб відсутні;

-листом Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції № 11738/13568-11-25/15.5 від 07.04.2025 за результатами перевірки за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян актового запису про смерть відносно ОСОБА_5 не виявлено.

- відповідю УКР ГУНП в Луганській області встановлено, що під час перевірки за обліками ІПНП ОСОБА_5 знаходиться у розшуку як особа, яка переховується від органів досудового розслідування, фактів отримання статусу внутрішньо переміщеної особи не встановлено, при перевірці реєстру ІМтС «Аркан» фактів перетину підозрюваним державного кордону України у період часу з 01.01.2020 по теперішній час не встановлено. На теперішній час місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 не встановлено.

Отже, оцінюючи надані стороною обвинувачення докази слід прийти до висновку, що в своїй сукупності вони доводять наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України.

Слідчий суддя, при вирішенні даного клопотання, враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Згідно зі ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обґрунтованої підозри, враховуючи ст.ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі "Murray v.United Kingdom", 14310/88, 28.10.94, п. 55).

Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка оголосила про підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні такого кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними у ході досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на цей час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

При цьому суд звертає увагу, що для повідомлення про підозру не потрібна така ж ступінь доведення як для визнання особи винною, достатньо щоб у стороннього спостерігача склалось враження, що злочин було вчинено і підозрювана особа причетна до його вчинення. Такого ступеню доведення у цій справі було досягнуто.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України другою підставою для застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя вважає доведеними вказаний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Про існування ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, а саме можливості ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового слідства та суду, свідчать такі обставини, як вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, відсутність постійного джерела доходу та міцних соціальних зв`язків за місцем мешкання, а також те, що місцезнаходження останнього на теперішній час не встановлено.

Також, наявний ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України,

а саме: можливості ОСОБА_5 незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, свідчать такі обставини, як те, що в цьому провадженні свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 дали показання щодо протиправної діяльності підозрюваного ОСОБА_5 , останній з метою ухилення від кримінальної відповідальності, перебуваючи на волі, маючи досвід відповідної діяльності у складі не передбачених законом збройних формувань, може чинити тиск на свідків шляхом погроз, шантажу, залякування, з метою спонукання надати хибні свідчення та, відповідно, уникнення ним кримінальної відповідальності.

Про існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливості ОСОБА_5 вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальні правопорушення, в якому він підозрюється, свідчать ті обставини, що підозрюваний ОСОБА_5 на теперішній час перебуває на тимчасово окупованій території України, що надає йому можливість продовжувати вчинення кримінального правопорушення в якому останній підозрюється, або скоїти інше кримінальне правопорушення за відсутності контролю з боку державних органів України. Також про наявність даного ризику свідчить тривалість вже вчиненого ним кримінального правопорушення, адже не передбачене законом збройне формування продовжує свою діяльність на території України і дотепер.

Той факт, що підозрюваний ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території України підтверджується вищезазначеними доказами, зібраними під час досудового розслідування.

З огляду на те, що у судовому засіданні знайшли своє підтвердження ті обставини, що ОСОБА_5 набув статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, підозра є обґрунтованою, доведення органом досудового розслідування наявності ризику, передбаченого статтею 177 КПК України, а також факт того, що сукупність доказів у своєму зв`язку вказують слідчому судді на достатність підстав вважати, що підозрюваний перебуває на тимчасово окупованій території України, слідчим суддею встановлено достатні підстави для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу за відсутності підозрюваного, відповідно до приписів ч. 6 ст. 193 КПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризику, зазначеного у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжним заходом є тримання під вартою.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке входять до вищевказаного переліку, підозра є обґрунтованою, доведення органом досудового розслідування наявності ризику, передбаченого статтею 177 КПК України, до нього може бути обрано виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а тому клопотання підлягає задоволенню.

Згідно з абз. 7 ч. 4 ст. 183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Згідно з абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке входить до переліку, перебуває на тимчасово окупованій території України, розмір застави слідчий суддя не визначає.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку, що в даному випадку прокурором доведено наявність підстав, передбачених ст. 177 КПК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 дійсно перебуває на тимчасово окупованій території України, а тому клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, підлягає задоволенню та за відсутності підозрюваного слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 без визначення розміру застави.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 193-194, 196, 205-206, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Луганській області підполковника поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Станично-Луганського відділу Щастинської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000214 від 24 березня 2016 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України задовольнити.

Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

На підставі ч. 6 ст. 193 КПК України розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою після затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не пізніше як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1