Справа № 296/7104/25
У Х В А Л А

Іменем України

про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

02 липня 2025 рокум. Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 захисника підозрюваного ОСОБА_5 , - адвоката ОСОБА_6 , законного представника підозрюваного ОСОБА_5 - ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_8 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Житомира, з середньою освітою, студента Житомирського технологічного фахового коледжу Київського національного університету будівництва і архітектури, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 4 ст. 185, ч.5 ст.361 КК України, у кримінальному провадженні № 0000720 від 23.07.2024, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира надійшло клопотання слідчого відділу СУ ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_8 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.5 ст.361 КК України у кримінальному провадженні № 0000720 від 23.07.2024.

Клопотання обґрунтовано тим, СУ ГУНП в Житомирській області здійснює досудове розслідування кримінального провадження, № 0000720 від 23.07.2024 за ч. 4 ст. 185, ч.5 ст.361 КК України.

Слідством встановлено, що у точно невстановлений слідством день та час, однак не пізніше 18.07.2024 більш точний час органом досудового розслідування встановити не представилося можливим, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на особисте незаконне збагачення, а саме таємного викрадення чужого майна (крадіжка) шляхом несанкціонованого втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, що призвело до порушення встановленого порядку маршрутизації інформації, вчиненого під час дії воєнного стану.

У точно не встановлений досудовим розслідуванням день та час, однак не пізніше 18.07.2024 ОСОБА_5 придбав у невстановленої досудовим розслідуванням особи базу даних АТ КБ «ПриватБанк» з логінами та паролями до банківських рахунків юридичних та фізичних осіб, у результаті чого отримав можливість безперешкодного входу до інтернет-банкінгу «Приват24» без відома власників рахунків.

Переслідуючи виниклий злочинний умисел, усвідомлюючи, що досягти мети незаконного збагачення шляхом вчинення вказаних протиправних дій ОСОБА_5 самостійно не зможе, останній залучив до протиправної діяльності, за власною згодою ОСОБА_9 , якому надав базу даних АТ КБ «ПриватБанк» з детальним поясненням про можливість несанкціонованого втручання в роботу інформаційної (автоматизованої) системи інтернет-банкінгу «Приват24» та викрадення грошових коштів з банківських рахунків юридичних та фізичних осіб.

У подальшому ОСОБА_9 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , залучив до протиправної діяльності, за власною згодою ОСОБА_10 , та інших невстановлених досудовим розслідуванням осіб, яким надали базу даних АТ КБ «ПриватБанк» з детальним роз`ясненням несанкціонованого втручання в роботу інформаційної (автоматизованої) системи інтернет-банкінгу «Приват24» та викрадення грошових коштів з банківських рахунків юридичних та фізичних осіб.

Надалі, ОСОБА_10 , будучи особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 361 КК України, використовуючи заздалегідь отримані від ОСОБА_9 та ОСОБА_5 дані, необхідні для входу в інтернет-банкінг «Приват24», а саме логіни та паролі облікових записів клієнтів АТ КБ «Приватбанк», 18.07.2024 року приблизно о 16 год. 30 хв., перебуваючи у м. Житомирі, точної адреси органом досудового розслідування не встановлено, з власного мобільного терміналу з сім-карткою НОМЕР_1 , шляхом підбору та введення логіну та паролю до облікового запису ОСОБА_11 у мобільному додатку «Приват 24», несанкціоновано втрутився в роботу інформаційної (автоматизованої) системи, отримавши в такий спосіб доступ інформації по картковому рахунку № НОМЕР_2 АТ КБ «ПриватБанк» належного ОСОБА_11 .

Реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою незаконного збагачення, діючи за попередньою змовою групою осіб, умисно, таємно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_10 здійснив перерахунок грошових коштів в сумі 22 490, 15 грн. за придбаний ним в інтернет-магазині «Yes Original» товар, згідно замовлень ID Yesoriginal.com.ua № 238252, № НОМЕР_3 , № 238546, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_11 матеріальної шкоди на суму 22 490, 15 копійок (двадцять дві тисячі чотириста дев`яносто гривень п`ятнадцять коп.).

Крім того, ОСОБА_9 , використовуючі отримані від ОСОБА_5 дані, необхідні для входу в інтернет-банкінг «Приват24», 20.07.2024 року приблизно о 21 год. 00 хв., перебуваючи у м. Житомирі, точної адреси органом досудового розслідування не встановлено, з власного мобільного телефону зайшов у мобільний додаток «Приват 24» потерпілої ОСОБА_12 , який згідно Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» є програмно-технічним комплексом та відповідно до Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах» є інформаційною (автоматизованою) системою, з прямим умислом, направленим на здійснення протиправних дій в сфері використання електронно-обчислювальних машин, систем та комп`ютерних мереж і мереж електрозв`язку, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки у формі підробки та витоку інформації та бажаючи їх настання, порушуючи процедуру отримання дозволу на проведення операцій з використанням спеціального платіжного засобу авторизації, несанкціоновано, тобто без дозволу держателя спеціального засобу або уповноваженої особи, втрутився за попередньою змовою групою осіб в роботу програмно-технічного комплексу, що виразилось у вводі персонального ідентифікаційного номеру платіжної картки за номером рахунку № НОМЕР_4 , яка привязана до рахунку банківської картки за № НОМЕР_5 , що належить потерпілій та отримав доступ до електронної автоматизованої системи банкомату, у результаті чого втрутився у роботу вказаної електронної системи без дозволу потерпілої ОСОБА_12 . У цей час ОСОБА_9 побачив стан банківського рахунку по банківській картці № НОМЕР_5 потерпілої. Після чого у ОСОБА_9 , виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчиненого в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів.

Реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою незаконного збагачення, діючи за попередньою змовою групою осіб, умисно, таємно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_9 здійснив перерахунок грошових коштів, у сумі 29 878, 00 грн, за придбаний ним в інтернет-магазині «Yes Original» товар, згідно замовлень ID Yesoriginal.com.ua № 239064, № 239066, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_12 матеріальної шкоди на загальну суму 29 878, 00 копійок (двадцять дев`ять тисяч вісімсот сімдесят вісім гривень 00 коп.)

Крім того, ОСОБА_10 , будучи особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 361 КК України, використовуючи заздалегідь отримані від ОСОБА_9 та ОСОБА_5 дані, необхідні для входу в інтернет-банкінг «Приват24», а саме логіни та паролі облікових записів клієнтів АТ КБ «Приватбанк», 20.07.2024 близько 15 год. 00 хв., перебуваючи у м. Житомирі, точної адреси органом досудового розслідування не встановлено, з власного мобільного терміналу з сім-карткою НОМЕР_6 , шляхом підбору та введення логіну та паролю до облікового запису ОСОБА_13 у мобільному додатку «Приват 24», несанкціоновано втрутився в роботу інформаційної (автоматизованої) системи, отримавши в такий спосіб доступ інформації по картковому рахунку № НОМЕР_7 АТ КБ «ПриватБанк», належного ОСОБА_13 .

Реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою незаконного збагачення, діючи за попередньою змовою групою осіб, умисно, таємно, повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_10 здійснив перерахунок грошових коштів в сумі 49 106, 00 грн. за придбаний ним в інтернет-магазині «Yes Original» товар, згідно замовлень ID Yesoriginal.com.ua № 238977, № НОМЕР_8 , № 238986, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_13 матеріальної шкоди на суму 49 106, 00 грн (сорок дев`ять тисяч сто шість гривень 00 коп.).

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_10 , будучи особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 361 КК України, використовуючи заздалегідь отримані від ОСОБА_9 та ОСОБА_5 дані, необхідні для входу в інтернет-банкінг «Приват24», а саме логіни та паролі облікових записів клієнтів АТ КБ «Приватбанк», 22.07.2024 близько 13 год. 35 хв., перебуваючи у м. Житомирі, точної адреси органом досудового розслідування не встановлено, з власного мобільного терміналу з сім-карткою НОМЕР_6 , шляхом підбору та введення логіну та паролю до облікового запису ОСОБА_14 у мобільному додатку «Приват 24», несанкціоновано втрутився в роботу інформаційної (автоматизованої) системи, отримавши в такий спосіб доступ інформації по картковому рахунку № НОМЕР_9 АТ КБ «ПриватБанк» належного ОСОБА_14 .

Реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою незаконного збагачення, діючи за попередньою змовою групою осіб, умисно, таємно, повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_10 здійснив перерахунок грошових коштів в сумі 53 600, 00 грн. за придбаний ним в інтернет-магазині «Yes Original» товар, згідно замовлень ID Yesoriginal.com.ua № 239616, № НОМЕР_10 , № 239626, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_14 матеріальної шкоди на суму 53 600, 00 копійок (п`ятдесят три тисячі шістсот гривень 00 коп.).

Крім того, ОСОБА_10 , будучи особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 361 КК України, використовуючи заздалегідь отримані від ОСОБА_9 та ОСОБА_5 дані, необхідні для входу в інтернет-банкінг «Приват24», а саме логіни та паролі облікових записів клієнтів АТ КБ «Приватбанк», 24.08.2024 близько о 12 год. 38 хв., перебуваючи у м. Житомирі, точної адреси органом досудового розслідування не встановлено, з власного мобільного терміналу з сім-карткою НОМЕР_6 , шляхом підбору та введення логіну та паролю до облікового запису ОСОБА_15 у мобільному додатку «Приват 24», несанкціоновано втрутився в роботу інформаційної (автоматизованої) системи, отримавши в такий спосіб доступ інформації по картковому рахунку № НОМЕР_11 АТ КБ «ПриватБанк» належного ОСОБА_15 .

Реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою незаконного збагачення, діючи за попередньою змовою групою осіб, умисно, таємно, повторно, в умовах воєнного стану, здійснив перерахунок грошових коштів в сумі 23 493, 00 грн. за придбаний ним в інтернет-магазині «New Balance» товар, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_15 матеріальної шкоди на суму 23 493, 00 копійок (двадцять три тисячі чотириста дев`яносто три гривні 00 коп.).

Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_10 , будучи особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 361 КК України, використовуючи заздалегідь отримані від ОСОБА_9 та ОСОБА_5 дані, необхідні для входу в інтернет-банкінг «Приват24», а саме логіни та паролі облікових записів клієнтів АТ КБ «Приватбанк», 28.08.2024 близько 16 год. 41 хв., перебуваючи у м. Житомирі, точної адреси органом досудового розслідування не встановлено, з власного мобільного терміналу з сім-карткою НОМЕР_6 , шляхом підбору та введення логіну та паролю до облікового запису ОСОБА_16 у мобільному додатку «Приват 24» несанкціоновано втрутився в роботу інформаційної (автоматизованої) системи, отримавши в такий спосіб доступ інформації по картковому рахунку № НОМЕР_12 АТ КБ «ПриватБанк» належного ОСОБА_16 .

Реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою незаконного збагачення, діючи за попередньою змовою групою осіб, умисно, таємно, повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_10 здійснив перерахунок грошових коштів в сумі 23 493, 00 грн. за придбаний ним в інтернет-магазині «New Balance» товар, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_16 матеріальної шкоди на суму 19 594 грн. 00 копійок (дев`ятнадцять тисяч п`ятсот дев`яносто чотири гривні 00 коп.).

Діючи за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_10 , використовуючи отримані від ОСОБА_9 та ОСОБА_5 дані, необхідні для входу в інтернет-банкінг «Приват24», 26.10.2024 близько 15 год. 00 хв., перебуваючи у м. Житомирі, точної адреси органом досудового розслідування не встановлено, з власного мобільного телефону зайшов у мобільний додаток «Приват 24» потерпілого ОСОБА_17 , який згідно Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» є програмно-технічним комплексом та відповідно до Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах» є інформаційною (автоматизованою) системою, з прямим умислом, направленим на здійснення протиправних дій в сфері використання електронно-обчислювальних машин, систем та комп`ютерних мереж і мереж електрозв`язку, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки у формі підробки та витоку інформації та бажаючи їх настання, порушуючи процедуру отримання дозволу на проведення операцій з використанням спеціального платіжного засобу авторизації, несанкціоновано, тобто без дозволу держателя спеціального засобу або уповноваженої особи, втрутився в роботу програмно-технічного комплексу, що виразилось у вводі персонального ідентифікаційного номеру платіжної картки за номером рахунку № НОМЕР_13 , яка прив`язана до рахунку № НОМЕР_14 , що належить потерпілому та отримав доступ до електронної автоматизованої системи банкомату, в результаті чого втрутився у роботу вказаної електронної системи без дозволу потерпілого ОСОБА_17 . У цей час ОСОБА_10 побачив стан банківського рахунку по банківській картці № НОМЕР_13 потерпілого. Після чого у ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою групою осіб, виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчиненого в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів.

Реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою незаконного збагачення, діючи за попередньою змовою групою осіб, умисно, таємно, повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_10 здійснив перерахунок грошових коштів в сумі 6 736, 00 грн, за придбаний ним в інтернет-магазині «UNHOLY» товар, згідно замовлень № 5944, № 5943, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_17 матеріальний збиток на загальну суму 6 736, 00 грн (шість тисяч сімсот тридцять шість гривень 00 коп.).

За результатами проведення досудового розслідування, відповідно до вимог ст. ст. 111, 112, 276-278 КПК України, 09.06.2025 стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Житомира, з середньою освітою, студента Житомирського технологічного фахового коледжу Київського національного університету будівництва і архітектури, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 5 ст. 361 КК України.

Однак письмове повідомлення про підозру не було вручено особисто ОСОБА_5 , внаслідок не встановлення місцезнаходження останнього.

Водночас, органом досудового розслідування вжито заходів для вручення письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень передбачений ст.135 КПК України

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, підтверджуються зібраними у провадженні доказами.

Поряд з наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.5 ст.361 КК України, орган досудового розслідування вважає, що у кримінальному провадження існують ризики, передбачені п. п. 1,2,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обумовлюють необхідність застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Незважаючи на те, що, згідно зі ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, але вказані вище обставини вказують на те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти названим вище ризикам.

Згідно з ч.6 ст.193 КПК України, слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Отже клопотання розглянуто слідчим суддею без участі підозрюваного ОСОБА_5 , проте за участі його захисника - адвоката ОСОБА_6 , а також законного представника ОСОБА_7 ,

Під час судового розгляду прокурор та слідчий клопотання підтримали та просили його задовільнити з підстав та мотивів, що викладені у ньому.

Захисник ОСОБА_6 заперечувала проти задоволення клопотання вказуючи, що її підзахисний не набув статусу підозрюваного, а тому відносно нього взагалі не можна обирати запобіжний захід.

ОСОБА_7 послався на розсуд слідчого судді під час вирішення питання про обрання запобіжного заходу.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши матеріали клопотання слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно ст. 29 Конституції України ніхто не може бути арештованим або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України, а згідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Згідно пунктів 1 і 2 ч. 1 ст. 177 КПК України" метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час судового розгляду слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування здійснюється досудове слідство у кримінальному провадженні № 0000720 23.07.2024 де підозрюваними у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 5 ст. 361 КК України є ОСОБА_5 та ОСОБА_9 .

Враховуючи стадію судового розгляду, суд, не вирішуючи питання про доведеність вини під час розгляду даного клопотання, з урахуванням усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення усправі Fox,Campbelland Hartleyv.theUnitedKingdomвід 30.08.1990 (заяви№ 12244/86,12245/86;12383/86), згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04) вважає, що підозра ОСОБА_5 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 5 ст. 361 КК України, у кримінальному провадженні за № 0000720 від 23.07.2024 є обґрунтованою в розумінні ч. 1 ст. 194 КПК України, це підтверджується доказами, що долучені до клопотаннв їх сукупності, а саме:

- випискою за період з 22.07.2024 по 22.07.2024

- протоколами про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 04.10.2024, 10.10.2024, 20.11.2024, 23.12.2024;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_18 від 23.07.2025;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 від 03.03.2025;

- платіжною інструкцією від 03.03.2025

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_15 від 03.09.2024;

-випискою АТ КБ "ПРИВАТБАНК" з 24.08.2024 по 24.08.2024;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_19 від 25.03.2025;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 від 25.03.2025;

протоколом допиту потерпілого ОСОБА_17 від 25.03.2025;

-протоколом огляду від 17.02.2025;

протоколом допиту потерпілого ОСОБА_14 від 07.07.2024;

-протоколом огляду предмета від 27.07.2024;

- виписка по картці ОСОБА_14 за період з 15.07.2024 по 29.07.2024;

-протоколом огляду від 17.02.2025;

Отже, слідчий суддя вважає підозру ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 185, ч. 5 ст. 361 КК України, у кримінальному провадженні № 0000720 від 23.07.2024 є обґрунтованою в сукупності наданих доказів.

Щодо вручення підозри.

Згідно рапорту ОСОБА_20 працівниками ВПК в Житомирській областібуло здійснено запит до реєстру перетину кордону "АРКАН" ЦП та отримано відповідь, що ОСОБА_5 перетнув державний кордон України через пункт пропуску Ягодин-Дорогульськ до республіки Польща 25.12.2024 року, до цього його місцем проживання була адреса: АДРЕСА_2

Здійснено виїзд за вказаною адресою, проте ОСОБА_5 відсутній.

В порядку ч.2 ст.135 КПК України орган досудового розслідування намагався вручити підозру одному з батьків ОСОБА_5 проте мати на виклик до слідчого 06.07.2025 не з`явилася та відмовилася отримати підозру (зафіксовано на міні флеш карті, що приєднанадо матеріалів справи)

09.06.2025 засобами поштового зв`язку підозру ОСОБА_5 та виклики до слідчого направлені поштою за адресою: Житомирська обасть, Житомирський район, с.Вереси вул.Олеся Гончара,7. Проте поштове відправленя не було вручено через відсутність зв`язку з одержувачем ОСОБА_5 та відмови від доставки

Підозра вручена захиснику ОСОБА_21 . 09.06.2025

Отже ОСОБА_5 набув статусу підозрюваного.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

ОСОБА_5 підозрююється у вчиненні тяжкого злочину (ч. 4 ст. 185 КК України), за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 8 років, а також у вчиненні особливо тяжкого злочину (ч.5 ст.361 КК України), за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Отже хоча ОСОБА_5 раніше не судимий до нього можна застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки в обох випадках санкції ч.4 ст.185 та ч.5 ст.361 КК України перебачають покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад 5 років.

Щодо наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя зазначає наступне.

Перевіряючи доводи слідчого та прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених зокрема п.1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає, що доводи клопотання є обґрунтованими.

Зокрема, наразі місце перебування підозрюваного не встановлено, він ухиляється від прибуття до органів досудового розслідування та перебуває у національному та міжнародному розшуку з 20.06.2025 про що свідчать постанови слідчого ОСОБА_3 що дає підстави вважати, що він вже переховується від органу досудового розслідування та суду.

Слідчий суддя враховує позицію Європейського суду з прав людини, згідно якої, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою , проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, а також, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, в тому числі і потерпілих, що вимагає більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства з боку особи, яка обвинувачується у вчиненні протиправного діяння. Так, ЄСПЛ з прав людини в рішенні викладеному у справі «Ілійков проти Болгарії», зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

При цьому, також враховує правову позицію ЄСПЛ викладену в рішенні у справі "Харченко проти України" від 10.02.2011 року є, що у даному кримінальному провадженні наявний конкретний суспільний інтерес (захист прав потерпілих) який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги свободи особистості, а тому обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є виправданим оскільки тяжкість покарання значно збільшує ймовірність ризику переховування підозрюваного.

Також існує ризик передбачений п. п. 2, 3 ст. 177 КПК України, зокрема можливість знищення, приховування ОСОБА_5 речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, у тому числі знарядь вчинення кримінального правопорушення, а також незаконного впливу зі сторони підозрюваного ОСОБА_5 на свідків у кримінальному провадженні, з метою побудови власної версії захисту, виправдання своїх дій, викривлення або зміни їх показів.

Також слідчий суддя вважає, що існує ризик передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме вчинення інших кримінальних правопорушень даної категорії. Даний ризик підтверджується тим, що характер і послідовність скоєння злочинів, у яких підозрюється ОСОБА_5 , може свідчити про те, що вчинення кримінальних правопорушень даної категорії з корисливою метою є способом отримання джерел доходів для прожиття. У свою чергу надання підозрюваному можливості для продовження злочинної діяльності може призвести до вкрай негативних і небезпечних наслідків.

Будь-яких обставин, які є перешкодою для обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що передбачені частиною другою статті 183 КПК України, а також фактів, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням наявності ризиків, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, на теперішній час не встановлено.

З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.131, 132, 176 178, 182 , 184, 193, 194, 196, 197, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Обрати підозрюваному у кримінальному провадженні № 0000720 від 23.07.2024 за ч. 4 ст. 185, ч.5 ст.361 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави

Після затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не пізніше, як через 48 годин з часу його доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано..

Повний текст ухвали оголошено 04.07.2025 о 15-00 годині

Слідчий суддя ОСОБА_1