Справа № 296/7640/25
У Х В А Л А

Іменем України

10 вересня 2025 рокум .Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 03.02.2025 року №0000032 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Салинці Немирівського району Вінницької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Корольовського районного суду м. Житомира перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України.

Обвинуваченому ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який перебуває в умовах утримання у ДУ «Вінницька установа виконання покарань №1».

09.09.2025 р. до суду надійшло письмове клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 на 60 днів, оскільки строк тримання під вартою обвинуваченого закінчується.

Судовий розгляд даного кримінального провадження здійснюється колегіальним складом суду у складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Відповідно до наказу голови суду за №81/В-с від 02.09.2025 р. суддя який входить до складу суду ОСОБА_6 перебуває у відпустці, що унеможливлює розгляд колегією суддів клопотання прокурора до спливу дії застосованого запобіжного заходу.

Відповідно до ст.331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», на території України введено воєнний стан, який в подальшому був неодноразово продовжений.

Відповідно до пункту 3 листа Верховного Суду від 03.03.2022 № 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», вказано, що згідно зі ст.12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в умовах правового режиму воєнного стану, суди, органи і установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією України й законами України, а також на те, що відповідно до ст.26 цього Закону скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.

У пункті 5 зазначеного листа вказано, що у разі неможливості у визначений КПК України строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою його може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому ч.3 ст.35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально.

Враховуючи введення на території України воєнного стану, що на цей час продовжується, з огляду на те, що суддя ОСОБА_6 перебуває у відпустці та до закінчення строків тримання під вартою обвинуваченого неможливо розглянути клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу визначеним складом суду, тому розгляд відповідного клопотання прокурора проводиться головуючим суддею у даному кримінальному провадженні ОСОБА_1 одноособово.

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України. Під час досудового розслідування відносно обвинуваченого було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії якого спливає 19.09.2025, а ризики, передбачені п. 1,3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, що були підставою для обрання даного запобіжного заходу, не зменшились та продовжують існувати, а тому, посилаючись на вимоги ч. 6 ст. 176 КПК України, просив продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 на 60 (шістдесят) днів.

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечив проти клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу, просив застосувати до запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 щодо клопотання прокурора по продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав правову позицію свого підзахисного.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження суд вважає, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.3 ст.199 КПК України обставиною, яка є підставою для продовження строку тримання під вартою є те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

При вирішенні питання щодо запобіжного заходу судом враховуються положення ст.178 КПК України згідно з якими суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, визначені даною статтею, зокрема, вік обвинуваченого, сімейний та матеріальний стан, рід занять тощо.

Метою застосування запобіжного заходу відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вирішуючи заявлене прокурором клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд виходить з того, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, яке відноситься до особливо тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком на п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна, а тому, будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину та покарання, яке загрожує у разі визнання винуватим, існує реальний ризик того, що обвинувачений може вжити активних дій для переховування від суду, у зв`язку із чим суд вважає, що існує ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від суду.

Також у випадку перебування на волі обвинуваченого залишаються реальні ризики для перешкоджання кримінальному провадженню, шляхом впливу на свідків та інших причетних осіб, тобто наявний ризик передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

Крім того, відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_5 здійснював свою протиправну діяльність неодноразово в різних частинах України, що може свідчити про тривале існування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість вчинити нове кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, у якому він обвинувачується.

Згідно з частиною 6 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, зокрема передбаченого статтею 111 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті тримання під вартою.

Оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України та приписи вищевказаної статті не передбачають обрання альтернативного запобіжного заходу, тому відсутні підстави для застосування до нього інших більш м`яких запобіжних заходів, на чому наполягає сторона захисту. При цьому, наявні на цей момент характеризуючи дані про особу ОСОБА_5 неможливо віднести до тих стримуючих чинників, які б були у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення обвинуваченим дій, спрямованих на ухилення від явки суду, перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином або продовження вчинення злочину.

Абзацом 8 ч.4 ст.183 КПК України визначено, що під час дії воєнного стану суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема щодо злочину, передбаченого статтею 111 Кримінального кодексу України.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку про те, що обвинуваченому слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, оскільки ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які враховувалися при обранні запобіжного заходу на теперішній час не зменшились, обраний запобіжний захід, з урахуванням його тривалості, не виходить за межі розумного строку, відповідає особі обвинуваченого, вік обвинуваченого дозволяє продовжити йому строк тримання під вартою та відповідає характеру і тяжкості діяння, в якому він обвинувачується.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 331, 372 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України на 60 днів, тобто до 08 листопада 2025 року включно.

Дана ухвала в частині продовження запобіжного заходу діє до 08 листопада 2025 року включно.

Копію ухвали направити прокурору, захиснику, обвинуваченому та до СІЗО при ДУ «Вінницька установа виконання покарань №1» для виконання.

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 підтриманого адвокатом ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою, в той же строк з моменту вручення копії даної ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_1