Справа № 441/885/24
провадження 1-кп/462/400/25
У Х В А Л А

12 травня 2025 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

Головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

представника потерпілого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові клопотання заступника начальника другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,

встановив:

На розгляді Залізничного районного суду м. Львова перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, строком на 60 днів. В обґрунтування клопотання прокурор покликається на те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років, вчиненого за обставин, які обтяжують покарання - в результаті його дій настали тяжкі наслідки у вигляді смерті неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 . Шкоду потерпілим ОСОБА_4 не відшкодував, маючи кваліфікованого захисника усвідомлює суворість покарання, яке йому буде призначене за умови доведення вини, переховувався від органу досудового розслідування. Оцінюючи особу обвинуваченого та вчинене ним кримінальне правопорушення прокурор вбачає наявність передбачених ст.177 КПК України ризиків, запобігти яким, не застосувавши запобіжний захід у вигляді домашнього арешту неможливо, зокрема: неможливість запобігання у межах кримінального провадження ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України - переховування ОСОБА_4 від суду; неможливість запобігання ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на свідків, експертів у даному кримінальному провадженні шляхом їх переконання та залякування чи схиляння їх до зміни, наданих ними показань, узгодження своїх показань з показаннями вказаних осіб. При оцінці обставин, передбачених ст. 178 КПК України, прокурор приходить до висновку, що: наявні докази, які дають підстави для обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні тяжкого злочину є вагомими, належним, допустимими та отриманими у встановленому КПК України порядку; у разі визнання винуватим ОСОБА_4 загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий строк; вік та стан здоров`я обвинуваченого дозволяють застосування до нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту; відсутність у обвинуваченого постійного місця роботи. Беручи до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, з метою уникнення кримінальної відповідальності переховувався від органу досудового розслідування, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, та свідчить про неможливість запобігання ризикам, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому просить клопотання задоволити.

Потерпілий та його представник в судовому засіданні підтримали позицію прокурора.

Обвинувачений та його захисник проти задоволення клопотання заперечили, зазначили, що ОСОБА_4 працює, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, а тому просять в задоволенні клопотання відмовити.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.ст. 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів, пов`язане з необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, перелік яких є вичерпним.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності питань, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, які зазначені у ст. 178 КПК України.

Відповідно до ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно із вимогами ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує, хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_4 до вчинення вказаного кримінального правопорушення в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої підозри.

Враховуючи те, що суд на даному етапі розгляду кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів доходить висновку, що причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього запобіжного заходу.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що обвинувачений однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому.

Перевіряючи доводи клопотання на предмет наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, суд вважає, що докази та обставини, на які посилається прокурор, дають достатні підстави для висновку про наявність таких ризиків, а тому дані заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді домашнього арешту виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого.

Будь-яких інших даних для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу в судовому засіданні не встановлено.

Враховуючи у сукупності зазначені обставини, а також беручи до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_4 має на утриманні двох неповнолітніх дітей, є працевлаштованим, суд вважає за доцільне застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, поклавши на нього обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись ст. 176, 177, 178, 181, 184, 196 КПК України, суд

постановив:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту на два місяців, тобто з 12.05.2025р. до 12.07.2025р. включно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- прибувати до прокурора чи суду за першою вимогою;

- не залишати місце постійного проживання: АДРЕСА_1 в період з 22 години 00 хв. по 07 години 00 хв. без дозволу суду.

- повідомляти прокурора чи суд про зміну місця свого проживання

- здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та вїзд в Україну.

Порушення умов домашнього арешту має наслідком можливість застосування більш суворої міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Після закінчення цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим. Продовження цього строку можливе у порядку, передбаченому ст.199 КПК України.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Пустомитівський ВП Головного управління національної поліції у Львівській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 14.05.2025.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно. Оригінал ухвали міститься в матеріалах справи №441/885/24. Ухвала 12.05.2025 набрала законної сили.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Копія виготовлена

Суддя: ОСОБА_1