Справа №710/1684/19
Провадження №1-кп/690/16/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2025 року м. Багачеве

Багачевський міський суд Черкаської області

в складі: головуючого - cудді ОСОБА_1

секретарів ОСОБА_2

ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднані кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000563 від 08 листопада 2018 року та за № 0000455 від 22 жовтня 2019 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шпола, Черкаської області, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, освіта повна загальна середня, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 07.07.2013 Шполянським районним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 296 КК України до 2-х років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік;

- 06.02.2014 Шполянським районним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 187 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 01.04.2014 Шполянським районним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі. Судимість в установленому законом порядку не знята та не погашена, -

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 186 КК України;

з участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_5

ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7

ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_9

в с т а н о в и в:

органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 08.11.2018 близько 01:00 год., перебуваючи на вул. Забережна в м. Шпола, Черкаської області, поблизу подвір`я № 76, на грунті неприязних відносин, діючи умисно, з метою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, наніс кулаком правої руки два удари в обличчя ОСОБА_9 та не менше трьох ударів в область живота, чим заподіяв потерпілому тілесні ушкодження у вигляді закритої травми черевної порожнини із розривом селезінки та внутрішньочеревною кровотечею та гематоми і садна обличчя, які згідно висновку експертизи № 05-6-01/548 від 19.12.2018 відносяться до категорії тяжких та легких тілесних ушкоджень.

А також, в тому, що він 21.10.2019 близько 22:00 год., діючи умисно, з корисливих мотивів, перебуваючи поблизу поліклініки по вул. Соборна в м.Шпола, Черкаської області, з метою заволодіння майном ОСОБА_10 , наніс йому один удар кулаком в область тулуба, від чого останній упав, та в цей час ОСОБА_4 вийняв у нього із кишені куртки мобільний телефон IPHONE5, тим самим відкрито заволодів майном ОСОБА_10 ..

Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_4 сторона обвинувачення кваліфікує за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, за ч. 2 ст. 186 КК України, як грабіж поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 186 КК України не визнав та пояснив, що вказані кримінальні правопорушення він не вчиняв, доказів його вини немає, йому не зрозуміло чому працівники поліції до нього так поставились. У нього не було ніяких причин, відбувши покарання та звільнившись з місць позбавлення волі, вчиняти знову кримінальні правопорушення. Він звільнився з місць позбавлення волі 06.11.2018, в м.Львів сів на потяг на приїхав до сестри в м. Київ. Сестра живе на Троєщині. В м.Києві пробув сутки і та третій день встиг стати на облік за місцем проживання і повернувся в м. Київ. 08.11.2018 в м. Шпола його не було. В м. Шпола він прибув 09.11.2018 і відразу пішов в райвідділ поліції. Потім пішов додому, де проживали батько та мати. Батько йому ні про що не скаржився. ОСОБА_9 раніше він знав, але не спілкувався з ним. ОСОБА_9 перший раз після звільнення він бачив, як був вже затриманий, напевно в суді. Щодо телефонної розмови з другом із колонії нічого сказати не може, оскільки після звільнення нізким не спілкувався. Друзів в колонії в нього ніяких не було. Оглянутий телефон належить батькові. Щодо ОСОБА_11 може повідомити, що ОСОБА_12 це страшна людина. На вулиці, де він проживає збиралася компанія, яка займалася всім незаконним. І він попередив ОСОБА_11 , що якщо будете продовжувати цим займатися, то буде погано. Однак ОСОБА_11 висновків не зробив. В якийсь день він зустрів ОСОБА_11 біля поліклініки по вул. Соборна та сказав йому, що їдемо до хазяїна хати, де вони всі збиралися. І вони поїхали до хати ОСОБА_13 . Він на машині, а ОСОБА_11 на скутері. Там поспілкувалися та розійшлися. А вранці приїхали вже працівники поліції, обшукували машину батька та його затримали. При спілкуванні з ОСОБА_11 , він дав йому пару підзатильників. ОСОБА_11 зустрів він випадково. До ОСОБА_13 вони їхали щоб поговорити за їхні посиденьки. Ніякий телефон він ОСОБА_11 не давав і у нього не брав. Чи був у ОСОБА_11 телефон він не пам`ятає.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 пояснив, що дату та рік, коли була подія він не пам`ятає, оскільки вже пройшло багато часу. Пора року була пізня осінь. Приблизно в період часу від двох годин ночі до трьох він перебував у дома і його собака почала сильно гавкати та прямо розриватися. Він вийшов на двір. Собака бігала по всій території подвір`я, а за парканом ходила якась людина туди сюди з телефоном. Він вийшов на вулицю, а та людина засліпила його фонариком чи вспишкою. Він почув удари ззаду і спереду. Він впав і його почали бити ногами. Він не розумів чи його била одна особа чи двоє, оскільки нібито в нього почало двоїтися в очах. Він нібито втратив свідомість, а його били в живіт ногами багато разів. Коли підняв очі догори, то нібито бачив двох людей і втратив свідомість, Коли прийшов до тями, то побачив, що ця людина чи люди, які його били, побігли і поїхала якась машина. Це він побачив, оскільки його сусід ОСОБА_14 засвітив фонариком. Сусід одлив його водою і він на четвереньках заліз до хати. У нього були розбиті губи. Мати запитала, що трапилося. Він розповів про побиття. Сказав матері що відійде, але вранці через рот почала йти кров. Мати викликала швидку допомогу і його доставили до лікарні, в нього встановили розрив селезінки. Коли його били, то жодного слова не промовили. Чітко стверджувати, що його бив обвинувачений він не може. ОСОБА_16 була схожа на ОСОБА_4, однак стверджувати він не може. Вони в нормальних відносинах з ним, є сусідами. Причин, щоб він його побив не було. Конфліктів між ними не було. Перший удар йому було нанесено в область голови ззаду, а потім були три удари спереду. З батьком обвинуваченого відносин ніяких він не мав. Однак колись з ним була неприємна ситуація, коли він проходив повз його двір, то собаки батька обвинуваченого напали на нього та порвали штани нового спортивного костюма. І він зробив йому зауваження. Батько обвинуваченого відреагував агресивно, обзивав його лайкою та погрожував. Ця подія була приблизно за місяць до того, як його побили. Батько обвинуваченого був напідпитку і сказав, що скоро тобі буде «капец». На час побиття йому не було відомо, що обвинувачений вийшов із місць позбавлення волі. Про те, що обвинувачений вийшов із місць позбавлення волі, йому повідомив сусід, який працює в лікарні. В той вечір він перебував під дією психотропних препаратів, оскільки перебуває на обліку у лікаря нарколога і отримує певні препарати, які необхідно було вживати. Візуально на ньому тілесних ушкоджень не було, лише розбита губа.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 пояснила, що точної дати вона не пам`ятає, це було восени. Вона проживає з сином та своєю мамою. Подія була вночі. Чула, що сильно гавкала собака. Скільки часу вона не знає. Потім вона побачила, що син зайшов до хати, його не можна було впізнати, він був побитий. Він був в такому стані, що не міг нічого пояснити. Пізніше сказав, що сильно гавкав собака і він вийшов на вулицю, де його хтось вдарив. Видимих тілесних ушкоджень на ньому не було, лице було розпухше. Від виклику швидкої він відмовився. Сказав, що відлежиться і все пройде. Однак вранці викликали йому швидку, бо йому краще не ставало. Він втратив свідомість. Після операції в ході розмови син говорив, що не може оприділити хто його побив і за що. Конфліктів у сина ніяких не було. Про конфлікт з батьком обвинуваченого син їй розповідав. Її син наркозалежний і стоїть на обліку.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 пояснив, що дату події він вже не пам`ятає, оскільки вже минуло декілька років. Він був свідком у кримінальному провадженні, де потерпілим є ОСОБА_19 . Він проживає по сусідству з ОСОБА_9, навпроти нього. Була ніч, він вийшов на вулицю в туалет. О котрій годині він не пам`ятає, приблизно після 12 год. ночі, так як на вулиці світло не горіло. Його вимикають після 12 год. ночі. Чув як у ОСОБА_9 бігала і гавкала відв`язана собака. Коли повертався до будинку, то почув, що на вулиці якась потасовка, навпроти його воріт та звуки ударів по тілу. Він включив фонарик та посвітив на ворота. Коли вийшов на вулицю, побачив, що лежить ОСОБА_19 . Він лежав на дорозі і біля нього був фонарик, мобільний телефон і він був у шльопанцях. Нікого ніде не було. Ніхто не йшов. ОСОБА_20 було в крові. Він його підняв і завів до себе в двір, де відлив його водою. Він посидів хвилин 10 та прийшов до тями. Розмовляючи з ним, він сказав, що нічого не знає, хто, що і нічого не бачив. Потім він провів ОСОБА_9 до його двору, він забрав мобільний телефон та фонарик, який ще світив. Потім через деякий час до нього подзвонила мати ОСОБА_9 і запитала чи він нічого не бачив. В ОСОБА_9 часто були такі ситуації, так як він вживав наркотики. До нього і додому приїжджали якісь люди, у них були якісь розбірки. Обвинуваченого ОСОБА_4 він знає, він живе не далеко. ОСОБА_4 не бачив, про те, що він є у місті він дізнався через тижнів два після події.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_21 пояснив, що точної дати він не пам`ятає. Це було восени. Приїхав він від батьків додому. Біля його двору стояла машина ВАЗ-2108 червоного кольору. Біля машини стояли і спілкувалися дві особи ОСОБА_22 та ОСОБА_23 . Він привітався та запросив їх у двір попити кави. Зайшли у двір. Між ними були напевно якісь суперечки. Вони спілкувалися на повишених тонах. Про що він не зрозумів. Він в їхню розмову не вмішувався. Зайшли до літньої кухні і він пішов зробити кави. Не було його хвилин 10-15. Коли прийшов, то вони спілкувалися. ОСОБА_11 почав до ОСОБА_24 повишати голос. ОСОБА_24 сказав йому, що заспокійся, бо щас дам плюху. ОСОБА_11 не заспокоївся і ОСОБА_24 один раз дав йому плюху, під затильник, потім другий. ОСОБА_11 не відреагував. Потім він вийшов, а коли повернувся, то вони вже спілкувалися спокійно. Потім вони вийшли з кухні та розійшлися. ОСОБА_11 залишив у нього в дворі мопеда. Щоб ОСОБА_24 забирав у ОСОБА_11 телефон він не бачив. Що у ОСОБА_25 забрав телефон йому сказали працівники поліції. Айфони п`яті були в нього, в ОСОБА_24 і ОСОБА_11 . В той день телефон у ОСОБА_11 він не бачив, у ОСОБА_24 був у руках телефон Айфон-5. ОСОБА_11 від нього пішов пішки, а ОСОБА_24 поїхав на машині. На слідуючий день приїхали працівники поліції з ОСОБА_26 забрав мопеда. Через декілька днів до нього приїхали працівники поліції, слідчий, ОСОБА_11 і поняті. Проводили відтворення події. У ОСОБА_11 ніяких тілесних ушкоджень не було.

Потерпілий ОСОБА_10 в судове засідання не з`явився. Сторона обвинувачення не змогла забезпечити особисту участь потерпілого ОСОБА_10 в розгляді даного кримінального провадження.

Також обґрунтовуючи вину ОСОБА_4 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень сторона обвинувачення посилається на інші докази, які були досліджені в судовому засіданні, а саме:

?Витяг з ЄРДР кримінального провадження № 0000563 від 08.11.2018 (т.2 а.п.166), з якого вбачається, що 08.11.2018 до Шполянського ВП надійшло повідомлення від чергового Шполянської ЦРЛ про те, що в приймальне відділення доставлений з тілесними ушкодженнями ОСОБА_9 ;

?Рапорт від 08.11.2018 (т.2 а.п.167), з якого вбачається, що 08.11.2018 отримано повідомлення по телефону лінії «102» від чергового лікаря ЦРЛ, про те що з тілесними ушкодженнями доставлено ОСОБА_9 , жителя АДРЕСА_3 ;

?Протокол огляду місця події від 08.11.2018 (т.2 а.п.168-170), з якого вбачається, що було оглянуто місце події, а саме місцевість біля буд. АДРЕСА_4 ;

?Висновок експерта № 05-6-01/548 від 19.12.2018 (т.2 а.п.200-201), з якого вбачається, що ОСОБА_9 спричинені ушкодження: закрита травма черевної порожнини із розривом селезінки та внутрішньочеревною кровотечею; гематоми та садна обличчя. Дані ушкодження виникли від дії твердого тупого предмета, можливо від травматичної дії внаслідок ударів ногами та руками, могли бути спричинені за механізмом, що вказаний в ухвалі, а саме, який потерпілий повідомив під час допиту 13.11.2018, за давністю спричинення можуть відповідати часу події, що зазначений в ухвалі за ознакою: ушкодження пункту «А» - небезпеки для життя відноситься до категорії тяжких; ушкодження пункту «Б» - короткочасного розладу здоров`я відносяться до категорії легких;

?Протокол проведення слідчого експерименту від 10.12.2018 (т.2 а.п.203-204), з якого вбачається, що ОСОБА_9 в присутності понятих розказав та показав де йому були нанесені тілесні ушкодження ОСОБА_4 ;

?Протокол обшуку від 26.12.2018 (т.2 а.п.206-207) з оптичним диском із записом обшуку (т.2 а.п.208), з якого вбачається, що під час обшуку в домоволодінні в АДРЕСА_1 ОСОБА_4 добровільно видав чорну куртку та мобільний телефон «MEIZU» золотистого кольору;

?Протокол огляду предмету від 14.02.2019 (т.2 а.п.209), з якого вбачається, що було оглянуто чорну куртку та мобільний телефон «MEIZU» золотистого кольору, які добровільно видав ОСОБА_4 ;

?Постанова про визнання речових доказів від 26.12.2018 (т.2 а.п.210), з якої вбачається, що вилучені 26.12.2018 чорна куртка та мобільний телефон «MEIZU» золотистого кольору визнано речовими доказами у кримінальному провадженні та передані на зберігання до Шполянського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області;

?Протокол №269/64/01-2018 про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії на зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 18.12.2018 (т.4 а.п.29-30), який на думку сторони обвинувачення підтверджує у діях ОСОБА_4 ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України;

?Протокол проведення слідчого експерименту від 18.02.2019 (т.4 а.п.38-39), під час якого було встановлено, що мобільний телефон «MEIZU» золотистого кольору з сім-картою Київстар номер НОМЕР_1 на думку сторони обвинувачення дійсно належить ОСОБА_4 ;

?Постанова про визнання речових доказів від 18.02.2019 (т.4 а.п.40), з якої вбачається, що мобільний телефон «Fly FF 183», ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні та передані на зберігання до Шполянського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області;

?Висновок експерта № 05-6-01/170 від 15.03.2019 (т.4 а.п.45-46), з якого вбачається, що у ОСОБА_9 мали місце ушкодження: закрита травма черевної порожнини із розривом селезінки та внутрішньочеревною кровотечею; гематоми та садна обличчя. Дані ушкодження виникли від дії твердого тупого предмета, можливо від травматичної дії внаслідок ударів ногами та руками, могли бути спричинені за механізмом, що вказаний в ухвалі, а саме, який потерпілий повідомив під час допиту 13.11.2018, за давністю спричинення можуть відповідати часу події, що зазначений в ухвалі за ознакою: ушкодження пункту «А» - небезпеки для життя відноситься до категорії тяжких; ушкодження пункту «Б» - короткочасного розладу здоров`я відносяться до категорії легких. Тілесні ушкодження, які малися у ОСОБА_9 , могли бути спричинені за механізмом утворення, який він вказав під час проведення за його участю слідчого експерименту від 10.12.2018;

?Витяг з ЄРДР кримінального провадження № 0000455 від 22.10.2019 (т.3 а.п.222), з якого вбачається, що 21.10.2019 близько 22 год. 00 хв. по вул. Соборна в м. Шпола біля поліклініки невстановлена особа із застосуванням насильства небезпечного для здоров`я ОСОБА_10 відкрито заволоділа мобільним телефоном останнього;

?Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 22.10.2019 (т.3 а.п.223), з якого вбачається, що ОСОБА_10 звернувся до відділку поліції з заявою про вчинення відносно нього кримінального правопорушення невідомою особою, яка спихнула його із скутера «SUZUKI Sepia ZZ» та заволоділа скутером та мобільним телефоном IPHONE5;

?Протокол обшуку від 22.10.2019 (т.3 а.п.225-226), з якого вбачається, що в автомобілі ВАЗ 2108, д.н.з. НОМЕР_4 , власником якого є ОСОБА_27 знайдено мобільні телефони «NOKIA 710» чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_5 ; «SIGMA» чорного кольору та «Samsung GTI» чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_6 ;

?Протокол огляду місця події від 22.10.2019 (т.3 а.п.227-228), з якого вбачається, що було оглянуто місце події, а саме будинковолодіння АДРЕСА_5 , де ОСОБА_28 в присутності понятих добровільно видав скутер «SUZUKI Sepia ZZ» чорного кольору без номерних знаків, та пояснив, що даний скутер син привів вночі додому;

?Заява ОСОБА_10 від 22.10.2019 (т.3 а.п.229), з якої вбачається, що ОСОБА_10 просить долучити до матеріалів кримінального провадження мобільний телефон «Samsung DUOS» чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_7 , який дав йому на користування ОСОБА_4 ;

?Протокол огляду предмету від 23.10.2019 (т. 3 а.п.230) та таблиця зображень до нього (т. 3 а.п.231-232), з якого вбачається, що було оглянуто мобільний телефон «Samsung DUOS» чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_7 , який було видано ОСОБА_10 ;

?Протокол проведення слідчого експерименту від 24.10.2019 (т. 3 а.п.237-237а), з якого вбачається, що було проведено слідчий експеримент нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_29 21.10.2019 в АДРЕСА_5 в подвір`ї будинковолодіння ОСОБА_21 , де учасники під відеозапис розповіли про подію, що сталася 21.10.2019;

?Протокол проведення слідчого експерименту (т.3 а.п.238-239) та диск до нього (т.3 а.п.240), з якого вбачається, що було проведено слідчий експеримент, де ОСОБА_10 розказав, що коли він їхав на скутері, його наздогнав ОСОБА_24 , який вдарив його в груди і забрав мобільний телефон та потім вони поїхали в бік вул. Шевченка в м. Шпола;

?Протокол проведення слідчого експерименту (т.3 а.п.241-242) та диск до нього (т.3 а.п.243), з якого вбачається, що було проведено слідчий експеримент, де ОСОБА_10 розказав, як ОСОБА_24 наносив йому тілесні ушкодження;

?Висновок експерта № 05-6-01/599 від 08.11.2019 (т.3 а.п.245), з якого вбачається, що у ОСОБА_10 мали місце ушкодження: синець нижньої повіки лівого ока з поширенням на підопічну ділянку та садно на його тлі. Дані ушкодження виникли від дії тупого твердого предмета. Можливо за механізмом удару кулаком руки чи ногою, за давність спричинення можуть відповідати часу приблизно 1-2 тижні до проведення огляду під час самозвернення потерпілого і за ознакою відсутності короткочасного розладу здоров`я відносяться до категорії легких. Враховуючи анатомічне розташування вищевказаних ушкоджень на тілі ОСОБА_10 та характер їх морфологічних ознак, вважає неможливим їх утворення за механізмом, як падіння зі скутера на ходу в положенні сидячи, так і при падінні з положення стоячи;

?Висновок експерта № 05-6-01/600 від 08.11.2019 (т.3 а.п.246-246а), з якого вбачається, що у ОСОБА_10 мали місце ушкодження: синець нижньої повіки лівого ока з поширенням на підопічну ділянку та садно на його тлі. Дані ушкодження виникли від дії тупого твердого предмета. Можливо за механізмом удару кулаком руки чи ногою, за давність спричинення можуть відповідати часу приблизно 1-2 тижні до проведення огляду під час самозвернення потерпілого і за ознакою відсутності короткочасного розладу здоров`я відносяться до категорії легких. Враховуючи анатомічне розташування вищевказаних ушкоджень на тілі ОСОБА_10 та характер їх морфологічних ознак, вважає неможливим їх утворення за механізмом, як падіння зі скутера на ходу в положенні сидячи, так і при падінні з положення стоячи;

?Протокол огляду місця події від 06.11.2019 (т.3 а.п.247а-247б) та фото таблицю до нього (т.3 а.п.248в), з якого вбачається, що було оглянуто домоволодіння по АДРЕСА_5 , де в приміщенні літньої кухні було виявлено молоток металевий з дерев`яною ручкою, який ОСОБА_21 добровільно видав працівникам поліції у присутності понятих;

?Протокол огляду місця події (т.3 а.п.249-249а) та фото таблицю до нього (т.3 а.п.249б-251), з якого вбачається, що на території будинковолодіння по АДРЕСА_5 власником якого є ОСОБА_21 знаходився скутер «SUZUKI Sepia ZZ» та який він видав добровільно працівникам поліції та пояснив, що даний скутер залишив у нього ОСОБА_11 .

Відповідно до ч. 1, 2 та 6 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до ст. 25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила. Крім того, саме на них ч. 2 ст. 9 КПК України покладає обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, в тому числі, винуватість обвинуваченого у вчиненні злочину, форма вини, мотив і мета вчинення злочину, покладається на слідчого, прокурора і лише в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 КПК України, процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до положень ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, повинен оцінити кожний доказ з точки зору належності (прямо чи непрямо підтверджує існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів, як це встановлено у ст. 85 КПК України), допустимості (отримання у порядку, встановленому цим Кодексом, а саме у ст. 86 КПК України), достовірності (чи відповідає фактичним обставинам справи), а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності для прийняття відповідного процесуального рішення.

Надаючи оцінку вищевказаним доказам суд виходить з наступного.

Відповідно до рішення Конституційного суду України №12 рп/2011 від 20 жовтня 2011 року, визнаватися допустимими й використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав й свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

Суд, оцінивши надані стороною обвинувачення докази в їх сукупності, вважає їх такими, що не підтверджують що кримінальні правопорушення, а саме умисне тяжке тілесне ушкодження, грабіж поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, вчинені ОСОБА_4 , а тому суд не може покласти їх в основу обвинувального вироку, а відтак виходячи з позиції ЄСПЛ, який неодноразово зазначав, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчинені правопорушення передбачає «наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла-таки вчинити злочин». І такі факти мають бути досить переконливими, щоб суд на підставі їх розумної оцінки міг визнати причетність особи до вчинення злочину, не приймає їх як докази сторони обвинувачення.

Пункт 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень суди відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного. (Рішення ЄСПЛ у справах «Капо проти Бельгії» «Барбера, Мессегуе і Джабардо проти Іспанії»).

Відповідно до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Суд, оцінюючи всі докази за даними кримінальними провадженнями які надані суду стороною обвинувачення та стороною захисту, які дослідженні в ході судового розгляду в їх сукупності, враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України»).

Безперечних доказів, які б прямо вказували на те, що ОСОБА_4 за обставин, викладених в обвинуваченні, вчинив вказані кримінальні правопорушення, стороною обвинувачення не зібрано.

Таким, чином, приймаючи до уваги зазначені вище обставини, суд приходить до обґрунтованого висновку про те, що надані стороною обвинувачення в судовому засіданні докази, не підтверджують вину обвинуваченого у інкримінованих кримінальних правопорушеннях.

Інших доказів, які б доводили та переконливо свідчили про винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень суду стороною обвинувачення не надано. А наведені стороною захисту факти відсутності в діях ОСОБА_4 складу кримінальних правопорушень та виявлених численних порушень процесуального законодавства в ході досудового розслідування, стороною обвинувачення не спростовані.

Суд повністю погоджується з думкою сторони захисту щодо незаконності висунутого обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 186 КК України. Та також вважає, що в діях ОСОБА_4 відсутній склад кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 186 КК України.

Крім того суд повністю погоджується з думкою сторони захисту та звертає на це увагу щодо істотного порушення кримінально процесуального закону в частині процедури притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності та відповідно зібрання належних та допустимих доказів.

На думку суду неможна визнати допустимими доказами, речові докази зібрані органом досудового розслідування в ході виконання ухвали слідчого судді про дозвіл на обшук житла за адресою: АДРЕСА_1 де проживав ОСОБА_4 , яке належить його батькові ОСОБА_27 по епізоду нанесення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 .. Даний обшук був проведений з грубим порушенням діючого законодавства, що стверджується відеозаписом (т.2 а.п.208). Вилучений під час обшуку житлового будинку проведеного 26.12.2018 мобільний телефон «MEIZU» золотистого кольору, який не був ідентифікований слідчим, який є основним і єдиним доказом сторони обвинувачення причетності ОСОБА_4 до нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , дозвіл на вилучення якого слідчим суддею не надавався, не містить прямих та беззаперечних доказів того, що даний телефон належить дійсно ОСОБА_4 .. Також і не представилось можливим перевірити це в ході судового розгляду, отримати з нього будь-яку інформацію про обставини, які підлягають встановленню у даному кримінальному провадженні.

Сторона обвинувачення не використала можливості скористатися проведенням судової експертизи, технічної комп`ютерної експертизи мобільної техніки. За результатами проведення якої на думку суду можливо було б отримати аналіз даних, що містяться в даному мобільному телефоні. А саме інформації, що могла б ідентифікувати обвинуваченого.

Стосовно даних негласних слідчих дій, а саме відтворена інформація, отримана внаслідок прослуховування телефонної розмови між абонентами оператора «Київстар» НОМЕР_8 та НОМЕР_9 , яка відображена у протоколі № 269/64/01-2018 не містить беззаперечної інформації про причетність обвинуваченого ОСОБА_4 до інкримінованого злочину. Фонетика розмовної інформації також не мітить даних про особу потерпілого.

Органом досудового розслідування також не використана можливість проведення судової експертизи, щодо ідентифікації за особливостями фонетики мовленнєвого вимовляння обвинуваченого ОСОБА_4 та ідентифікації його по голосу.

Щодо епізоду вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, то органом досудового розслідування не зібрано жодного доказу, який би вказував на причетність обвинуваченого до протиправних дій відносно потерпілого ОСОБА_10 .. Органом досудового розслідування взагалі не здобуто даних щодо предмету посягання, а саме мобільного телефону, його ідентифікуючий номер та сім карту мобільного оператора.

Всі покази надані суду обвинуваченим, потерпілим і свідками в ході судового розгляду значно різняться з тими, які були зафіксовані в ході досудового розслідування та не були спростованні стороною обвинувачення відповідними належними доказами.

А тому суд вважає, що все вищенаведене вказує на те, що в органу досудового розслідування були відсутні підстави притягнення обвинуваченого ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності на підставі зібраних доказів. Жодний із складів інкримінованих обвинуваченому злочинів органом досудового розслідування не встановлений.

Дані порушення на думку суду стали наявними по причині неналежного виконання прокурором, слідчими вимог ч. 2 ст. 9, 25 КПК України.

Враховуючи ті обставини, що суд обмежений у праві збору доказів вини обвинуваченого за власною ініціативою та при розгляді справи не вправі перебирати на себе функції обвинувачення чи захисту, залишаючись об`єктивним і неупередженим, має створити і створював в ході розгляду справи всі необхідні умови для виконання сторонами їхніх процесуальних прав та обов`язків, зобов`язаний розглянути справу і постановити законне і обґрунтоване рішення на підставі наданих суду доказів.

Виступаючи в судових дебатах прокурор ОСОБА_6 просив суд визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 1 ст.121 та ч. 2 ст. 186 КК України. Призначити покарання за ч. 1 ст. 121 КК України - 6 років 6 місяців позбавлення волі, за ч. 2 ст. 186 КК України - 4 роки позбавлення волі та на підставі ст. 70 КК України, остаточно призначити покарання 6 років 6 місяців позбавлення волі.

Потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в судових дебатах не виступали, оскільки потерпілий ОСОБА_9 на час завершення розгляду кримінального провадження помер, потерпілого ОСОБА_10 сторона обвинувачення не змогла забезпечити для участі в розгляді даного кримінального провадження.

Виступаючи в судових дебатах обвинувачений ОСОБА_4 , захисники обвинуваченого адвокати ОСОБА_8 та ОСОБА_7 просили суд ухвалити виправдувальний вирок за відсутності доказів винуватості обвинуваченого.

За таких обставин суд, виходячи із загальних засад кримінального судочинства, а саме - верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку, що під час судового розгляду стороною обвинувачення не надано безсумнівних доказів причетності ОСОБА_4 до кримінальних правопорушень, в яких він обвинувачується. Покази ОСОБА_4 надані в ході судового розгляду щодо його непричетності до вчинення кримінальних правопорушень, стороною обвинувачення не спростовуються жодним належним, беззаперечним доказом встановленим в ході досудового розслідування. В зв`язку з чим ОСОБА_4 необхідно визнати невинуватим та виправдати у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов в межах даного кримінального провадження не заявлявся.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст. 174 КПК України суд вважає за необхідне скасувати арешт майна, а саме: мобільного телефону «MEIZU» золотистого кольору з сім картою, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Шполянського районного суду Черкаської області від 29.12.2018.

Заходи забезпечення даного кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 на даний час не застосовані.

Керуючись ст. 100, 174, 349, 369-371, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати невинуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 186 КК України та виправдати за недоведеністю, що кримінальні правопорушення вчинені обвинуваченим.

Цивільні позови в межах даного кримінального провадження не заявлялися.

Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Скасувати арешт з мобільного телефону «MEIZU» золотистого кольору з сім картою, накладений згідно ухвали слідчого судді Шполянського районного суду Черкаської області від 29 грудня 2018 року після вступу вироку в законну силу.

Речові докази у кримінальних провадженнях:

-мобільний телефон «Fly FF 183», ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , що поміщений до пакету спеціального зразка № 0057066 та передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Шполянського ВП Смілянського РВП ГУНП в Черкаській області - знищити;

-мобільний телефон «MEIZU» золотистого кольору з сім картою, що поміщений до пакету спеціального зразка № 7006884 та куртка чоловіча чорного кольору ОСОБА_4 , що поміщена до пакету спеціального зразка № 7016735 та передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Шполянського ВП Смілянського РВП ГУНП в Черкаській області - повернути власнику ОСОБА_4 після вступу вироку в законну силу.

-мобільний телефон «NOKIA 710» чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_5 , що поміщений до сейф-пакету № 448515; мобільний телефон «SIGMA», чорного кольору, що поміщений до сейф-пакету INZ № 1028184; мобільний телефон «Samsung GTI» чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_6 , що поміщений до сейф-пакету № 448516 та передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Шполянського ВП Смілянського РВП ГУНП в Черкаській області - передати ОСОБА_27 після вступу вироку в законну силу.

-мобільний телефон «Samsung DUOS» чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_7 , що поміщений до сейф-пакету № INZ1028197 та передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Шполянського ВП Смілянського РВП ГУНП в Черкаській області - знищити.

-скутер «SUZUKI Sepia ZZ» темно-фіолетового кольору передано власнику ОСОБА_10 , якого звільнити від обов`язку подальшого його зберігання після вступу вироку в законну силу.

Підстав для застосування відносно виправданого ОСОБА_4 заходів забезпечення кримінального провадження не має.

Вирок суду може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду, через Багачевський міський суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а виправданим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку невідкладно вручається прокурору та виправданому.

Головуючий ОСОБА_1