Справа № 129/2194/24
Провадження №11-кп/801/562/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_6 в режимі відеоконференції,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 в режимі відеоконференції,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Гайсинського районного суду Вінницької області від 07 квітня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в розмір двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб до

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу мотивоване тим, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину в кримінальному провадженні № 0000096 за ст. 336 КК України. ОСОБА_8 з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності ухилявся від суду, на неодноразові судові виклики в судове засідання не з`явився, ухвали про його привід у судове засідання не були виконані, оскільки обвинувачений був відсутній за місцем його проживання в АДРЕСА_1 .

У кримінальному провадженні існують ризики, передбачені п.1,5 ст. 177 КК України: можливість переховуватися від суду через страх перед покаранням, вчинити інше кримінальне правопорушення, у нього відсутні сім`я, робота, належна дисциплінованість як чинник стримуючого характеру.

У судовому засіданні прокурор підтримав подане ним до суду клопотання про обрання запобіжного заходу у виді взяття під варту обвинуваченого ОСОБА_8 , який через ухилення від явки до суду та невиконання покладених на нього обов`язків був оголошений у розшук, затриманий на підставі ухвали суду та доставлений до зали суду, що свідчить про неналежну процесуальну поведінку обвинуваченого, наявність ризиків, передбачених п.1 та п.5 ч.1 ст.177 КПК України, тривалий час обвинувачений ОСОБА_8 ухиляється від суду, був затриманий у м.Вишгород, свої процесуальні обов`язки не виконує, що свідчить про наявність ризиків для застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту не забезпечив його належну процесуальну поведінку в цьому кримінальному провадженні.

Обвинувачений та його захисник заперечували щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, повідомили суду про хворобу та перебування на лікуванні, проте доказів наявності поважних причин для порушення обов`язків обвинуваченого прибувати за кожною в будь-якій формі вимогою суду під час кримінального провадження не надали.

Ухвалою Гайсинського районного суду Вінницької області від 07 квітня 2025 року задоволено клопотання прокурора. Щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , обвинуваченого у кримінальному провадженні № 0000096 за ст. 336 КК України, обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят діб. Установлено розмір застави в розмірі 60560 грн., у разі внесення якої він підлягає звільненню з-під варти з покладенням на нього обов`язків: прибувати за кожною вимогою Гайсинського районного суду під час розгляду кримінального провадження, не відлучатися із місця свого проживання та не змінювати його без дозволу суду, про що оголосити йому під розписку. Строк тримання під вартою ухвалено рахувати з 12-30 год. 07.04.2025 часу затримання ОСОБА_8 . Дія ухвали закінчується о 12-30 год. 05.06.2025.

Ухвалене рішення мотивоване тим, що ОСОБА_8 небезпідставно обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, наявний факт неодноразового протягом тривалого періоду (понад дев`ять місяців) ухилення від явки на виклики суду, невиконання обов`язків, покладених на ОСОБА_8 як на обвинуваченого, у зв`язку з чим стосовно нього ухвалою суду від 18.02.2025 надано дозвіл на його затримання з метою приводу в судове засідання для розгляду клопотання про взяття його під варту, а також про оголошення його в розшук та зупинення у зв`язку з цим судового розгляду кримінального провадження, що свідчить про неналежну процесуальну поведінку обвинуваченого, існують ризики, передбачені п.1,5 ст. 177 КК України: можливість переховуватися від суду через страх перед покаранням, вчинити інше кримінальне правопорушення, у нього відсутні сім`я, робота, належна дисциплінованість як чинник стримуючого характеру, тому суд визнає, що єдино правильним заходом, що може запобігти зазначеним ризикам і забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_8 , може бути лише тримання під вартою.

Також суд визначив обвинуваченому альтернативний запобіжний захід у виді застави з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України: прибувати за кожною вимогою Гайсинського районного суду під час розгляду кримінального провадження, не відлучатися із місця свого проживання та не змінювати його без дозволу суду. Будь-яких переконливих доказів про те, що інші запобіжні заходи, у тому числі і домашній арешт, з огляду на встановлені судом обставини, зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_8 , який протягом дев`яти місяців в судові засідання не прибував, був оголошений у розшук, суду першої інстанції надано не було.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 просить скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нову, якою застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строком на два місяці із покладенням на нього обов?язків, зокрема: прибувати до суду за першою вимогою, не відлучатися за межі місця проживання - АДРЕСА_1 - в період часу: 23.00 год. вечора до 06.00 год. ранку, повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або роботи.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що прокурором не доведено необхідності застосування найсуворішого запобіжного заходу, не надано жодного доказу, що підтверджує вказані в клопотанні ризики. Вказує, що прокурор у клопотанні не посилається на норми ст.331 КПК України, а посилається на норми статей КПК, які визначають порядок та підстави застосування запобіжного заходу під час досудового розслідування.

Судом визначено заставу в межах 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (60560 гривень), тобто максимальний розмір для нетяжкого злочину. Вказаний розмір є непомірним для обвинуваченого та його сім`ї.

Звертає увагу, щокримінальне правопорушення, інкриміноване обвинуваченому, відносяться до нетяжких злочинів, обвинувачений до кримінальної відповідальності притягується вперше, являється несудимою особою, давав лише зізнавальні покази, співпрацював із слідством та судом, має постійне місце проживання в повноцінній сім?ї, є особою передпенсійного віку та має цілий ряд захворювань, суду пояснив причини своїх неявок. За таких підстав вважає, що до обвинуваченого можливо застосувати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання.

Позиції учасників судового розгляду

У судовому засіданні захисник ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_8 підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити з підстав, наведених у ній.

Прокурор ОСОБА_6 заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, просив залишити ухвалу суду без змін.

Мотиви і висновки суду

Заслухавши суддю-доповідача, виступи учасників провадження, оглянувши матеріали судового провадження, та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника не підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про необхідність застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою є обґрунтованими.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст. 94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

За правилами ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Стаття 177 КПК України передбачає що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, та вважає, що в клопотанні про обрання запобіжного заходу прокурор довів обставини, які свідчать про наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також те, що обвинувачений перебуваючи на волі переховувалася від суду, чим перешкоджав кримінальному провадженню.

З матеріалів судового провадження встановлено, що кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, перебуває на розгляді в Гайсинському районному суді Вінницької області доволі тривалий час.

Такий тривалий розгляд справи, пов`язаний із неявкою обвинуваченого ОСОБА_8 , який знаючи про судовий розгляд з 28.10.2024 перестав з`являвся до суду, тому до останнього було застосовано привід.

Однак, після застосування приводу ОСОБА_8 не змінив свою процесуальну поведінку та продовжив уникати явки до суду. Зокрема, з інформації Вишгородського РУП ГУНП у Київській області, якому було доручено виконання ухвали про привід, убачається, що за місцем проживання обвинувачений ОСОБА_8 відсутній, місце його перебування невідоме.

З огляду на те, що обвинувачений знав про судовий розгляд стосовно нього, однак перестав на нього з`являтися, фактично змінив місце свого проживання і не повідомив про це суд, ухвалою Гайсинського районного суду Вінницької області від 06.02.2025 його було оголошено в розшук, а кримінальне провадження зупинене.

Ухвалою Гайсинського районного суду Вінницької області від 18.02.2025 надано дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_8 для його доставлення в судове засідання для розгляду клопотання прокурора про взяття під варту.

Викладене на переконання колегії суддів, свідчить про бажання обвинуваченого ОСОБА_8 ухилятися від розгляду кримінального провадження, а також свідчить про недостатність обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту для забезпечення кримінального провадження.

Посилання захисника на те, що ОСОБА_8 є особою передпенсійного віку, має хвору дружину, ряд захворювань тощо, ураховані апеляційним судом, проте такі не свідчать про належне виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та зменшення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, т а відтак не можуть бути підставами для скасування ухвали суду першої інстанції. При цьому вказані обставини жодним чином не звільняли обвинуваченого від обов`язку повідомити суд першої інстанції про поважність причин своїх неодноразових неявок.

Також колегія суддів бере до уваги стадію даного судового провадження на якій суд першої інстанції обрав запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 задля забезпечення дотримання принципу розумних строків розгляду кримінального провадження, зважаючи на його довготривалий розгляд.

Таким чином, розглядаючи клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, відповідно до ст. 177, 178, 182, 194 КПК України, суд першої інстанції в повній мірі з`ясував всі обставини, які передбачають підстави для застосування в кримінальному провадженні запобіжного заходу та прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність обрання саме найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Розмір застави обвинуваченому ОСОБА_8 визначений судом з урахуванням обставин кримінального провадження, а тому відсутні підстав для задоволення апеляційної скарги захисника з приводу визначення судом великого розміру застави, оскільки застава визначена в розмірі, визначеному для відповідної категорії злочинів. Навпаки з урахування обставин кримінального провадження зменшення застави не забезпечить належне виконання ОСОБА_8 процесуальних обов`язків, оскільки надасть можливість продовження існування ризику переховування.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкоджали ухваленню у даному кримінальному провадженні законного та обґрунтованого рішення, не встановлено.

За наведених обставин, суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги захисника, а тому ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 405, 407, 419, 422-1 КПК України, суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Гайсинського районного суду Вінницької області від 07 квітня 2025 року залишити без змін.

Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4