Номер провадження: 11-кп/813/1958/25
Справа № 506/374/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.08.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Подільської окружної прокуратури Одеської обл. ОСОБА_9 на ухвалу Окнянського районного суду Одеської обл. від 21.05.2025 про повернення прокурору обвинувального у к/п №0000177 від 08.03.2025 відносно:

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, ФОП, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

- обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 332 КК України

ОСОБА_10 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Креули, респ. Молдова, громадянина респ. Молдови, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції.

Оскаржуваною ухвалою суду 1-ої інстанції обвинувальний акт у к/п №0000177 від 08.03.2025 за обвинуваченням ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч.3 ст. 332 КК України та ОСОБА_10 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України був повернутий прокурору для усунення недоліків.

Мотивуючи зазначене рішення, суд послався на те, що всупереч приписів ч. 2 ст. 217 КПК України були об`єднані матеріали досудового розслідування відносно кримінального проступку та відносно злочину, водночас прокурором не було надано відомостей, які б свідчили про те, що їх не об`єднання може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду. Окрім того, суд зазначив, що в обвинувальному акті всупереч приписів ст. 291 КК України відсутні відомості про місце проживання обвинуваченого ОСОБА_10 .

Окрім того, зазначеною ухвалою було задоволено клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_8 .

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор Подільської окружної прокуратури ОСОБА_11 вказує на те, що оскаржувана ухвала є незаконною та такою, що постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, з огляду на наступне:

- обвинувальний акт у зазначеному кримінальному провадженні у повному обсязі відповідає вимогам ст. 291 КПК України, у яких відсутні вимоги щодо обмежень або заборон об`єднувати кримінальні проступки із злочинами в одне провадження;

- рішення про об`єднання матеріалів досудових розслідувань прийнято на стадії досудового розслідування з метою недопущення навантаження судової системи у зв`язку із направленням двох обвинувальних актів та з метою недопущення погіршення становища обвинуваченого при призначенні покарання за сукупністю злочинів у майбутньому та з огляду на те, що кримінальні правопорушення вчиненні однією особою, виявлені в один період часу;

- відповідно до ст. 334 КПК України матеріали кримінального провадження, у тому числі матеріали щодо кримінального проступку та щодо злочину, можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими ст. 217 КПК України. У разі якщо на розгляд суду першої інстанції надійшли матеріали кримінального провадження щодо особи, стосовно якої цим судом вже здійснюється судове провадження, воно передається складу суду, що його здійснює, для вирішення питання про їх об`єднання. Відтак, при направлені відносно ОСОБА_8 двох обвинувальних актів окремо, при проведенні судового розгляду, з урахуванням позиції сторони обвинувачення та сторони захисту, які не заперечували проти розгляду кримінальних правопорушень в одному судовому провадженні, вирішувалося б питання про об`єднання обвинувальних актів.

- питання строків притягнення особи до кримінальної відповідальності та час судового розгляду є предметом судового розгляду;

- при проведення підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_10 самостійно прибув до суду, судом було встановлено його точне місце проживання, чим фактично усунуто неточність обвинувального акту;

За таких обставин, прокурор ОСОБА_11 просить скасувати ухвалу Окнянського районного суду Одеської обл. від 21.05.2025, в частині повернення обвинувального акту прокурору, та призначити новий розгляд обвинувального акту відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_10 в суді 1-ої інстанції.

У судовому засіданні апеляційного суду прокурор ОСОБА_6 підтримала апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_9 у повному обсязі та просила її задовольнити, натомість захисник ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_8 залишили вирішення зазначеного питання на розсуд суду.

На адресу апеляційного суду надійшла заява захисника обвинуваченого ОСОБА_12 ОСОБА_13 , в якій він зазначив, що дія його доручення припинена у зв`язку із смертю обвинуваченого ОСОБА_10 .

Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши позицію учасників судового розгляду, перевіривши матеріали судового провадження, апеляційний суд дійшов висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На думку колегії суддів, при ухваленні оскаржуваної ухвали зазначених вимог закону судом 1-ої інстанції було дотримано не в повній мірі.

Статтею 2 КПК України регламентовано, що одним із завдань кримінального провадження є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.

Застосування належної процедури є одним із складових елементів принципу верховенства права та передбачає, у тому числі, щоб повноваження органів публічної влади були визначені приписами права, і вимагає, щоб посадовці мали дозвіл на вчинення дії, і надалі діяли в межах наданих їм повноважень.

Згідно із п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.

Вимоги до змісту обвинувального акту та додатків до нього викладені в ст. 291 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам ст.ст. 291, 292 КПК України: зокрема, якщо ці документи містять положення, що суперечать одне одному; у документах наведено недопустиму натуралізацію опису злочину; вони не підписані слідчим (крім випадків, коли прокурор склав їх самостійно), чи не затвердженні прокурором; до них не долучено передбачені законом додатки.

Водночас, із матеріалів судового провадження вбачається, що слідчим при складанні, а прокурором при перевірці та затвердженні обвинувального акту загалом були дотримані вищевказані вимоги кримінального процесуального закону, а сам обвинувальний акт цілком відповідає вимогам, встановленим ст. 291 КПК України.

Так, обвинувальний акт, у відповідності до ч. 3 ст. 291 КПК України, підписаний слідчим та прокурором, який його затверджував (а.с. 10).

Окрім того, до обвинувального акту, як це передбачено приписами ч. 4 ст. 291 КПК України, доданий реєстр матеріалів досудового розслідування (а.с. 11-18) та розписки сторони захисту про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування (а.с. 19-20).

За змістом ч.ч. 1, 3 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом. Зокрема, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України .

Відповідно до п. 2) ч. 1 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство.

Дійсно, у обвинувальному акті відсутні відомості про місце проживання обвинуваченого ОСОБА_10 . В той же час, з огляду на ті обставини, що в обвинувальному акті не зазначена точна адресу проживання обвинуваченого ОСОБА_10 , колегія суддів вважає обґрунтованими доводи прокурора з приводу того, що при проведення підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_10 самостійно прибув до суду та судом було встановлено його точне місце проживання.

У цьому контексті колегія суддів враховує релевантну практику ЄСПЛ, відповідно до якої застосовуючи процесуальні норми, суди повинні уникати надмірного формалізму, який би зашкодив справедливості розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 217 КПК України не можуть бути об`єднані в одне провадження матеріали досудових розслідувань щодо кримінального проступку та щодо злочину, крім випадків, коли це може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.

Колегія суддів враховує аргументи прокурора з приводу того, що рішення про об`єднання матеріалів досудових розслідувань прийнято з метою недопущення навантаження судової системи у зв`язку із направленням двох обвинувальних актів та з метою недопущення погіршення становища обвинуваченого при призначенні покарання за сукупністю злочинів у майбутньому та з огляду на те, що кримінальні правопорушення вчиненні однією особою, виявлені в один період часу.

Більш того, закон не містить роз`яснень щодо можливості повернення обвинувального акту в кримінальному провадженні у випадку, коли особа обвинувачується у вчиненні кримінального проступку та злочину одночасно, а положення ч. 2 ст. 217 КПК передбачають можливість розглянути в одному провадженні матеріалів щодо злочину та кримінального проступку, якщо їх окремий розгляд може вплинути на повноту судового розгляду.

Водночас, у постанові Першої судової палати ККС у складі ВС від 16.12.2021 по справі № 461/2570/20 зазначено, що розгляд судом 1-ої інстанції об`єднаного провадження за обвинуваченням особи у вчиненні злочину та у вчиненні кримінального проступку не суперечили вимогам кримінального процесуального закону, а відтак не можуть розцінюватися як порушення.

Колегія суддів також вважає обґрунтованими аргументи прокурора з приводу того, що питання строків притягнення особи до кримінальної відповідальності та час судового розгляду є предметом судового розгляду.

Насамкінець, відповідно до усталеної практики ВС суду у кожному випадку необхідно встановити чи було допущене порушення КПК України істотним та яким чином воно перешкоджало забезпеченню та реалізації прав і свобод особи.

Отже, у даному випадку застосування п. 3) ч. 3 ст. 314 КПК України щодо можливості повернення обвинувального акту прокурору через невідповідність його нормам КПК України в даному випадку є необґрунтованим, а доводи апеляційної скарги прокурора про порушення судом вимог кримінального процесуального закону знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду.

За приписами п. 6) ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду 1-ої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді 1-ої інстанції.

Враховуючи, що діючим КПК України не врегульовано питання призначення нового розгляду обвинувального акту після скасування судом апеляційної інстанції ухвали про його повернення прокурору, апеляційний суд вважає, що необхідно застосувати дію ст.ст. 7, 9 КПК України

Так, ч. 6 ст. 9 КПК України передбачає, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.

Відповідно до положень ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, законність, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, публічність, диспозитивність, гласність і відкритість судового провадження та його розумність строків.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що доводи, викладені в апеляційній скарзі прокурора знайшли своє підтвердження, тому вона підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала підлягає скасуванню із направленням обвинувального акту із додатками до суду 1-ої інстанції на новий розгляд, зі стадії підготовчого судового провадження, в іншому складі суду.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 24, 291, 314, 370, 404, 405, 407, 409, 412, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу прокурора Подільської окружної прокуратури Одеської обл. ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу Окнянського районного суду Одеської обл. від 21.05.2025 в частині повернення прокурору обвинувального акту у к/п №0000177 від 08.03.2025 відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 332 КК України та ОСОБА_10 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України скасувати.

Призначити новий розгляд к/п №0000177 від 08.03.2025 відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 332 КК України та ОСОБА_10 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України в суді 1-ої інстанції, в іншому складі суду, зі стадії підготовчого провадження.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3