ЄУН справи: 336/3952/25
Номер провадження: 1-кп/336/1160/2025
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2025 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: м. Мелітополь Запорізької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, одружений, має середню освіту, офіційно не працевлаштований, раніше судимий:

-28.04.2016 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ст. 185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки. 19.04.2017 року знятий з обліку КВІ у зв`язку з новим засудженням Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області від 09.02.2017 року;

-09.02.2017 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ст. 185 ч.2, ст.190 ч.2, ст.70 ч.1 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст.71 ч.1 КК України частково приєднано невідбуте покарання з вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 18.05.2016 року та призначено покарання до 3 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнився 18.01.2019 року умовно-достроково, невідбутий строк 7 місяців 21 день;

-18.02.2020 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ст. 185 ч.2, ст.186 ч.2 ст.342 ч.2, ст.345 ч.3, ст.70 ч.1 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. ст.75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки. 20.05.2020 року зміна вироку Запорізьким апеляційним судом Запорізької області, призначено покарання по ст. 185 ч.2, ст.186 ч.2 ст.342 ч.2, ст.345 ч.2, ст.70 ч.1 до 4 років позбавлення волі;

-22.07.2021 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ст. 128, ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. 22.01.2025 року звільнений у зв`язку з відбуттям строку покарання,-

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 12 квітня 2025 року приблизно о 16 годині 30 хвилин, знаходячись біля кіоску №28, з якого здійснюється продаж тютюнових виробів, розташованого за адресою: місто Запоріжжя, вулиця Червона, біля будинку 20-А, де маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи повторно, у період дії воєнного стану, введеного відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022, продовженого Указом Президента України №26/2025 від 15.01.2025, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, під приводом купівлі товару, заздалегідь не маючи наміру повертати майно, попрохав продавця кіоску ОСОБА_7 надати йому для ознайомлення пачки із тютюновими виробами.

На його прохання ОСОБА_7 передала в руки ОСОБА_5 11 пачок із тютюновими виробами, які належать ОСОБА_8 , а саме: 8 пачок тютюнових виробів фірми «Davidoff Gold», вартість яких згідно висновку товарознавчої експертизи складає 1040 гривень 00 копійок, та 3 пачки тютюнових виробів фірми «Davidoff Сlassic», вартість яких згідно висновку товарознавчої експертизи складає 384 гривні 99 копійки.

Після чого ОСОБА_5 , тримаючи в руках 11 вищевказаних пачок із тютюновими виробами, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи із корисливих мотивів, почав бігти від вказаного кіоску №28 у бік вулиці Омельченко в місті Запоріжжі, покинувши місце скоєння злочину, при цьому не реагуючи на вимогу свідка ОСОБА_7 повернути майно, тим самим набув можливість розпоряджатись вказаними 11 пачками із тютюновими виробами, спричинивши потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 1424 гривень 99 копійок.

Крім того, 16 червня 2025 року, приблизно о 14 годині 25 хвилин, ОСОБА_5 , діючи повторно, у період дії воєнного стану, який введено в Україні на підставі указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022, та надалі продовжено до 07 серпня 2025 року на підставі Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 09.05.2025 №235/2025, знаходячись у магазині «Київстар», який розташований за адресою: місто Запоріжжя, вулиця Чарівна, 145-Б, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільнонебезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільнонебезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи із корисливих мотивів, підійшов до ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 та скориставшись тим, що її увага була направлена на здійснення платіжної операції у платіжному терміналі самообслуговування, шляхом ривку схопив тканеву сумку чорного кольору, яка знаходилась на пакеті, що стояв на підлозі біля потерпілої та яка не представляє для потерпілої матеріальної цінності, у якій знаходився мобільний телефон «Meizu», який відповідно до висновку експерта Запорізького НДЕКЦ в Запорізькій області № СЕ-19/108-25/16117-ТВ від 18.07.2025 складає 696 гривень 67 копійок, ланцюжок із хрестиком, який відповідно до висновку експерта Запорізького НДЕКЦ в Запорізькій області № СЕ-19/108-25/16119-ТВ від 18.07.2025 складає у загальній вартості 1 385 гривень 41 копійка, та грошові кошти у сумі 2880 гривень, після чого разом із викраденим, не реагуючи на вимогу потерпілої зупинитись, вибіг із приміщення магазину та побіг у напрямку вулиці Бочарова, тим самим набув можливість розпорядитись вказаним майном, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 4 962 гривні 08 копійок.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою провину у інкримінованих йому злочинах визнав в повному обсязі, визнав в повному обсязі всі обставини, викладені в обвинувальних актах і суду пояснив, що саме так все і відбувалося насправді. Так, 12 квітня 2025 року він проходив повз тютюнового кіоску, був напідпитку, підійшов і попросив продавчиню дати йому пачки цигарок начебто для вибору. Вона дала йому 11 пачок цигарок і коли вона відвернулась у бік, то він схопив ці пачки і почав втікати. Продавець бігла за ним і кричала, щоб він повернув цигарки, що вона викликає поліцію. Він забіг до магазину «Апельмон» і там вона його наздогнала, туди ж одразу прибула і поліція. Цигарки він віддав продавчині кіоску, а сам був затриманий. Також 16 червня 2025 року у магазині «Київстар» у потерпілої він вихопив сумку, оскільки побачив, що в неї там є гроші та побіг з магазину. В сумці були гроші, ланцюжок та телефон, їх він забрав, а сумку викинув. В подальшому він був затриманий працівниками поліції і ці речі всі в нього були вилучені.

У вчиненому розкаюється та зазначає, що має намір укладати контракт про несення військової служби.

Потерпіла ОСОБА_6 суду пояснила, що 16 червня 2025 року вона зайшла до ломбарду, щоб викупити свій ланцюжок з підвіскою. Там же, в тому ж приміщенні знаходиться магазин «Київстар». До неї підійшов обвинувачений та запропонував їй купити в нього телефон за 200 грн., оскільки йому дуже були потрібні кошти. Вона оглянула телефон та погодилась його купити. Обвинувачений запропонував їй одразу поповнити рахунок і вона підійшла до терміналу, поки вона в терміналі вводила дані, він вихопив у неї сумку, в якій знаходились гроші 2880 грн., ланцюжок з підвіскою та її телефон, та почав втікати. Вона бігла за ним та кричала, щоб повернув їй речі, але не здогнала. Речі їй були повернуті працівниками поліції, всі в цілості, телефон в робочому стані. Вона претензій до обвинуваченого не має, але його вчинок її дуже образив. Просить покарати на розсуд суду.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає. Також судом роз`яснено, що у такому випадку учасники справи будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд обмежився допитом обвинуваченого, допитом потерпілої та дослідженням документів, які характеризують особу обвинуваченого.

Аналізуючи досліджені докази, а саме - показання обвинуваченого, який в повному обсязі визнав свою провину, а також пояснення потерпілої, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, знайшла підтвердження в судовому засіданні, його дії за першим і за другим епізодами за ч. 4 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, кваліфіковані вірно.

Відповідно до ст. 65 КК України, суд призначає покарання в межах, встановлених в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, яка передбачає відповідальність за скоєний злочин, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, повинно бути призначено покарання, необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, а згідно із ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Отже, вирішуючи питання про призначення виду та конкретної міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості ним скоєного, а саме вчинення тяжкого злочину, скоєння злочину повторно під час дії запобіжного заходу у вигляді залогу, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, та вважає, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Обставин, які б обтяжували покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення конкретної міри покарання, суд враховує щире каяття обвинуваченого, позицію потерпілої, також дані про особу обвинуваченого, який на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, одружений.

З огляду на те, що обвинуваченим ОСОБА_5 вчинено два кримінальні правопорушення за ст. 186ч 4 КК України і кримінальні провадження об`єднані в одне кримінальне провадження, то зазначені кримінальні правопорушення становлять два епізоди одного кримінального провадження за ст. 186 ч 4 КК України, а тому сукупності не утворюють і немає підстав призначати покарання окремо за кожний епізод. Така правова позиція знайшла своє відображення в існуючій практиці Касаційного кримінального суду. Визнано, що за окремими епізодами злочинної діяльності або за окремими пунктами статті (частини статті) КК, які не мають самостійної санкції, покарання не призначається і правила призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень не застосовуються.

Також суд не знаходить підстав для зміни раніше обраного судом відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з урахуванням вимог ст.ст. 176, 177 КПК України, до набрання вироком законної сили суд залишає незмінним запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Речові докази за кримінальним провадженням №0000559 від 12.04.2025 року а саме: 8 пачок тютюнових виробів фірми «Davidoff Gold», 3 пачки тютюнових виробів фірми «Davidoff Classic» - повернути потерпілій ОСОБА_8 .

Речові докази за кримінальним провадженням №0000559 від 12.04.2025 року а саме: куртку зеленого кольору - повернути обвинуваченому ОСОБА_5 .

Речові докази за кримінальним провадженням №0000922 від 16.06.2025 року, а саме: сумка чорного кольору з написом «SAIKUJUNDAO», у середині якої було виявлено особисті речі ОСОБА_6 , а саме: паспорт громадянки України на ім`я ОСОБА_6 , пігулки - ліки, картка «перший ломбард», серветки, картка банку «А-Банк» НОМЕР_1 , ланцюжок сріблястого кольору із підвіскою у вигляді хрестика, мобільний телефон «Meizu» повернути потерпілій ОСОБА_6 .

Речові докази за кримінальним провадженням №0000922 від 16.06.2025 року, а саме: мобільний телефон марки «Samsung» ІМЕІ НОМЕР_2 , ІМЕІ НОМЕР_3 , гаманець коричневого кольору із банківською карткою НОМЕР_4 , футболка чорного кольору із написом білого кольору, сумка чорного кольору повернути обвинуваченому ОСОБА_5 .

Також з протоколів затримання ОСОБА_5 вбачається, що 12.04.2025 року ОСОБА_5 був затриманий о 18 годині 20 хвилин і звільнений під заставу в цьому кримінальному провадженні відповідно до Довідки про звільнення установи СІЗО 11 червня 2025 року.

16 червня 2025 року о 15 годині ОСОБА_5 було затримано за знов вчинений злочин і йому обраний запобіжний захід тримання під вартою, який діє і в теперішній час.

Тому суд вважає необхідним, керуючись вимогами ст. 72 КК України, зарахувати вказані періоди до строку відбування покарання.

Крім того, в судовому засіданні сторона захисту просила повернути суму застави в розмірі 60560грн. заставодавцю дружині обвинуваченого, яка внесла ці кошти на зазначений в ухвалі суду рахунок.

Прокурор вважав, що сума застави має бути звернена на користь держави, оскільки ОСОБА_5 під час дії запобіжного заходу у вигляді застави вчинив новий злочин відносно ОСОБА_6 за ст. 186 ч 4 КК України.

Вирішуючи це питання, суд звертається до вимог ст. 182 КПК України, відповідно до якої застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Тобто, норма закону передбачає умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання покладених на обвинуваченого обов`язків.

Відповідно до ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 04 червня 2025 року обвинуваченому ОСОБА_5 було продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та одночасно визначений альтернативний запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання обов`язків. А обов`язки обвинуваченому визначені наступні :

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи (несення військової служби);

- не відлучатися із м. Запоріжжя без дозволу суду;

- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

- прибувати за першою вимогою до суду.

Наступна дата судового засідання була визначена 18 червня 2025 року. Обвинувачений звільнився під заставу 11 червня 2025 року, а 16 червня 2025 року він вчинив грабіж повторно відносно ОСОБА_6 .

Таким чином, звільнившись під заставу і вчинивши новий злочин, обвинувачений ОСОБА_5 допустив не порушення обов`язків, покладених на нього ухвалою суду, а вчинив новий злочин і відповідальність за це, передбачену Кримінальним кодексом України, повинен нести особисто.

За таких обставин, доводи захисника про те, що дружина ОСОБА_5 не може нести майнову відповідальність за вчинення її чоловіком кримінального правопорушення за ст. 186 ч 4 КК України, є слушними, оскільки застава нею внесена для гарантування виконання обов`язків обвинуваченого - не відлучатися із м. Запоріжжя без дозволу суду, утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні, прибувати за першою вимогою до суду, повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи. У суду відсутні відомості про порушення ОСОБА_5 саме цих обов`язків, які на нього були покладені ухвалою суду.

А тому вважаю, що застава має бути повернута заставодавцю, який не має нести відповідальність за вчинення обвинуваченим нового злочину.

Під час досудового розслідування були проведені експертизи по оцінці майна, витрати на проведення яких підлягають стягненню з обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 349, 373-376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 186ч4 КК України та призначити йому покарання

За ст. 186ч 4 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 7 (сім) років

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту його затримання, тобто з 16 червня 2025 року, зарахувавши в строк відбування покарання період перебування під вартою з 12 квітня 2025 року по 11 червня 2025 року (звільнений під заставу) із розрахунку один день попереднього ув`язнення до одного дня позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на проведення експертиз в сумі 4457 (чотири тисячі чотириста п`ятдесят сім) гривень.

Речові докази, за кримінальним провадженням №0000559 від 12.04.2025 року а саме: 8 пачок тютюнових виробів фірми «Davidoff Gold», 3 пачки тютюнових виробів фірми «Davidoff Classic» - повернути потерпілій ОСОБА_8 .

Речові докази, за кримінальним провадженням №0000559 від 12.04.2025 року а саме: куртку зеленого кольору - повернути обвинуваченому ОСОБА_5 .

Речові докази за кримінальним провадженням №0000922 від 16.06.2025 року, а саме: сумка чорного кольору з написом «SAIKUJUNDAO», у середині якої було виявлено особисті речі ОСОБА_6 , а саме: паспорт громадянки України на ім`я ОСОБА_6 , пігулки - ліки, картка «перший ломбард», серветки, картка банку «А-Банк» НОМЕР_1 , ланцюжок сріблястого кольору із підвіскою у вигляді хрестика, мобільний телефон «Meizu» повернути потерпілій ОСОБА_6 .

Речові докази за кримінальним провадженням №0000922 від 16.06.2025 року, а саме: мобільний телефон марки «Samsung» ІМЕІ НОМЕР_2 , ІМЕІ НОМЕР_3 , гаманець коричневого кольору із банківською карткою НОМЕР_4 , футболка чорного кольору із написом білого кольору, сумка чорного кольору повернути обвинуваченому ОСОБА_5 .

Заставу в сумі 60 560,00 (шістдесят тисяч п`ятьсот шістдесят) грн., яка внесена заставодавцем ОСОБА_9 на р/р UA0001205, відкритий в ДКСУ у м. Київ, МФО 820172, отримувач платежу ТУ ДСА України в Запорізькій області, , призначення платежу: застава за обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кримінальне провадження № 336/3952/25, пр.1-кп/336/1160/2025, Шевченківський районний суд м. Запоріжжя - повернути заставодавцю ОСОБА_9 .

Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України, до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а засудженим з моменту отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1