Справа № 541/1732/25
№ провадження 1-кп/541/255/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2025 року м.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі: головуючої судді - ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Миргород Полтавської області кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000394 від 09.04.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки с. Хомутець, Миргородського району, Полтавської області, з середньою спеціальною освітою, не одружену, маючої на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,-

в с т а н о в и в:

08.04.2025, близько 23:40 год., ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, прибула до магазину «ЕКО КРАЙ» розташованого за адресою: вул. Гоголя 104, м. Миргород, Полтавської області, де за допомогою заздалегідь заготовленого ключа, відкрила замок та проникла до приміщення магазину. В подальшому реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_6 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, в умовах воєнного стану, що введений у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та продовжений по теперішній час, переконавшись, що власник майна та інші особи за її діями не спостерігають, тобто діючи таємно, викрала грошові кошти в розмірі 15 701 гривень та ноутбук «Aspire 7750G-2434G50Мnkk» разом із зарядним пристроєм вартість якого згідно висновку експерта №СЕ-19/117- 25/8419-ТВ становить 7850 гривень який належить ОСОБА_7 .

Після чого, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, викраденим майном розпорядилася на власний розсуд, чим повністю довела свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна до кінця, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_7 матеріальних збитків на загальну суму 23 551 гривень.

Правова кваліфікація вчиненого кримінального правопорушення: ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана із проникненням інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану.

30 квітня 2025 року між прокурором Миргородської окружної прокуратури ОСОБА_8 та обвинуваченою ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з угодою ОСОБА_4 беззаперечно визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - у вигляді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. 75,76 КК України обвинувачену ОСОБА_4 буде звільнено від відбування покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку та покладенням відповідних обов`язків.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

В судовому засіданні ОСОБА_4 вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, визнала повністю, підтвердила добровільність укладення угоди про визнання винуватості між нею та прокурором, просила її затвердити і призначити узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості їй зрозумілі.

Захисник ОСОБА_5 також підтвердив добровільність укладення угоди та просив її затвердити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просила затвердити угоду про визнання винуватості і призначити ОСОБА_4 узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі. Прокурор підтвердив, що угода укладена добровільно. Надав суду заяву потерпілого , який не заперечує проти затвердження угоди.

Суд, заслухавши думку сторін, вивчивши матеріали , які надані прокурором, приходить до висновку, що угоду про визнання винуватості слід затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами угоди міру покарання, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Відповідно до ч. 4 ст. 468 КПК України, укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачена визнала себе винуватою, відноситься до тяжких злочинів, санкція яких не передбачає інших видів покарання, окрім позбавлення волі.

Потерпілим надано письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості.

Судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права визначені ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, адже при визначенні покарання враховано вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, згідно яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення, а також запобіганню вчиненню нових злочинів як засудженою, так і іншими особами.

З врахуванням викладеного, приймаючи до уваги наявність обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 : раніше не судима, на обліках у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, свою вину визнала, активно сприяла розкриттю злочину, за місцем проживання характеризується посередньо, має на утриманні двох малолітніх дітей, обставин, які обтяжують покарання - не встановлено, а також те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення та запобігання вчиненню інших кримінальних правопорушень, суд вважає за можливе призначити обвинуваченій покарання у виді п`яти років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши її від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, що буде достатньою мірою для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, відповідає загальним засадам призначення покарання, оскільки саме таке покарання буде необхідним та достатнім для її виправлення, досягнення інших цілей покарання, буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства і вимогами захисту основоположних прав особи.

Затверджуючи угоду про визнання винуватості та призначаючи обвинуваченій узгоджену сторонами міру покарання у виді п`яти років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши її від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, суд переконаний, що таке покарання буде відповідати принципам законності, справедливості, обґрунтованості й індивідуалізації покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання, яке узгоджене сторонами є достатнім для виправлення обвинуваченої та відповідає загальним засадам призначення покарання.

Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого в порядку ст. 122, 124 КПК України.

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 122, 124, 373, 374, 474,475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 30.04.2025 року, укладену між прокурором Миргородської окружної прокуратури ОСОБА_8 та ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_4 узгоджену сторонами міру покарання за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання ;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Роз`яснити ОСОБА_4 наслідки невиконання угоди, передбачені ч.1, ч.5 ст.476 КПК України.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта для проведення судових експертиз в розмірі 1782 гривень 80 копійок.

Речові докази:

- грошові кошти в розмірі 15701 грн, ноутбук марки «ASER» та зарядний пристрій до нього залишити у власності ОСОБА_7 ;

- рукавиці робочі чорного кольору з гумовими пухирцями сірого кольору, ключ від замку з кільцем, пакет чорного кольору з візерунком сірого кольору у вигляді кота та написом «the cat pover», простирадло з резинкою для волосся, що зберігаються в камері речових доказів Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області знищити;

- джинси жіночі синього кольору DEMIMLAVE, кросівки жіночі чорного кольору з білою підошвою та рожевими вставками залишити у власності ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

СуддяОСОБА_1