Провадження №: 1-кп/752/1976/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.08.2025 м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

у ході проведення у відкритому підготовчого судового засіданні в залі суду в місті Києві з розгляду кримінального провадження № 0000173, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.02.2025 за обвинуваченням та

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Києві, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , освіта вища технічна, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх та/або непрацездатних осіб, зі статусом внутрішньо-переміщеної особи, працевлаштований (фізична особа - підприємець), ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Голосіївського районного суду міста Києва від Київської міської прокуратури надійшов обвинувальний акт, затверджений прокурором ОСОБА_8 14.05.2025 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України (порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілим середньої тяжкості тілесні ушкодження), відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.02.2025 за № 0000173, а також реєстр матеріалів досудового розслідування.

Після призначення підготовчого судового засідання від захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_4 до суду надійшла угода про примирення, укладена з потерпілою ОСОБА_6 та потерпілим ОСОБА_7 .

У підготовчому судовому засіданні прокурор надав пояснення щодо правильності визначення підсудності кримінального провадження та відповідності обвинувального акта вимогам КПК України.

Сторона захисту підтвердила доводи прокурора щодо правильності визначення підсудності кримінального провадження Голосіївському районному суду міста Києва та клопотала про розгляд і затвердження угоди про примирення та про призначення узгодженої у ній міру покарання, у зв`язку з чим судперейшов до розгляду угоди.

Обвинувачений підтвердив добровільність свого волевиявлення на укладання угоди, беззастережне визнання винуватості, добровільність свого волевиявлення щодо призначення погодженого з потерпілими покарання, обізнаність з наслідками укладення і затвердження угоди, наслідками її невиконання.

Потерпілі висловили свою згоду щодо затвердження судом угоди про примирення та клопотали про призначенням покарання, якого дійшли згоди, пояснили, що отримали від обвинуваченого відшкодування шкоди, заподіяної їх здоров`ю, що доводиться нотаріально посвідченими заявами, прийняли вибачення ОСОБА_5 , будь-яких претензій до нього не мають.

Захисник послався на практику Верховного Суду в частині призначення покарання та пояснив, що узгоджена сторонами міра буде достатнім та спів мірним покаранням для його підзахисного.

При цьому, суд переконався, що потерпілі обізнані з обмеженням права оскарження вироку, що передбачені у ст. 394 і 424 КПК України, а також обізнані з позбавленням права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Прокурор виклав короткий зміст обвинувального акта, заперечень щодо затвердження судом угоди про примирення між потерпілими та обвинуваченим не навів, зазначив що обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість, відшкодував шкоду, вказав на те, що чинне законодавство допускає укладення угод у цій категорії справ та за пред`явленим обвинуваченням, просив покласти на обвинуваченого процесуальні витрати, послався на те, що обвинувачений не судимий, а відповідно до практики Верхового Суду призначення покарання із застосуванням приписів ст. 69 КК України у цій категорії справ є правомірним.

Щодо угоди про примирення, суд зазначає, що її було укладено 16.05.2025 між потерпілою ОСОБА_6 , потерпілим ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участі захисника - адвоката ОСОБА_4 , згідно з якою ОСОБА_5 повністю визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, щиро розкаявся у скоєному, добровільно відшкодував шкоду потерпілим, що завдану кримінальним правопорушенням, сторони визнають правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , вчинене ним правопорушення є нетяжким, суб`єктивна сторона характеризується необережною формою вини.

Заслухавши сторін, з урахуванням наявних матеріалів суд встановив, що в угоді про примирення між потерпілими та обвинуваченим сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для цього кримінального провадження обставин та правової кваліфікації діяння обвинуваченого за ч. 1 ст. 286-1 КК України, визнаючи, шляхом укладення цієї угоди доведеними, що ОСОБА_5 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, не зміг оцінити дорожню обстановку та, в результаті значного перевищення швидкості не загальмував, що призвело до зіткнення з іншим транспортним засобом, завдавши тілесних ушкоджень потерпілим.

Так, органом досудового розслідування установлено, а обвинуваченим беззастережно визнаються наступні обставини та факти.

ОСОБА_5 , 09.02.2025 приблизно о 22 год 12 хв, перебуваючи у стані алкогольного сп?яніння, керуючи технічно справним автомобілем марки "BMW 750 LI" державний номерний знак НОМЕР_2 , рухався по проїзній частині просп. В. Лобановського у м. Києві, зі сторони вул. Холодноярської в напрямку Деміївської площі, зі швидкістю 211,5 км/год +/- 8.46 км/год., яка значно перевищувала максимально дозволену на відповідній ділянці (50 км/год), в межах першої (крайньої правої) смуги, з трьох наявних в його напрямку. У цей час, попереду, в попутному напрямку, в першій (крайній правій) смузі проїзної частини просп. В. Лобановського у м. Києві, поблизу будинку № 152-А по просп. В. Лобановського, зупинився на червоний (забороняючий рух) сигнал світлофору автомобіль марки "Mazda 6", державний номерний знак НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_7 , в салоні якого перебувала пасажир ОСОБА_6 .

Під час руху ОСОБА_5 допустив порушення вимог п. 1.3, 1.5, п. "б" п. 2.3, п. "а" 2.9, 12.4 та п. "б" п. 12.9 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (зі змінами).

Порушення цих Правил дорожнього руху з боку водія ОСОБА_5 виявились у тому, що він 09.02.2025 приблизно о 22 год. 12 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп?яніння, який впливає на увагу та реакцію, а також порушує його координацію, будучи обізнаним, що транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, зухвало ігноруючи вимоги Правил дорожнього руху, розпочав керування автомобілем марки "BMW 750LI" державний номерний знак НОМЕР_2 , в процесі якого, рухаючись по просп. В. Лобановського у м. Києві зі швидкістю щонайменше 203,04 км/год, наражаючи на небезпеку інших учасників дорожнього руху, усвідомлюючи, що вибір швидкісних параметрів руху залежить від односторонньої вольової активності водія, маючи об?єктивну можливість спостерігати за дорожньою обстановкою і своєчасно виявити попереду, в першій (крайній правій) смузі, автомобіль марки "Mazda 6", державний номерний знак НОМЕР_4 , який зупинився на червоний (забороняючий рух) сигнал світлофору, не зміг вірно оцінити дорожню обстановку та взаємне розташування транспортних засобів, а також обрати безпечні прийоми керування, внаслідок чого, застосувавши гальмування та маневр перестроювання праворуч, виїхав у першу (крайню праву) смугу попутного напрямку руху, де в результаті значного перевищення швидкості не зміг зупинити керований ним транспортний засіб до перешкоди, що призвело до зіткнення передньої частини його автомобіля із задньою частиною нерухомого автомобіля марки "Mazda 6", державний номерний знак НОМЕР_3 та опорою надземного пішохідного переходу. В результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 були спричинені середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Порушення вимог п. 1.3, 1.5, п. "б" п. 2.3, п. "а" п. 2.9, п. 12.4 та п. "б" п. 12.9 Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_5 перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками у виді механічних ушкоджень обох транспортних засобів та спричиненням тілесних ушкоджень потерпілим.

Зокрема, у результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпілим завдано тілесні ушкодження середньої тяжкості, а саме: ОСОБА_7 отримав закриту травма шийного відділу хребта (перелом дужки хребця 2 шийного хребця праворуч (з незначним зміщенням відламків); ОСОБА_6 - закриту черепно-мозкова травму (переломи передньої, латеральної, медіальної стінок лівої гайморової пазухи, нижньої стінки лівої орбіти, перелом передньої стінки правої гайморової пазухи, верхньої щелепи на рівні 22, 23 зубів; злам коронкової частини 11 зуба; вивих 21 зубу, перелом кісток носа, параорбітальний крововилив ліворуч; струс головного мозку).

Дії ОСОБА_5 кваліфіковано як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286-1 КК України, а саме: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілим середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Вирішуючи в порядку ст. 314 КПК України питання можливості затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладеназа ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження. Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Згідно з ч. 2 ст. 474 КПК України розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.

На виконання вимог ч. 5 ст. 474 КПК України судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має право мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угод, передбачені цим Кодексом; характер кожного обвинувачення; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Судове провадження на підставі угоди закінчується ухваленням вироку за наявності для цього всіх процесуальних передумов.

Заслухавши позицію прокурора, захисника, пояснення обвинуваченого та потерпілих, дослідивши обвинувальний акт, проаналізувавши угоду про примирення між потерпілими та обвинуваченим, та, перевіривши її на відповідність приписам чинного законодавства, вивчивши інші наявні матеріали, що стосуються цього кримінального провадження, суд переконався, що така угода може бути затверджена шляхом постановлення обвинувального вироку зважаючи на таке.

Кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_5 класифікується як нетяжкий неумисний злочин, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк до трьох років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від трьох до п`яти років.

Угоду подано до суду в установлений процесуальним законом строк.

З метою дотримання приписів ч. 6 ст. 474 КПК України суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом перевірено, що укладена угода відповідає за своїм змістом вимогам ст. 471 КПК України та містить визначення сторін, які її уклали, формулювання обвинувачення і його правову кваліфікацію з зазначенням відповідної статті КК істотні для цього кримінального правопорушення обставини, підтвердження беззастережного визнання ОСОБА_5 своєї винуватості, відомості про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, узгоджене покарання та згода сторін на його призначення, у тому числі згоду сторін угоди на призначення покарання із застосуванням приписів ст. 69 КК України (штраф у сумі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобами на 1 рік), наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди.

В угоді зазначено дату її укладення (16.05.2025), вона скріплена підписами сторін. До угоди приєднано нотаріально посвідчені заяви, відповідно до яких потерпілі підтверджують, що отримали від обвинуваченого виплату в сумі по 519 442,50 грн кожен.

Отже, законодавчих обмежень щодо можливості укладення угоди про визнання винуватості у цьому кримінальному провадженні не вбачається.

Покарання сторонами угоди узгоджене у виді штрафу в розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в якості основного покарання та у виді позбавлення права керування транспортним засобами на строк 1 рік в якості додаткового покарання, тобто нижче нижчої межі з урахуванням наявності кількох обставин, які пом`якшують покарання та за відсутності обставин, які обтяжують покарання.

Так, обставиною, яка пом`якшує покарання за ст. 66 КК України, є щире каяття обвинуваченого, яке полягає у жалю з приводу учиненого, осуді своєї поведінки, визнання ним всіх обставин, регламентованих п. 1 ч. 2 ст. 91 КПК України щодо подій кримінального правопорушення, у тому числі, часу, місця, способу учинення, повне визнання своєї винуватості, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданої шкоди.

Наявність обставин, які пом`якшують покарання підтверджено під час засідання суду.

Обставин, які обтяжують покарання за ст. 67 КК України в обвинувальному акті не зазначено, судом не встановлено.

У ст. 69 КК України унормовано, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене ст. 403, 405, 407, 408, 429, 437-439, 442, 442-1 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

На переконання суду, викладені вище обставини, які пом`якшують покарання, вказують на зниження ступеня тяжкості вчиненого та, відповідно, обґрунтовано доводять наявність вагомих і достатніх підстав для застосування у цьому кримінальному провадженні до обвинуваченого ОСОБА_5 приписів ст. 69 КК України в частині призначення покарання узгодженого сторонами угоди про примирення за ч. 1 ст. 286-1 КК України.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому міри покарання, яку узгодили сторони угоди про примирення, суд відмічає, що у ході розгляду угоди було проаналізовано думку потерпілих та їх ставлення до ОСОБА_5 , яке є позитивним, щирість каяття обвинуваченого та його особу, а саме: прийнято до уваги вік, стан здоров`я (здоровий), осудність, неперебування на профілактичних обліках (лікарів -нарколога, -психіатра), наявність офіційної зайнятості (здійснює господарську діяльність як фізична особа - підприємець, сплачує податки та обов`язкові платежі), наявність позитивних відгуків від контрагентів, з якими він співпрацює, наявність матері пенсійного віку, якою він опікується та яку матеріально підтримує, відсутність притягнень до кримінальної відповідальності, відсутність непогашених, незнятих судимостей, відсутність притягнень до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху.

Також судом приймається до уваги правова позиція Верховного суду, що викладена у посатові від 06.12.2018 у справі 756/11661/17, за змістом якої угода про примирення являє собою ключовий інструмент узгодження інтересів учасників кримінально-правового конфлікту та забезпечення їх балансу. Адже сторони шляхом компромісних і взаємовигідних рішень між собою адаптують норми права про примирення щодо конкретного (їх) випадку, чим задовольняють свої інтереси, а в результаті і суспільні (публічні) інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди

У межах цього кримінального провадження потерпілі, які отримали середньої тяжкості тілесні ушкодження, отримали від обвинуваченого вибачення та майнове відшкодування, що задовольнило їх претензії через неправомірні дії винуватої особи. Матеріальна компенсація шкоди становила для потерпілих відновлювальний та компенсаційний елемент, повноцінну сатисфакцію, що забезпечило баланс інтересів сторін угоди про примирення в межах цілей ст. 469, 474 КПК України та, у кінцевому підсумку, задовольняє суспільні (публічні) інтереси, адже обвинувачений нестиме основне покарання та на нього покладатиметься додатковий вид покарання.

Враховуючи викладене, суд вважає за належне затвердити угоду про примирення між потерпілими та обвинуваченим від 16.05.2025, визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання, з урахуванням приписів ст. 69 КК України, що засновується на інтересах сторін угоди, та, відповідно, узгоджується з запитом громадянського суспільства на виправлення та виховання винної особи.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено, завдану шкоду відшкодовано у повному обсязі.

Запобіжний захід у кримінальному провадженні не обирався і не застосовувався, і підстави для його застосування не вбачаються.

Арешт, що був накладений на транспортний засіб марки "BMW" модель "750 LI" державний номерний знак НОМЕР_2 , який визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні, знятий, транспортний засіб повернуто ОСОБА_5 .

У порядку ст. 124 КПК України на обвинуваченого покладаються документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта, що складаються з вартості проведених досліджень за висновком від 13.03.2025 № СЕ-19/111-25/9316-ІТ у сумі 4 775,40 грн, за висновком від 07.04.2025 № СЕ-19/111-25/11547-ФП у сумі 3 183,60 грн, за висновком від 23.04.2025 № СЕ-19/111-25/22220-ІТ у сумі 3 119,90 грн.

Керуючись ст. 314, 368, 374, 394, 474, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

1.Затвердити угоду про примирення, укладену 16.05.2025 між потерпілою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , потерпілим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за участі захисника ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000173 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

2. ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України та призначити йому узгоджене з потерпілими покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 3000 (трьох) тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

3.Речовий доказ: транспортний засіб марки "BMW" моделі "750LI" державний номерний знак НОМЕР_2 , переданий ОСОБА_5 , залишити у володінні/користуванні/розпорядженні останнього.

4.Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта, що складаються з вартості проведених експертних досліджень за висновком від 13.03.2025 № СЕ-19/111-25/9316-ІТ у сумі 4 775 (чотири тисячі сімсот сімдесят п`ять) грн 40 коп., за висновком від 07.04.2025 № СЕ-19/111-25/11547-ФП у сумі 3 183 (три тисячі сто вісімдесят три) грн 60 коп., за висновком від 23.04.2025 № СЕ-19/111-25/22220-ІТ у сумі 3 119 (три тисячі сто дев`ятнадцять) грн 90 коп.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Голосіївський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України та з урахуванням обмежень, визначених у ч. 1 ст. 473 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1