ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №638/7731/24 Головуючий 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/617/25 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.7 ст. 111-1 КК України
УХВАЛА

Іменем України

28 травня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадженняза апеляційною скаргою захисника на вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 07.11.2024 року стосовно ОСОБА_8 ,-

ВСТАНОВИЛА:

Вказаним вироком:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Томськ, Томської області, РФ, громадянка України, з середньою освітою, не працевлаштована, заміжняч, яка має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_9 2011 р.н., яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

засуджена за ч. 7 ст. 111-1 КК України до 12 (дванадцяти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах на строк 10 (десять) років та з конфіскацією всього майна, яке є її особистою власністю.

Крім того, цим же рішенням суду вирішена доля процесуальних витрат та речових доказів.

Згідно вироку, 24 лютого 2022 року військовослужбовці збройних сил РФ силовим способом з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням незаконно захопили та фактично здійснили окупацію частини території Харківської області, в тому числі м. Ізюм Ізюмського району Харківської області з встановленням контролю над життєдіяльністю вказаного населеного пункту.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи громадянкою України, у період часу з початку липня 2022 року по початок вересня 2022 року, більш точний час встановити з об`єктивних причин не виявилось можливим, усвідомлюючи здійснення відкритої російської агресії, яка розпочалась приблизно о 04 годині ранку 24.02.2022 повномасштабним російським військовим вторгненням на територію України, перебуваючи у м. Ізюм Ізюмського району Харківської області, маючи умисел на допомогу державі-агресору та її незаконним правоохоронним органам, створеним на тимчасово окупованій території, з метою завдання шкоди Україні та реалізуючи його, вступила у злочинну змову з окупаційними військами Російської Федерації.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, у період часу з початку липня 2022 року по початок вересня 2022 року, більш точний час встановити з об`єктивних причин не виявилось можливим, ОСОБА_8 , будучи громадянкою України, знаходячись на території м. Ізюм Ізюмського району Харківської області, зі своїх особистих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, бажаючи надати допомогу державі-агресору та її збройним формуванням з метою завдання шкоди Україні, достовірно знаючи, що за адресою: м. Ізюм, Ізюмського району, Харківської області, вул. Соборна, 50, знаходиться незаконний новостворений правоохоронний орган «Изюмский отдел полиции», керівником якого з середини червня 2022 року незаконно став місцевий мешканець, ОСОБА_10 , а співробітники Ізюмського РУП ГУ НП в Харківській області виїхали з населеного пункту та не контролюють обстановку щодо його життєдіяльності, погодилася на пропозицію військових російської федерації та вирішила добровільно зайняти посаду у вказаному новоствореному правоохоронному органі під керівництвом ОСОБА_10 , а саме помічника оперативного чергового чергової частини цього органу.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, у період часу з початку липня 2022 року по початок вересня 2022 року, більш точний час встановити з об`єктивних причин не виявилось можливим, ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на допомогу державі-агресору та її незаконним правоохоронним органам з метою завдання шкоди Україні, почала виконувати обов`язки помічника оперативного чергового чергової частини новоствореного правоохоронного органу «Изюмский отдел полиции», розташованого за адресою: вул. Соборна, 50, м. Ізюм, Ізюмський район, Харківська область, під керівництвом ОСОБА_10 , а саме з прийняття інформації про злочини та інші події, яка надходять до чергової частини, її опрацюванні та узагальненні, доповіді оперативному черговому, виконання його вказівок, а також інші обов`язки, пов`язані з діяльністю чергової частини, покладені на неї керівником новоствореного правоохоронного органу. Вказані обов`язки ОСОБА_8 виконувала протягом робочого тижня з 08:00 год. ранку до 17:00 год., а також заступала на чергування раз на місяць у вихідні дні.

В апеляційній скарзі захисник просить вирок змінити та виключити з вироку посилання на обставину, яка обтяжує покарання, вчинення злочину з використанням умов воєнного стану. Призначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді 10 років позбавлення волі. В іншій частині вирок залишити без змін.

Повістки про виклик обвинуваченої ОСОБА_8 надсилались та публікувались відповідно до вимог ст. 323 КПК України.

Колегія суддів, зважаючи на положення ч. 4 ст. 405 КПК України, враховуючи, те, що в апеляційній скарзі не ставиться питання про погіршення становища обвинуваченої, вважає можливим проведення апеляційного розгляду за відсутності обвинуваченої.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисника, який підтримав апеляційну скаргу, з`ясувавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступних підстав.

Так, згідно ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На думку колегії суддів, зазначених вимог закону судом першої інстанції було дотримано у повному обсязі.

Дії ОСОБА_8 суд правильно кваліфікував за ч. 7 ст. 111-1 КК України, а саме добровільне зайняття громадянином України посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території.

Таким чином, відповідно до раніше наведеної правової норми апеляційна інстанція перевіряючи вирок в частині призначення обвинуваченому покарання виходить з положень ст. 65 КК України, що суд призначає покарання у межах, установлених в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. п. 2, 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо). Досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальній стан тощо.

Призначаючи покарання обвинуваченої ОСОБА_8 , суд першої інстанції врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який у відповідності до статті 12 КК України, відноситься до особливо тяжкого злочину, а також особу обвинуваченої.

Так, судом враховано, що ОСОБА_8 раніше несудима, має середню освіту, офіційно не працює, заміжня, має на утриманні неповнолітню дитину, вперше притягається до кримінальної відповідальності, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Крім того, суд не встановив обставин, що пом`якшують покарання, обставинами, які обтяжують покарання, суд визнав, вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Санкція статті за якою обвинувачену визнано винною, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна або без такої.

Покарання призначене ОСОБА_8 за скоєнні нею злочин, а саме ч. 7 ст. 111-1 КК України 12 (дванадцяти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах на строк 10 (десять) років та з конфіскацією всього майна, яке є її особистою власністю, на переконання колегії суддів не можна визнати явно несправедливим, а тому слід вважати справедливим з урахуванням вищенаведених обставин та положень передбачених ст. 414 КПК України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, і також вважає, що виправлення обвинуваченої та попередження скоєння нею нових злочинів не можливе без відбуття покарання в місцях позбавлення волі, тому законних та обґрунтованих підстав для застосування до ОСОБА_8 більш м`якого покарання, суд апеляційної інстанції не вбачає.

З урахуванням вищезазначених обставин, даних про особу обвинуваченої призначене судом першої інстанції покарання на думку колегії суддів, є необхідним і достатнім для виправленняОСОБА_8 та попередження вчинення ним нових злочинів, а тому відповідає вимогам ст. 50 та 65 КК України, оскільки за своїм видом та розміром є справедливим.

Водночас колегія суддів вважає обґрунтованими доводи захисника стосовно неправильного застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, яке захисник пов`язує саме з врахуванням судом першої інстанції при вирішенні питання при призначенні обвинуваченому покарання обставини, яка обтяжує покарання, - вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 368 КПК України суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити зокрема й питання про те, чи наявні обставини, які обтяжують або пом`якшують покарання обвинуваченого, і які саме.

Перелік обставин, які обтяжують покарання, визначено у ст. 67 КК України.

Цей перелік є вичерпним. При цьому розширювальне тлумачення змісту окремих обставин, які обтяжують покарання, також не допускається, оскільки це призводитиме до погіршення становища обвинуваченого з підстав, не встановлених законом.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання, є вчинення злочину з використанням умов воєнного або надзвичайного стану, інших надзвичайних подій.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Таким чином, вчинення злочину з використанням умов воєнного стану означає, що винна особа з метою полегшення вчинення кримінального правопорушення використовує: найбільш несприятливий? для суспільства час, тяжкі обставини та умови, в яких опинилося суспільство.

Разом з тим, кваліфікуючою ознакою інкримінованого обвинуваченій злочину є вчинення злочину в умовах воєнного стану, що свідчить про неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно з положеннями ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи встановлені під час апеляційного розгляду обставини, колегія суддів доходить висновку, що з вироку суду підлягає виключенню рішення суду про визнання обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої, - вчинення злочину з використанням умов воєнного стану оскільки ця обставина враховується диспозицією статті за якою обвинувачену визнано винною.

На переконання колегії суддів, виключення вищевказаної обставини, істотно не впливає на вид і розмір призначеного обвинуваченій покарання, з огляду на встановлені дані про особу обвинуваченої та обставини вчиненого кримінального правопорушення, а тому підстави для пом`якшення призначеного покарання відсутні.

За встановлених під час апеляційного розгляду обставин колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню, а вирок суду зміні.

Керуючись ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 07.11.2024 року стосовно ОСОБА_8 змінити.

Виключити «використання умов воєнного часу» з мотивувальної частини вироку як обставину, що обтяжує покарання.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий

Судді