ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження: №11кп/818/967/25 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: приведення вироку у відповідність
до вимог Закону України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 24 січня 2025 року, -

УСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання засудженого та приведено у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886-IX (далі - Закон) вироків від 21.02.2024, 16.01.2024, 22.03.2021 щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановлено звільнити засудженого ОСОБА_8 від призначеного покарання за вироком Київського районного суду м.Полтави від 21.02.2024, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Звільнити засудженого ОСОБА_8 від призначеного покарання за вироком Октябрського районного суду м.Полтави від 16.01.2024 за епізодами від 24.04.2023 на суму 387 грн., від 01.05.2023 на суму 632 грн., від 03.05.2023 на суму 857,48 грн., від 06.05.2023 на суму 347,80 грн., від 24.05.2023 на суму 503,20 грн., від 02.06.2-23 на суму 373,75 грн., від 07.06.2023 на суму 680 грн., від 14.06.2023 на суму 298,02 грн., від 01.06.2023 на суму 351,20 грн., від 16.06.2023 на суму 279,00 грн., від 16.06.2023 на суму 279 грн., 18.06.2023 на суму 431,99 грн., за вчинення закінченого замаху на крадіжку вчиненого 18.06.2023 на суму 431,99 грн. у зв`язку з усуненням караності діяння.

Вважати ОСОБА_8 засудженим за вироком Октябрського районного суду м.Полтави від 16.01.2024 за ч.4 ст.185 КК України за епізодом від 13.06.2023 на 5 років 1 місяці позбавлення волі.

Вважати ОСОБА_8 засудженим за вироком Лохвицького районного суду Полтавської області від 22.03.2021 за ч.1 ст.263 КК України на 3 роки позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, до покарання за вироком Октябрського районного суду м.Полтави від 16.01.2024 року частково приєднано покарання за вироком Лохвицького районного суду Полтавської області від 22.02.2021, і визначено остаточне покарання - 5 років 2 місяці позбавлення волі.

Суд мотивував своє рішення тим, що за вироками Київського районного суду м. Полтави від 21.02.2024 та Лохвицького районного суду Полтавської області від 22.03.2021 сума завданої шкоди за епізодами викрадення майна була меншою за розмір, з якого відповідно до Закону №3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність. Водночас ОСОБА_8 був засуджений вироком Лохвицького районного суду Полтавської області від 22.03.2021 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, яке є кримінально-караним діянням. Крім того, відповідно до вироку Октябрського районного суду м.Полтави від 16.01.2024, ОСОБА_8 засуджений за один із епізодів викрадення майна, сума якого перевищує два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян та це діяння підпадає під кримінально каране, передбачене Особливою частиною КК України.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 просить зменшити розмір покарання за вироками, за якими були виключені епізоди крадіжок. Вважає, що сума викраденого майна за епізодом крадіжки від 13.06.2023 у ТОВ «РУШ» є завищеною. Зауважив, що має матір похилого віку , яка має низку захворювань та потребує його допомоги.

Заслухавши суддю-доповідача, засудженого, захисника, які підтримали свою апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст.539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Частиною 2 ст.74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

09.08.2024 набув чинності Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Відповідно до вказаного Закону №3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положеннями ч.1 ст.3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (частина 6 статті 3 КК України).

Відповідно до пункту 5 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, для норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги.

Підпункт 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України визначає, що податкова соціальна пільга визначається у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Таким чином, два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленому законом на 1 січня звітного року.

Станом на 01.01.2021 прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2270 грн.

Станом на 01.01.2023 прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2684 грн.

Як слідує із матеріалів провадження судом першої інстанції встановлено, що вироком Київського районного суду м.Полтави від 21.02.2024 року ОСОБА_8 засуджений за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі. Відповідно до ч.4 ст.70 КК України за сукупністю вироків, шляхом поглинення покарання призначеного за цим вироком, покаранням згідно вироку Октябрського районного суду м.Полтави від 16.01.2024 року, призначено покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Відповідно до положень ст.71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового складання покарань, призначених за цим вироком і вироком Лохвицького районного суду Полтавської області від 22.03.2021, призначено остаточне покарання у виді 5 років 2 місяців позбавлення волі.

Як вбачається із вироку Київського районного суду м.Полтава від 21.02.2024 ОСОБА_8 01.06.2023 року вчинив крадіжку майна на суму 358,80 грн., 24.05.2023 року крадіжку майна на суму 717,60 грн., 08.06.2023 на суму 2286,78 грн., 05.06.2023 на суму 357,0 грн., що станом на день вчинення протиправних діянь складає суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на 01.01.2023 року (менше 2 684 грн.).

За вироком Октябрського районного суду м.Полтава від 16.01.2024 року ОСОБА_8 засуджено за ч.2 ст.15, ч.4 ст.185, ч.4 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі.

За вказаним вироком ОСОБА_8 засуджений за вчинення крадіжки за епізодами від 24.04.2023 на суму 387 грн., від 01.05.2023 на суму 632 грн., від 03.05.2023 на суму 857,48 грн., від 06.05.2023 на суму 347,80 грн., від 24.05.2023 на суму 503,20 грн., від 02.06.2-23 на суму 373,75 грн., від 07.06.2023 на суму 680 грн., від 14.06.2023 на суму 298,02 грн., від 01.06.2023 на суму 351,20 грн., від 16.06.2023 на суму 279,00 грн., від 16.06.2023 на суму 279 грн., 18.06.2023 на суму 431,99 грн., за вчинення закінченого замаху на крадіжку вчиненого 18.06.2023 року на суму 431,99 грн., що станом на день вчинення протиправних діянь складає суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на 01.01.2023 року (менше 2684 грн.).

В той час за епізодом від 13.06.2023 ОСОБА_8 вчинив крадіжку у ТОВ «РУШ» на загальну суму 2714,04 грн., що складає суму більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на 01.01.2023 року (2684 грн.).

За вироком Лохвицького районного суду Полтавської області від 22.03.2021 року ОСОБА_8 вчинив 23.11.2020 року крадіжку майна на суму 430 грн.90 коп., що складає суму менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на 01.01.2020 року (2270 грн.), а також засуджений за вчинення кримінального правопорушення за ч.1 ст.263 КК України, яке є кримінально-караним діянням.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про звільнення ОСОБА_8 від покарання за вироком Київського районного суду м.Полтави від 21.02.2024 року та постановив: вважати ОСОБА_8 засудженим за вироком Лохвицького районного суду Полтавської області від 22.03.2021 року за ч.1 ст.263 КК України до 3 років позбавлення волі із іспитовим строком 3 роки; вважати ОСОБА_8 засудженим за вироком Октябрського районного суду м.Полтави від 16.01.2024 року за ч.4 ст.185 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання за вироком Октябрського районного суду м.Полтави від 16.01.2024 року частково приєднати покарання за вироком Лохвицького районного суду Полтавської області у виді 1 місяця позбавлення волі і остаточно визначити покарання у виді 5 років 2 місяців позбавлення волі.

Що стосується доводів засудженого про необхідність зменшення розміру покарання за вищевказаними вироками, то вони не підлягають задоволенню.

У даному випадку суд першої інстанції, діючи в межах наданих законом повноважень, здійснив перегляд вироків, виключивши з них ті епізоди, кримінальна караність яких була усунута, однак дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для зміни остаточного розміру покарання, визначеного за правилами ст.71 КК України.

З огляду на наведене, підстави для зміни чи скасування ухвали суду, за доводами апеляційної скарги засудженого - відсутні.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 24 січня 2025 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: