Справа № 304/532/25 Провадження № 1-кп/304/183/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2025 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000024 від 12 лютого 2025 року, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Пристанційне Тацького району Оренбургської області російської федерації, який фактично проживає за адресою:АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, раніше не судимого відповідно до ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 вчинив умисне легке тілесне ушкодження за наступних обставин.

Так, 11 лютого 2025 року близько 18 години 00 хвилин ОСОБА_5 , знаходячись на вулиці Шевченка у селі Дубриничі Ужгородського району Закарпатської області, з побутових причин розпочав сварку з своєю дружиною ОСОБА_4 , в ході якої, у порушення вимог ст. 28 Конституції України, діючи з мотивів особистих неприязних відносин відносно останньої, які виникли під час сварки, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання наслідків, з метою спричинення тілесних ушкоджень, підійшов до ОСОБА_4 та долонею своєї руки наніс останній два удари по обличчю в область носа та губи, в результаті чого спричинив такій тілесні ушкодження у вигляді садна на шкірних покривах спинки носа більше зліва та верхньої губи справа з переходом на нижню губу. Указані тілесні ушкодження мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше як шість днів і відповідно до п. 2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.1995 № 6, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Тим самим ОСОБА_5 скоїв проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України.

У підготовчому судовому засіданні до суду подано угоду про примирення, укладену за ініціативою потерпілої 13 серпня 2025 року в м. Перечин між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 , відповідно до якої останній беззастережно визнав свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Крім цього, сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого, істотних для цього кримінального провадження обставин, а також покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому виразі становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. Також сторони визначили наслідки укладення, затвердження та невиконання зазначеної угоди.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 у присутності захисника повністю та беззастережно визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому проступку, щиро розкаявся, просив суд затвердити укладену угоду, а також призначити узгоджену в ній міру покарання. Також ствердив, що угоду він укладав добровільно, розуміє надані йому законом права, наслідки укладання і затвердження зазначеної угоди, визначені статтею 473 КПК України, суть пред`явленого обвинувачення і вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення.

Захисник обвинуваченого також просила суд затвердити угоду, призначивши узгоджену в ній міру покарання.

Потерпіла ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні пояснила, що зазначену угоду укладала добровільно, наслідки укладання та затвердження вказаної угоди для неї зрозумілі. Зазначила, що пробачила обвинуваченого. Також просила затвердити угоду про примирення.

У підготовчому судовому засіданні прокурор проти затвердження угоди не заперечила та пояснила, що така відповідає вимогам закону, вказана в ній міра покарання визначена в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України.

Заслухавши думку учасників судового провадження, безпосередньо дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Абзацом 1 частини 1 статті 469 цього Кодексу передбачено, що угода про примирення у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, пов`язаних з домашнім насильством, може бути укладена лише за ініціативою потерпілого, його представника або законного представника.

Згідно з ч. 3 ст. 469 цього Кодексу угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до ч. 5 ст. 469 КПК України укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом установлено, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, зокрема те, що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 цього Кодексу, характер обвинувачення та вид покарання. Укладення угоди є цілком добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок, чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом установлено, що угоду укладено з ініціативи потерпілої, а також те, що вона усвідомлює наслідки затвердження угоди, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Суд зазначає, що зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України та положенням закону, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, правова кваліфікація є правильною, сторони добровільно уклали угоду про примирення та примирилися, зобов`язання взяті за угодою обвинуваченим можуть бути виконані повністю, наявні фактичні підстави для визнання винуватості. Судом не встановлені підстави для відмови у затвердженні угоди, що передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України.

Таким чином, у цьому кримінальному провадженні є підстави для затвердження угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим.

При призначенні покарання суд ураховує тяжкість скоєного кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України умисне легке тілесне ушкодження є кримінальним проступком.

Суд ураховує дані про особу винного: ОСОБА_5 за місцем проживання охарактеризований як такий, що за час проживання у селі зарекомендував себе з посередньої сторони, громадський порядок не порушує, з сусідами не конфліктує, заяв та скарг на нього у сільську раду не надходило, претензій зі сторони виконкому Дубриницької сільської ради до нього немає, одружений, на диспансерному обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не має судимості згідно із ст. 89 КК України.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченому відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи з інвалідністю та вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя.

Врахувавши наведені обставини, суд уважає, що узгоджені сторонами в угоді про примирення вид і міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчиненого кримінального проступку, особі винного, загальним правилам призначення кримінальних покарань.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

З огляду на викладене, угоду про примирення слід затвердити.

Речових доказів та процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає.

Цивільний позов у цьому кримінальному провадженні не заявлено.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 під час досудового розслідування не обирався. Підстав для обрання суд не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись статтями 368, 370, 373, 374, 468-476 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення від 13 серпня 2025 року, укладену між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому виразі становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуюча: ОСОБА_1